Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

У січні 2021 року позивач - [PERSON] - звернулася до суду з позовом до відповідачів: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», в якому просить: 1. Визнати неправомірним рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмили Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52783724 від 23.06.2020, та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 36999517 від 17.06.2020 про право власності ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», запис № 36999562 від 26.09.2006 про зміну іпотекодержателя; запис № 36999648 від 08.06.2006 про обтяження; 2. Визнати неправомірним рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інни Вацлавівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54695503 від 21.10.2020, та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 38770123 від 21.10.2020 про реєстрацію право власності [PERSON] ; 3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.10.2020 квартири за адресою: [ADDRESS] , серія та номер: реестров. № 436 , зареєстрований приватним нотаріусом Нечитайло І.В., власник [PERSON] , та витребувати майно із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь власника майна [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2006 між [PERSON] та ВАТ «Кредобанк» було укладено договір № 49.4/52/06-Z на суму 44 000,00 доларів США під 12,5 % річних зі строком повернення до 07.06.2026. Кредитний договір було укладено позивачем з метою придбання житла - однокімнатної квартири [ADDRESS] , яку позивач придбала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.06.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. за реєстровим № 2111. Крiм того, право власності позивача на зазначену квартиру було зареєстровано 16.06.2006 у Київському міському БТІ (запис у реєстровій книзі № д871-44, за реєстровим № 580), про що наявна вiдмiтка на договорі купівлі-продажу. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006 між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено Іпотечний договір № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.C., та відповідно до якого [PERSON] передала ВАТ «Кредитпромбанк» в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . У зв`язку із суттєвою зміною курсу долара США до гривні, починаючи з грудня 2009 року у [PERSON] з`явилась заборгованість за кредитним договором, а тому ВАТ «Кредитпромбанк» звернувся із позовом до суду про дострокове повернення суми кредиту та нарахованих процентів. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києві від 28.04.2011 у справі № 2-1840/11 позов ПАТ «Кредитпромбанк» було задоволено та стягнуто з [PERSON] 54 020,46 доларів США, які складаються із 38683,43 долара США - тіло кредиту, 11719,69 дол. США проценти за користування кредитом, 3617,34 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. 04.07.2013 позивач отримала повідомлення вих. № 6768/RHR/04/072013-1238 від Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про те, що ПАТ «Кредитпромбанк» було здійснено відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором № 49.8/52/06-Z та договором забезпечення № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006. Як стало відомо позивачу, 17.06.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна здійснила запис № 36999517 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру, що на праві власності належить позивачу, за адресою: [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Підставою для реєстрації права власності у Реєстрі зазначено Іпотечний договір № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006. Підстава внесення запису рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52783724 від 23.06.2020. Крім того, Черленюх Л.В. внесено до Реєстру запис про іпотеку № 36999562 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) з iндексним номером 52783724 від 23.06.2020, яким змінено іпотекодержателя на ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», та здійснено запис № 36999648 про реєстрацію обтяжень. Згодом, 21.10.2020 іншим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інною Вацлавівною здійснено запис № 38770123 про реєстрацію права власності квартири за адресою: [ADDRESS] , що фактично належить позивачу, за [PERSON] (відповідач-2). Підставою для реєстрації вказано договір купівлі-продажу квартири, серія та номер: реєстр. № 436, виданий 21.10.2020. Позивач вважає, що дії відповідачів та рішення приватних нотаріусів є свавільним позбавленням права власності, а також, що відповідачем-1 ПАТ «Дельта Банк» як іпотекодержателем порушено вимоги статей 24, 35 та 38 Закону України «Про іпотеку», якими зобов`язано іпотекодержателя повідомити іпотекодавця про передачу прав вимоги та гарантовано переважне право іпотекодержателя висловити намір придбати предмет іпотеки. Однак позивач до цього часу не отримав жодного повідомлення від відповідача-1 ПАТ «Дельта Банк» про відступлення права вимоги на предмет іпотеки. Як стверджує позивач, ПАТ «Дельта Банк» грубо порушив вимоги Закону України «Про іпотеку», умисно не повідомив позивача про намір продати предмет іпотеки, позбавивши позивача переважного права на придбання предмету іпотеки та фактично позбавив позивача права власності, гарантованого Конституцією України та Цивільним кодексом України. Також позивач зазначає, що у фактичному володінні позивача перебувають оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, що є предметом іпотеки, за адресою: [ADDRESS] . Позивачу невідомо, на яких законодавчих підставах, за відсутності правовстановлюючих документів на предмет іпотеки-квартиру, державними реєстраторами - приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмилою Василівною та Нечитайло Інною Вацлавівною винесено рішення та проведено реєстраційні дії, якими позивача позбавлено права власності на квартиру. Позивач вважає, що звернення стягнення на її квартиру є порушенням положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Квартира за адресою: [ADDRESS] використовується позивачем, як місце постійного проживання, а тому не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», як забезпечення виконання позивачем умов кредитного договору. Таким чином, позивач просить суд витребувати своє майно із чужого незаконного володіння [PERSON] , на яку неправомірно, без наявності правових підстав та правовстановлюючих документів приватним нотаріусом Нечитайло І.В. зареєстровано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.02.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.03.2021. 18.03.2021 підготовче засідання відкладено на 27.04.2021. Підготовче засідання 27.04.2021 відкладено на 02.06.2022 у зв`язку з відсутністю належного повідомлення про розгляд справи відповідачів та третіх осіб. 26.05.2021 від представника третьої особи - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що 05.02.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2151/к, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстровано за № 218. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги № 2151/К від 05.02.2020 до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» перейшли всі права вимоги в тому числi за: Кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006, що укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] , з усіма додатками та додатковими угодами та Іпотечним договором № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006, що укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] як забезпечення виконання зобов`язань боржниці за Кредитним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. та зареєстрований за № 2113, з усіма додатками та додатковими угодами. Всупереч твердженням позивача, які викладені у позовній заяві, повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні та відступлення прав за договорами (купівлю-продаж прав вимоги) вих. № 10/02-38 від 10.02.2020 було надіслано на адресу [PERSON] . Таким чином, при відступленні права вимоги та заміні іпотекодержателя з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» були дотримані всі вимоги чинного законодавства України, які передбачені для такого виду правочину, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та є підставою для відмови у їх задоволенні. Боржниця не виконала своiх зобов`язань за кредитним договором, припинивши повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом й інші платежі. Станом на дату укладення Договору про відступлення прав вимоги № 2151/к від 05.02.2020, сума заборгованості боржника за кредитним договором становила: прострочена заборгованість за основним боргом 38683,43 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 63900,01 дол. США. Виконання зобов`язань боржниці за кредитним договором забезпечені, зокрема, іпотекою однокімнатної квартири, загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 14,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на порушення боржницею зобов`язань за Кредитним договором, в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» неодноразово зверталось до [PERSON] із повідомленнями-вимогами, в яких було наголошено на необхідності повернення кредитних коштів та попереджено, що у разі невиконання вимоги кредитора буде звернуто стягнення на предмет іпотеки (повідомлення-вимога від 12.02.2020, від 25.03.2020, від 28.05.2020). Проте ці повідомлення-вимоги залишились без належного реагування, заборгованість за Кредитним договором не погашена. Міркування позивача щодо правовстановлюючих документів, які є необхідними для реєстрації права власності, є наслідком невірного розуміння позивачем чинного законодавства України та процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. всі необхідні для проведення державної реєстрації права власності документи відповідно до п. 40, п. 61 Порядку державної реєстрації, а саме: іпотечний договір № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки; письмові повідомлення-вимоги в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про усунення порушення основного зобов`язання з доказами надсилання; поштові конверти, в яких письмові повідомлення-вимоги надсилались на адреси позичальника цiнним листом з описом вкладення та які повернулися відправнику у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення; довідку станом на 17.06.2020 про суму боргу та вартість предмета іпотеки. Зважаючи, що для проведення державної реєстрації права власності приватному нотаріусу був наданий повний перелік необхідних документів, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. прийняла законне й обґрунтоване рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечну квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». У власності позивача є й інше нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 219220687 від 06.08.2020; місце проживання позивача зареєстроване в іншій квартирі, яка також перебуває у власності позивача ( [ADDRESS] ), а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню. Реалізуючи свої права, як власника майна, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» уклало з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири від 21.10.2020, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 436. 02.06.2021 підготовче засідання відкладено на 08.07.2021 для надання можливості представнику позивача ознайомитись з письмовими поясненнями третьої особи. 04.06.2021 від представника відповідача-1 ПАТ «Дельта Банк» надійшов відзив на позов, в якому він просить ухвалити рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначається, що позивач, подаючи позов до суду та пред`являючи позовні вимоги до банку не враховує, що АТ «Дельта Банк» взагалі не є стороною спірного договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2020, не ознайомлений з його змістом, на час його укладення не має жодного відношення до спірної квартири та нею не володіє. Також банк не звертався в 2020 році до приватних нотаріусів КМНО Черленюх Л.В. та КМНО Нечитайло І.В. з заявами про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яких змiн, а тому не має можливості та повноважень вважати оскаржувані рішення нотаріусів неправомірними або правомірними. У даній справі АТ «Дельта Банк» взагалі не є належним відповідачем з будь-якоi iз заявлених вимог. На виконання приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» були проведені електронні торги, результати яких були оформлені протоколом електронного аукціону та був визначений переможець ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», після чого між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2151/к вiд 05.02.2020, за яким ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» став новим кредитором за кредитним договором № 49.4/52/06-z від 08.06.2006. 15.06.2021 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна надійшов лист, в якому вона просить суд розглядати справу без її участі. 08.07.2021 у підготовчому засіданні представником позивача подано уточнену позовну заяву, в якій відповідачем-1 вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», відповідач-2 - [PERSON] , відповідач-3 - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна. Ухвалою суду від 08.07.2021 клопотання представника позивача про залучення співвідповідача - задоволено. Залучено до участі у справі № 754/199/21 як співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», змінивши його процесуальний статус з третьої особи на співвідповідача у справі. За клопотанням представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» у підготовчому засіданні 08.07.2021 оголошено перерву до 21.09.2021 для надання можливості представнику детально ознайомитися з уточненою позовною заявою. 14.07.2021 від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, в якій відповідачем-1 вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», відповідач-2 - [PERSON] , відповідач-3 - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна. 30.08.2021 від представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надійшли заперечення щодо прийняття уточненої позовної заяви, а також відзив на первісну позовну заяву, який за своїм змістом дублює письмові пояснення третьої особи, подані до суду 26.05.2021 (вх. 24974). 21.09.2021 підготовче засідання відкладено на 27.10.2021. 27.10.2021 розгляд справи не відбувся. Наступне підготовче засідання у справі призначено на 09.12.2021. У підготовчому засіданні 09.12.2021 представник ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» підтримав подані заперечення та відзив на позовну заяву. Судом прийнято відзив до розгляду, а також ухвалою суду від 09.12.2021 відмовлено [PERSON] у прийнятті уточнених позовних заяв, поданих 08 липня 2021 року та 14 липня 2021 року. Розгляд справи відкладено на 08.02.2022. Розгляд справи 08.02.2022 та 28.03.2022 не відбувся. Наступне підготовче засідання у справі призначено на 02.06.2022. 02.06.2022 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до судового розгляду по суті на 20 вересня 2022 року. 20.09.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій представник зазначив, що позивачка позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову. Розгляд справи 20.09.2022 не відбувся, наступне судове засідання призначено на 15.11.2022. 04.11.2022 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. надійшов лист, в якому вона просить суд розглядати справу без її участі. 14.11.2022 від представника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, повністю підтримує доводи, викладені в письмових поясненнях та відзиві, а також просить у задоволенні позову відмовити. 15.11.2022 розгляд справи не відбувся, наступне судове засідання призначено на 16.12.2022. 16.12.2022 від представника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, повністю підтримує доводи, викладені в письмових поясненнях та відзиві, а також просить у задоволенні позову відмовити. У судове засідання 16.12.2022 учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляд справи не заявляли. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 08.06.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 49.4/52/06-Z. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит на купівлю нерухомості - квартири, загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 14,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно з договором купівлі-продажу № 2111 від 08.06.2006 в сумі 44000 доларів США на строком до 07 червня 2026 року включно. Видача кредиту здійснюється після надання позичальником банку документів, що підтверджують страхування предмета іпотеки на користь банку від ризиків втрати, ушкодження та інших ризиків, передбачених іпотечним договором № 49.8/52/І58/06 від 08 червня 2006 року. Згідно з п. 1.6 кредитного договору забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором є іпотека однокімнатної квартири загальною площею 33,0 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно з Іпотечним договором № 49.8/52/І58/06 від 08 червня 2006 року. [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири серії ВСТ № 937301 від 08.06.2006, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. зареєстрованого в реєстрі за № 2111. Право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу було зареєстровано 16.06.2006 у Київському міському БТІ (запис у реєстровій книзі № д871-44, за реєстровим № 580), про що міститься вiдмiтка на договорі купівлі-продажу. Одночасно з укладенням кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Кредитпроибанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 49.8/52/І58/06 від 08 червня 2006 року (а.с. 98 т. І), відповідно до умов якого у забезпечення зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку майно, а саме квартиру, загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 14,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі №2-1840/11 від 28.04.2011 стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за Кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006 в сумі 54 020,46 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.12.2010 складає 430 191,93 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Листом вх. № 6768/КРК/04072013-1238 від 04.07.2013 ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ВАТ «Кредитпромбанк») та ПАТ «Дельта Банк» повідомили позивачку, що первісним кредитором на користь нового кредитора було здійснено відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором № 49.8/52/06-Z та договором забезпечення № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006. 05.02.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2151/к, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстровано за № 218, а відомості про зміну іпотекодержателя зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом № 199174314 від 06.02.2020. Згідно з п. 2 вказаного договору новий кредитор набуває всі права кредитора за Основними договорами згідно реєстру у Додатку № 1, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі у комітеті кредиторів Боржників, тощо. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги № 2151/К від 05.02.2020 до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» перейшли всі права вимоги в тому числi за: Кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006, що укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] , з усіма додатками та додатковими угодами та Іпотечним договором № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006. 10.02.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надіслало позивачці повідомлення про заміну кредитора у зобов`язані та відступлення права за договорами. ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до [PERSON] з вимогами-повідомленнями № Рі0025513022020о (1369967/2) від 12.02.2020, № 1369967 від 25.03.2020, № 1369967 від 28.05.2020, в яких повідомляло позивачку про відступлення прав вимоги новому кредитору та вимагало виконати порушене основне зобов`язання, а саме сплатити заборгованість за кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006 за тілом кредиту та нарахованими відсотками в розмірі 2 549 434,43 грн. та попереджало про звернення стягнення на предмет іпотеки. 17.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано право власності ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на квартиру загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 14,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі Іпотечного договору № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006 (номер запису про право власності 36999517). Відомості про зміну іпотекодержателя (запис 36999562) та обтяжувача (запис 36999648) були зареєстровані в Державному реєстрів речових прав на нерухоме майно. ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» уклало з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири від 21.10.2020, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 436. Також 21.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано право власності [PERSON] на квартиру загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 14,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2020, зареєстровано в реєстрі за № 436. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 3.2.5 Договору іпотеки іпотекодержатель має право здійснити відступлення прав з ним договором без отримання згоди іпотекодавця за умови, що одночасно здійснюється відступлення прав вимоги за кредитним договором. Договір про відступлення прав вимоги № 2151/K від 05.02.2020 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстровано за № 218, а відомості про зміну іпотекодержателя зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом № 199174314 від 06.02.2020. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набула права кредитора за Кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006 та за Іпотечним договором № 49.8/52/158/06 від 08.06.2006. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу. Якщо сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя як надання йому права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, такий спосіб захисту прав іпотекодержателя є саме позасудовим. Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 травня 2019 року по справі № 310/11024/15-ц. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Таким чином, згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі №2-1840/11 від 28.04.2011 встановлено неналежне виконання позивакою умов кредитного договору, а матеріалах справи відсутні докази належного виконання позивачем основного зобов`язання за кредитним договором. Також відповідно до довідки станом на 17.06.2020 заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006 складає 102 583,44 дол. США, з яких прострочена заборгованість за основним боргом становить 38 683,43 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 63 900,01 дол. США. Оціночна вартість предмета іпотеки - однокімнатної квартири, загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 14,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно зі звітом СОД ФОП [PERSON] про оцінку ринкової вартості житлової нерухомості від 21 травня 2020 року становить 600 120,45 грн. Отже, позивачка не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006, тому ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», як кредитор у зобов`язанні, набуло права задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечних зобов`язань позивачки. Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається. Наведені норми спрямовані на забезпечення фактичного повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на майно боржника. Тому повідомлення боржника потрібно вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Пунктом 4.1. Договору іпотеки сторони визначили, що за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити своi вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом iз сумою кредиту, процентів, штрафними санкцiями та відшкодуванням збитків, якi виникли у зв`язку із прострочкою виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, витратами пов`язаними iз зверненням стягнення на майно, витратами пов`язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та iншi витрати, обумовлені виконанням умов цього договору. Згідно з п. 4.2. Договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем умов Кредитного договору або умов цього договору. Відповідно до п. 4.3. Договору іпотеки при настанні випадків, передбачених п. 4.2. цього Договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов`язання, забезпечені іпотекою, не будуть виконані, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погоджених з ним, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержавтеля; приймає у власність предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором. Положення цього пункту є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя і мають силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя. У постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також потрібно вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання. Направлення такої вимоги іпотекодавцю про усунення порушень основного зобов`язання обґрунтовується саме тим, що іпотекодавець має право замість боржника усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки. У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку. При цьому, метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання. З матеріалів справи вбачається, що іпотекодержатель, а саме ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» зверталось до позивачки з вимогами повідомленнями: ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до [PERSON] з вимогами-повідомленнями №Рі0025513022020о (1369967) від 12.02.2020, які направлені позивачці 13.02.2020 за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) та за місцем знаходження майна ( [ADDRESS] ), що підтверджується описом вкладення цінного листа, накладною № 0411201294274, № 0411201294282 та фіскальними чеками (а.с. 101-106, т. 1). Згідно з довідкою відділення поштового заявку 13.05.2020 вказане відправлення повернулось відправнику без вручення, причина повернення «за закінченням встановленого строку зберігання»(а.с. 116, 117, т. 1). ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до [PERSON] з повторними вимогами-повідомленнями № 1369967 від 25.03.2020, що підтверджується описом вкладення цінного листа, згрупованим реєстром відправлень, накладною №0411201709652 та фіскальним чеком (а.с. 107-109, т. 1), однак вказане поштове відправлення також повернулось за терміном зберігання відправнику (а.с. 118, т. 1). 28.05.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до [PERSON] з повторною вимогами-повідомленнями № 1369967, що підтверджується описом вкладення цінного листа, накладною №0411201709652, №0411201709644 та фіскальними чеками (а.с. 110-115, т. 1). Вказані поштові відправлення також повернулись відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» тричі належно направлялись вимоги сплатити заборгованість за Кредитним договором № 49.4/52/06-Z від 08.06.2006 та попереджувалось про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зобов`язань. Натомість суд вбачає ухилення позивачки від отримання такого повідомлення. Пунктом 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Таким чином, при реєстрації права власності на майно, що перебуває в іпотеці не потребує пред`явлення державному реєстраторі, правовстановлюючих документів на які вказує позивачка. Суд приходить до висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» правомірно реалізувало своє право іпотекодержателя, у зв`язку з чим суд не вбачає неправомірності в рішеннях державних реєстраторів щодо внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Також позивачка вважає, що відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуто (без згоди власника) протягом дії зазначеного закону. Відповідно до статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, за недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не має права відступити (відчужити) на користь (у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту. У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 761/24810/14-ц зазначається, що аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» застосовується при одночасній наявності всіх перерахованих умов. З матеріалів справи вбачається, що у власності позивача є не лише спірна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , але й інше нерухоме майно - ј частки квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 219220687 від 06.08.2020; окрім того, у цій квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання позивачки, а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню у даних правовідносинах. У зв`язку з викладеним доводи позивачки не приймаються судом до уваги, як необґрунтовані. З огляду на вищевикладене, позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна, про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору та визнання неправомірними та скасування рішень та реєстраційних дій приватних нотаріусів-державних реєстраторів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed