Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом\~до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04 березня 2011 року 12 жовтня 2020 року остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у позивача із відповідачем народилось двоє дітей: малолітній [PERSON] , [INFO] та малолітній [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, з часу прийняття Ковельським міськрайонним судом Волинської області рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь спільних малолітніх дітей, витрати на утримання дітей значно зросли. Станом на момент звернення до суду із вказаним позовом, стягнута сума аліментів явно недостатня для матеріального забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей, які зростають і потребуються збільшення витрат. Додатково позивач зазначає, що офіційно працевлаштована провідником пасажирського вагону, цеху експлуатації по стані Ковель виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Здолбунів» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», її заробітна плата є низькою та з такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити матеріальні потреби двох дітей. Враховуючи наведене, з урахування уточнення позовних вимог, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій формі по 2\~250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження по справі для подання відзиву на позовну заяву. В межах строків встановлених судом, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог та просить у задоволенні позову відмовити. Позивачем було подано до суду відповідь на відзив, в якому наводить власні аргументи на спростування доводів, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву та просить позовну заяву задовольнити повністю. В призначене судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, однак до суду попередньо надійшла заява від відповідача, згідно якої останній позов визнає та просить задовольнити уточнені позовні вимоги. Розгляд справи просить провести за його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог заявлених позивачем, перевіривши наявність законних підстав для задоволення позову, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2020 року по справі № 159/3908/20, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 80 було розірвано. 06 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 06 січня 2022 року. Після реєстрації вказаного шлюбу [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », тобто прізвище свого чоловіка. На підставі матеріалів справи судом встановлено, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , у останніх народилось двоє дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області від 25 червня 2010 року. Крім того, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області від 18 липня 2013 року. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2020 року по справі № 159/3909/20, було стягнуто із [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1\~500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо або разом не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. У зв`язку із вказаним, беручи до уваги визнання відповідачем уточнених позовних вимог у повному обсязі та наявності усіх законних підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, факт батьківства яких був встановлений судом, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 992 грн 40 коп., слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved