Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила усунути відповідачкою їй перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом припинення права користування даним будинком відповідачкою. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що є власником спірного домогосподарства, але без її згоди було зареєстровано відповідачку, котра фактично не проживає в будинку, відсутні її речі. В судовому засіданні позивач підтримала вказані позовні вимогиз підстав. викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач в засідання не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи , суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] відповідно до договору дарування від 10.08.1979 року на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . При цьому, відповідач залишається там зареєстрованою без дозволу власника. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб визначений законом або договором. Ч.1 ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За правилами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставинами справи встановлено, що відповідач є зареєстрованою у вказаному будинку без згоди власника. Позивач позбавлена права користуватися і розпоряджатися своєю власністю, за наявності там реєстрації іншої особи. Стаття 321 ЦК України гарантує непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, яка згідно зі ст. 9 Конституції Україниє частиною законодавства, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 ЦК України). Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від особи, яка не є членом його сім`ї, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство в розумінні ст.ст.156, 64 Житлового кодексу України, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Договірні відносини з приводу користування житловим будинком між сторонами відсутні. За змістом статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Виходячи з положень глави 32 ЦК України, вселення у будинок за згодою власника і набуття права користування цим нерухомим майном, за своєю правовою природою є сервітутом. На підставі викладеного та

Outcome: approved