Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зокрема: на 1/4 частину вказаного житлового будинку, як за колишнім членом колгоспного двору, на 1/12 частину в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/3 частину в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , на 1/3 частину в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , який хоча на той час і перебував на дійсній строковій військовій службі, але вважається таким, що не втратив право на частку у майні колгоспного двору. Таким чином, кожен з них мав право на 1/4 частку у домоволодінні. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/4 частку в спірному домоволодінні. Спадщину після нього фактично прийняли мати померлого [PERSON] , його дружина [PERSON] та позивач, успадкувавши кожен по 1/12 частині житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . Позивач, прийняв спадщину на належне їй майно, в тому числі і на 1/3 частину вищевказаного будинку, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [PERSON] померла [INFO] . За життя вона склала заповіт, яким належну їй частину будинку заповіла позивачу і останній прийняв спадщину в установленому законом порядку. Таким чином, позивач фактично став власником будинку [ADDRESS] , оскільки 1/4 частка будинку належить йому як члену колгоспного двору, 1/12 успадкована після смерті батька [PERSON] , 1/3 успадкована після смерті баби [PERSON] та 1/3 після смерті матері [PERSON] . Проте оформити правовстановлюючі документи на належні йому частки в домоволодінні в позасудовому порядку немає можливості, оскільки господарство відносилось до категорії «колгоспний двір» і відсутній правовстановлюючий документ, у якому визначена частка кожного члена двору. У зв`язку з цим, змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 13 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У підготовче судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача адвокатом Семенком В.І. подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Від Лосинівської селищної ради Ніжинського району надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника. Відповідачкою [PERSON] подано до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що доречно застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, і розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши\~ матеріали\~ справи,\~ суд\~ приходить до\~ наступних висновків. Довідкою КП «Ніжинське МБТІ» за № 55 від 26.02.2015 року підтверджується, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, від 17.07.1960 року (а.с. 25). Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,\~ майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови\~\~Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.\~\~\~ З довідки Лосинівської селищної ради Ніжинського району від 11.08.2022 року за № 143 (а.с. 19) вбачається, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] , відносилось до типу колгоспний двір і станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач в період з травня 1990 року по 10 червня 1992 року знаходився на військовій службі, що підтверджується довідкою Лосинівської селищної ради за № 281 від 06.09.2022 року (а.с.20). Таким чином, членами колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а отже кожному з них фактично належало право на 1/4 частку вказаного домоволодіння. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок. Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на належне майно, в тому числі на 1/4 частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Спадщину після [PERSON] фактично прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки на день смерті проживали і були зареєстровані разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Лосинівської селищної ради 10.02.2015 року (а.с. 21). З наданої на запит суду відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 21.09.2022 року № 2363/01-17 вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на належне майно, в тому числі на 1/3 частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] (1/4 частина належала, як члену колгоспного двору + 1/12 успадкована після [PERSON] ). Спадщину після померлої [PERSON] прийняла [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи, наданої на запит суду Другою Ніжинською державною нотаріальною конторою (а.с. 52-58). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким право на дві земельні ділянки та житловий будинок [ADDRESS] заповіла [PERSON] та право на дві земельні ділянки - [PERSON] (а.с. 12). З копії спадкової справи, заведеної до майна померлої [PERSON] вбачається, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с. 61-84). Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Бублика В.М. від 11.08.2022 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з належністю домогосподарства до колгоспного двору і неможливістю встановлення частки у спадковому майні спадкодавця (а.с. 26). У пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач має достатні підстави, передбачені законодавством, для набуття права власності в цілому на житловий будинок [ADDRESS] (на 1/4 частину, як член колгоспного двору та 3/4 частин в порядку спадкування), тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved