Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] із заявою про встановлення факту батьківства. Просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , щодо неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що вона проживала із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. У зв`язку з тим, що із батьком дитини [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України за вказівкою матері. Встановлення факту батьківства їй необхідно для захисту майнових інтересів дитини, зокрема для оформлення спадщини після смерті батька. Ухвалою судді від 28 листопада 2022 року прийнято заяву [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати у порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 16 грудня 2022 року справу за заявою [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] про встановлення факту батьківства у частині вимог про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини залишено без розгляду. Ухвалою суду від 16 грудня 2022 року залучено до участі у даній справі в якості заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час судового розгляду законний представник заявниці [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] та представник заінтересованої особи Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Ковальчук Ю. О. проти задоволення заяви не заперечували. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду письмові заяви про слухання справи за їх відсутності, в яких зазначили, що проти задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи Ізяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які в судове засідання не прибули. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, перевіривши письмові матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, факти, що мають юридичне значення, встановлюються у судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [INFO] , [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,9459 га з кадастровим номером 6822186000:03:012:0038, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89196880 від 09 червня 2017 року. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 25 лютого 2005 року, батьками [PERSON] , яка народилася у с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Також згідно з актовим записом про народження № 3 від 25 лютого 2005 року, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ст. 135 СК України за заявою матері. У відповідності до даних довідки Радошівського старостинського Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 09 серпня 2022 року № 370/12.11-07 [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований у [ADDRESS] . На день його смерті за даної адресою також були зареєстровані його діти: сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та донька [PERSON] . Як вбачається із повідомлення Радошівського старостинського округу Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 01 грудня 2022 року № 139/12.11-06, після смерті [PERSON] наявне спадкове майно - земельна ділянка. Заповіту останній не складав. На час відкриття спадщини разом із ним проживали та були зареєстровані наступні особи: сини співмешканки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та донька співмешканки [PERSON] . Також за цією адресою проживали без реєстрації його співмешканка [PERSON] та її син [PERSON] . Поховання [PERSON] проводила [PERSON] . Водночас із копій матеріалів спадкової справи № 328/2021, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що спадкова справа відкрита на підставі заяви про прийняття спадщини неповнолітньої дочки спадкодавця [PERSON] , поданої зі згоди її матері [PERSON] . До нотаріальної контори звернувся також син спадкодавця [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили суду, що проживали по сусідству із сім`єю [PERSON] та покійного [PERSON] протягом 20-ти років, які передували смерті спадкодавця. Останні увесь цей час проживали однією сім`єю, вели спільне господарство (утримували корову, коня, курей та свиней, обробляли земельну ділянку). У них народилася донька [PERSON] , яку [PERSON] називав рідною донькою, піклувався про неї разом із матір`ю, забезпечував її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.ст. 121, 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. У випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до положень ст.ст. 128, 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на спадкування, що передбачено Цивільним кодексом України. Таким чином, оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту батьківства. На підставі викладеного,

Outcome: approved