Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, в якій вказала про те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.08.1994 року. Шлюб зареєстровано у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 1393. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя, побутові питання. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем і стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 30.11.2022 року представник позивачки - адвокат Давидов А.Г. подав до канцелярії суду заяву, в якій він просить справу розглянути без його участі та без участі позивачки. Позов підтримав. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився 11.10.2022 року, 01.12.2022 року, 03.01.2023 року, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 27.08.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 16.10.2002 року Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 1393. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 1606. Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 29.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 53, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивачки на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому подальше збереження сім`ї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Із змісту ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved