Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся в суд із наведеним позовом до [PERSON] мотивуючи тим, що 02.03.2000 року між ним та відповідачем у виконавчому комітеті Яблунівської селищної ради Косівського району Івано- Франківської області було зареєстровано шлюб, про, що зроблено актовий запис № 4. Від шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а також розходження поглядів на сімейні відносини. Підстав на примирення не вбачає, спір щодо майна відсутній. Вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки подальше спільне життя з [PERSON] та забезпечення шлюбу є неможливим. Щодо утримання та виховання дочки, позивач вважає за необхідне залишити її для проживання та виховання біля матері, - [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити відповідачу дошлюбне прізвище « [PERSON] », неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з відповідачем. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі у спрощеному провадженні без виклику сторін. (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що свідчить підтвердження про вручення поштового відправлення. (а.с. 22). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.11.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 20.12.2022 року. 20.12.2022 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/2134/22 відповідача [PERSON] (а.с. 20). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~судом встановлено\~наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 02 березня 2000 року (а.с. 7), сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2000 року у виконкомі Яблунівської селищної ради Косівського району Івано- Франківської області, про що зроблено актовий запис № 4. Відповідач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до копії паспорта позивача, а саме графи «сімейний стан» встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 6) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.12.2005 року, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно з ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердив у тексті позовної заяви. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Що стосується позовних вимог про залишення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] на проживанні та вихованні біля матері, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 161 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~29\~ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Оскільки [PERSON] станом на день ухвалення судом рішення досягнула чотирнадцяти років (фактично дитині 17 років), тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача, про зміну прізвища відповідачу на дошлюбне « [PERSON] ». Так, статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зазначає, що зміна прізвища є особистим немайновим правом фізичної особи, і відповідно до ст. 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. А відтак, саме особа, яка бажає змінити прізвище, повинна звернутися до органів ДРАЦС з відповідною заявою, у встановленому порядку. За таких обставин цій частині позов до задоволення не підлягає. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial