Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 21.03.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього доньку [PERSON] , [INFO] . 19.11.2021 рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не несе витрат на лікування, оздоровлення дитини, є працездатним, працює неофіційно, на утриманні інших осіб не має. На сьогоднішній день позивач має матеріальні труднощі, у зв`язку з призупиненням трудових відносин з роботодавцем та існуючими проблемами зі здоров`ям, які потребують коштовного лікування. З урахуванням наведеного вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою від 04.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Зазначив, що не має стабільного доходу, оскільки офіційно не працює, а тому не може щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. Вказав, що він періодично надає гроші позивачу для утримання дитини, придбання одягу тощо. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Від шлюбу, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 19.11.2021, сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.09.2015 року. З довідок про реєстрацію місця проживання № 14279871 від 19.02.2021 та № 85657762 від 27.10.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн. З урахуванням закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати доньку, з огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріальну допомогу у достатньому розмірі не надає, позов визнав частково, на утриманні інших осіб не має, виходячи з матеріального становища сторін, а також розміру законодавчо установленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 11.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів з урахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 894,66 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial