Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

В жовтні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Смоли» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати та завданої моральної шкоди, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Смоли» на користь, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість по заробітній платі за період з травня 2021 року по березень 2022 року у розмірі 40\~431,80 грн., моральної шкоди у розмірі 5\~000,00 грн. та компенсацію втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 9\~970,51 грн.. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що вона, [PERSON] , згідно Наказу № 6/лс від 14.10.1998 року була прийнята на роботу до Державного підприємства «Смоли» на посаду апаратника синтезу, Наказом №49/лс від 18.04.2002 року була переведена на тому ж підприємстві на посаду оператора пульта керування, де продовжую працювати по теперішній час. На підставі наказу Фонду державного майна України від 30.07.2021 № 1328 Державне підприємство «Смоли» перетворене в Акціонерне товариство «Смоли» яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства «Смоли». Щомісячно Відповідач здійснював їй нарахування сум заробітної плати та сплачував її. Проте, з травня 2021 року Відповідач не сплачує їй заробітну плату у зв`язку з чим виникла заборгованість по заробітній платні. Вона неодноразово зверталась з проханням виплатити суму заборгованості з заробітної платні, виплатити суму компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, виплатити суму завданої моральної шкоди, на що Відповідач не реагує. В результаті протиправних дій зі сторони Відповідача, в частині несвоєчасної виплатити суми заборгованості з заробітної платні та компенсації, у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, заробітну плату вона не отримувала більше року. У зв`язку зі значною затримкою заробітної плати вона відчуває моральні страждання, втратила нормальні життєві зв`язки, змушена економити на харчах, зазначене негативно впливає на відносини в середині її родини. Завдана їй моральна шкода обумовлюється моральним та фізичним стражданням внаслідок порушення її законного права на заробітну плату, приниженням честі, гідності, ігноруванням її прав, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів. Тому вважає, що своїми протиправними діями АТ «Смоли» нанесло їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000,00 грн.. Відповідно до наданої їй Довідки № 120 від 03 жовтня 2022 року, яка видана АТ «Смоли», за період з травня 2021 року по березень 2022 року включно, Відповідачем було нараховано та не виплачена їй заробітна плата на суму 40 431,80 грн., тобто заборгованість по заробітній платі з травня 2021 року по березень 2022 року включно складає 40 431,80 грн.. Крім того, Відповідачем не була виплачена компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 9 970,51 грн.. Компенсація проводиться відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ; Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації. Для визначення суми компенсації індекс споживчих цін обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. У місяці, за який виплачується дохід, індекс споживчих цін до розрахунку не включається. Відомості, що містять величину приросту ІСЦ для розрахунку суми компенсації зарплати в разі несвоєчасної її виплати в жовтні 2022 року (жовтень 2022 р. - місяць подачі позовної заяви) відповідають статистичним даним України, викладених на сайті https://ukrstat.gov.ua Величина приросту\~ІСЦ для\~компенсації зарплати\~в разі\~несвоєчасної її виплати в жовтні 2022 року Місяць Індекс споживчих цін (до місяця, що передує), за роками: 20212022 січень100,3100,1 лютий100,5101,0 березень101,6103,8 квітень100,7103,0 травень100,7101,4 червень100,4101,6 липень99,9101,2 серпень100,0102,1 вересень101,3102,4 жовтень100,3 листопад100,5 грудень101,6 Зведена таблиця індексів інфляції за останні роки (%). Дані наведено без урахування тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та частини тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях. Обчислення суми компенсації Одиниця виміруНомер рядка Кількісне значення Грошовий дохід, нарахований за період травень 2021 року - березень 2022 року, виплачується у жовтні 2022 року. Розрахунок: 1. Сума грошового доходу, нарахованого до виплати: за травень 2021 року за червень 2021 року за липень 2021 року за серпень 2021 року за вересень 2021 року за жовтень 2021 року за листопад 2021 року за грудень 2021 року за січень 2022 року за лютий 2022 року за березень 2022 року гривень -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 7412,51 4333,33 4333,33 4333,33 4333,33 4333,33 4333,33 4333,33 4333,33 4333,33 4333,33 2. Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу: за травень 2021 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з червня 2021 р. по вересень 2022 р. включно (1,004 х 0,999 х 1,000 х 1,013 х 1,003 х 1,005 х 1,016 х 1,001 х 1,010 х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за червень\~2021\~р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з липня 2021 р. по вересень 2022 р. включно (0,999 х 1,000 х 1,013 х 1,003 х 1,005 х 1,016 х 1,001 х 1,010х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за липень 2021 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з серпня 2021 р. по вересень 2022 р. включно (1,000 х 1,013 х 1,003 х 1,005 х 1,016 х 1,001 х 1,010 x 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 x 1,021 х 1,024 х 100) за серпень\~2021\~р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з вересня 2021 р. по вересень 2022 р. включно (1,013 х 1,003 х 1,005 х 1,016 х 1,001 х 1,010 х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за вересень\~2021\~р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з жовтня 2021 р. по вересень 2022 р. включно (1,003 х 1,005 х 1,016 х 1,001 х 1,010 х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 x 100) за жовтень 2021 p. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з листопада 2021 р. по вересень 2022 р. включно (1,005 х 1,016 х 1,001 х 1,010 х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за листопад 2021 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з грудня 2021 р. по вересень 2022 р. включно (1,016 х 1,001 х 1,010 х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за грудень 2021 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з січня 2022 р. по вересень 2022 р. включно (1,001 х 1,010 х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,316 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за січень 2022 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з лютого 2022 р. по вересень 2022 р. включно (1,010 х 1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за лютий 2022 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з березня 2022 р. по вересень 2022 р. включно (1,038 х 1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100) за березень 2022 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з квітня 2022 р. по вересень 2022 р. включно (1,030 х 1,014 х 1,016 х 1,012 х 1,021 х 1,024 х 100)відсотків -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 122,59 122,10 122,22 122,22 120,65 120,29 119,69 117,81 117,69 116,53 112,27 3. Величина приросту індексу споживчих цін: за травень 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 12 100 відсотків) за червень 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 13 100 відсотків) за липень 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 14 100 відсотків) за серпень 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 15 100 відсотків) за вересень 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 16 100 відсотків) за жовтень 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 17 100 відсотків) за листопад 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 18 100 відсотків) за грудень 2021 р. - вересень 2022 р. (рядок 19 100 відсотків) за січень 2022 р. - вересень 2022 р. (рядок 20 100 відсотків) за лютий 2022 р. - вересень 2022 р. (рядок 21 100 відсотків) за березень 2022 р. - вересень 2022 р. (рядок 22 100 відсотків) відсотків -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 22,59 22,10 22,22 22,22 20,65 20,29 19,69 17,81 17,69 16,53 12,27 4. Сума компенсації: за травень 2021 р. (рядок 1 х рядок 23) : 100 за червень 2021 р. (рядок 2 х рядок 24) : 100 за липень 2021 р. (рядок 3 х рядок 25) : 100 за серпень 2021 р. (рядок 4 х рядок 26) : 100 за вересень 2021 р. (рядок 5 х рядок 27) : 100 за жовтень 2021 р. (рядок 6 х рядок 28) : 100 за листопад 2021 р. (рядок 7 х рядок 29) : 100 за грудень 2021 р. (рядок 8 х рядок 30) : 100 за січень 2022 р. (рядок 9 х рядок 31) : 100 за лютий 2022 р. (рядок 10 х рядок 32) : 100 за березень 2022 р. (рядок 11 х рядок 33) : 100 гривень -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- -Ш- 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 1\~674,48 957,67 962,87 962,87 894,83 879,23 853,23 771,76 765,57 716,30 531,70 5. Загальна сума компенсації: (рядок 34 + рядок 35 + рядок 36 + рядок 37 + рядок 38 + рядок 39 + рядок 40 + рядок 41 + рядок 42 + рядок 43 + рядок 44) гривень 9\~970,51 Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, додавши, що згідно вимоги ст. 115 КЗпП та ст. 24 Закону «Про оплату праці» щодо строків виплати зарплати не зупинено на період дії воєнного стану. Тому роботодавці мають дотримуватися у воєнний стан таких же строків виплати заробітної плати як і у мирний час. Таким чином, роботодавці мають діяти за загальним правилом, а саме виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Щодо невиплати заробітної плати працівнику та відповідальності. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У зазначеній позовній заяві не йдеться річ про притягнення роботодавця до відповідальності. Річ іде про виконання обов`язку виплати заробітної плати. Також, Державна служба України з питань праці роз`яснює, що звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Щодо порушення термінів в частині звернення до суду про виплату компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, зазначила, що у Довідці про суму заробітної плати, яка була надана Відповідачем, відсутні відомості щодо нарахування самої суми компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, котра підлягає виплаті. Тому Позивач про дану компенсацію дізнався тільки з дати надання Довідки, а саме з 03.10.2022 року. Тобто, Позивач дізнався про порушення свого права, на отримання компенсації, 03.10.2022 року у зв`язку з чим тримісячний термін звернення до суду з вимогою про виплату компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати порушено не було. Стосовно відшкодування моральної шкоди. До вимог про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням відомостей, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність чи ділову репутацію фізичної або юридичної особи, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦКУ застосовується строк позовної давності в один рік. Таким чином, Довідка про суму заробітної плати видана Позивачу 03.10.2022 року, котра не містить відомостей про нарахування компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, є поширенням відомостей, що не відповідають дійсності, та є наслідком моральних страждань і підлягає відшкодуванню у вигляді заподіяної моральної шкоди. Заслуговує на увагу і той факт, що Відповідач визнав, що на теперішній час Акціонерне товариство «Смоли», хоч і не в повному обсязі, але продовжує вести господарсько-виробничу діяльність, а саме з підготовки та водопостачання інших підприємств (у тому числі і обслуговування трубопроводів). При цьому АТ «Смоли» отримує прибутки, та своєчасно виплачує заробітну плату окремим працівникам підприємства. Таким чином, Відповідач має фінансову можливість для проведення своєчасних розрахунків і виплати заробітної плати Позивачу. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~надав заяву\~щодо розгляду\~справи за\~його відсутності\~та відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~пояснив,\~що незважаючи\~на зміну\~організаційно-правової\~форми,\~підприємство залишається\~підприємством державного\~сектору економіки,\~заснованим на\~державній формі\~власності,\~жодних коштів\~з державного\~або з\~будь-яких\~інших бюджетів\~до підприємства\~вже багато\~років не\~надходить взагалі,\~і підприємство\~намагається здійснювати\~свою діяльність\~у дуже\~складних фінансових\~умовах функціонування,\~розраховуючи виключно\~на кошти,\~які отримані\~від власної\~господарської діяльності,\~маючи при\~цьому значну\~кількість обумовлених\~чинним законодавством\~щомісячних грошових\~зобов`язань.\~Так склалось,\~що внаслідок\~об`єктивних,\~незалежних від\~підприємства причин,\~у тому\~числі і\~політичних,\~підприємство втратило\~великі сегменти\~ринку збуту,\~що призвело\~до значного\~скорочення обсягів\~реалізації продукції\~і вплинуло\~на значне\~скорочення обігових\~коштів підприємства.\~Окрім того,\~більш як\~півтора роки\~Державною службою\~експортного контролю\~України на\~підставі ст.\~10\~Закону України\~«Про державний\~контроль за\~міжнародними передачами\~товарів військового\~призначення та\~подвійного використання»\~до всіх\~іонообмінних смол\~виробництва підприємства\~застосовувались процедури\~державного експортного\~контролю,\~що мало\~наслідком неможливість\~здійснення вільного\~експорту продукції\~підприємства і\~необхідність тривалого\~і складного\~за процедурою\~отримання відповідного\~дозволу на\~експорт за\~кожним окремим\~контрактом.\~Зазначені обставини\~поставили підприємство\~в неконкурентне\~становище порівняно\~з іншими\~виробниками іонообмінних\~смол (зокрема,\~зарубіжними),\~суттєво нашкодили\~діловій репутації\~підприємства і\~спричинили втрату\~споживачів продукції\~і відмову\~від подальшої\~співпраці.\~Внаслідок вищевказаного\~підприємство працює\~у режимі\~постійних тривалих\~простоїв,\~є збитковим\~та вже\~тривалий час\~не має\~змоги належним\~чином фінансово\~забезпечувати свою\~поточну діяльність,\~що спричиняє\~об`єктивну неможливість\~підприємства належним\~чином виконувати\~своє зобов`язання\~із виплати\~заробітної плати\~працівникам та\~інші існуючі\~щомісячні зобов`язання.\~Окрім того,\~24\~лютого 2022\~року і\~дотепер на\~території України\~триває військова\~агресія Російської\~Федерації проти\~України,\~що стало\~підставою введення\~воєнного стану\~відповідно до\~Указу Президента\~України від\~24.02.2022\~№ 64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~(із\~відповідними змінами\~щодо продовження\~строку воєнного\~стану).\~Торгово-промислова\~палата України\~у відкритому\~листі від\~28.02.2022\~№ 2024/02.0-7.1\~офіційно визнала\~вищевказану військову\~агресію форс\~-\~мажорною обставиною\~(обставиною\~непереборної сили)\~для всіх\~суб`єктів господарської\~діяльності з\~24\~лютого 2022\~року до\~її офіційного\~закінчення та\~зазначила,\~що ці\~обставини є\~надзвичайними,\~невідворотними та\~об`єктивними\~і спричиняють\~неможливість виконання\~у встановлений\~термін договірних\~умов,\~податкових зобов`язань,\~а також\~законодавчих чи\~інших нормативних\~актів.\~Такі обставини\~суттєво негативно\~вплинути на\~і без\~того складні\~умови функціонування\~та скрутне\~фінансове становище\~АТ «Смоли»,\~адже підприємство,\~яке має\~експортно орієнтований\~характер,\~внаслідок військових\~дій втратило\~логістичні можливості\~і зв`язки\~із потенційними\~споживачами продукції.\~Все вищезазначене\~спричиняє постійну\~наявність та\~зростання заборгованостей\~підприємства за\~існуючими зобов`язаннями,\~у тому\~числі і\~заборгованості із\~виплати заробітної\~плати працівникам.\~Зазначають,\~що АТ\~«Смоли» жодним\~чином не\~уникає необхідності\~виконання своїх\~зобов`язань,\~розуміє та\~усвідомлює їх,\~і постійно\~намагається вживати\~всіх можливих\~у даний\~складний час\~заходів з\~метою отримання\~фінансової можливості\~погашення заборгованості\~із виплати\~заробітної плати\~працівникам,\~та за\~наявності таких\~коштів обов`язково\~буде здійснена\~виплата заробітної\~плати Позивачу.\~Стосовно компенсації\~у зв`язку\~із порушенням\~встановлених строків\~виплати заробітної\~плати слід\~зазначити наступне.\~Відповідно п.3\~ст.\~10\~Закону України\~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану»\~роботодавець звільняється\~від відповідальності\~за порушення\~зобов`язання щодо\~строків оплати\~праці,\~якщо доведе,\~що це\~порушення сталося\~внаслідок ведення\~бойових дій\~або дії\~інших обставин\~непереборної сили.\~З 24\~лютого 2022\~року і\~дотепер на\~території України\~триває військова\~агресія РФ\~проти України,\~яка стала\~підставою введення\~воєнного стану\~відповідно до\~Указу Президента\~України від\~24.02.2022\~№ 64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~(зі\~змінами,\~внесеними Указом\~Президента України\~від 14.03.2022\~№ 133/2022).\~Торгово-промислова\~палата України\~у відкритому\~листі від\~28.02.2022\~№ 2024/02.0-7.1\~офіційно визнала\~вищевказану військову\~агресію форс-мажорною\~обставиною (обставиною\~непереборної сили)\~для всіх\~суб`єктів господарської\~діяльності з\~24\~лютого 2022\~року до\~її офіційного\~закінчення.\~Зазначила,\~що обставина\~непереборної сили\~у вигляді\~збройної агресії\~РФ проти\~України безпосередньо\~та вкрай\~негативно вплинула\~на Відповідача,\~майже повністю\~паралізувавши його\~основну діяльність\~внаслідок неможливості\~здійснення як\~процесу виробництва\~продукції,\~так і\~процесу її\~реалізації.\~На протязі\~багатьох років\~(Акціонерне\~товариство «Смоли»\~є правонаступником\~Державного підприємства\~«Смоли»,\~яке,\~в свою\~чергу,\~було створене\~в 1998\~році на\~базі частини\~виробничих потужностей\~колишнього ВО\~«Придніпровський хімічний\~завод»)\~основним напрямком\~діяльності підприємства\~згідно уставних\~документів є\~виробництво різних\~марок іонообмінних\~смол,\~які використовуються\~для вилучення\~урану,\~золота,\~рідкоземельних металів\~тощо.\~Виробництво іонообмінних\~смол -\~складний,\~багатостадійний процес,\~який передбачає\~використання значної\~кількості різноманітної\~хімічної сировини.\~З часу\~заснування виробництва\~іонообмінних смол\~в 1964\~році і\~до теперішнього\~часу,\~частину необхідної\~сировини,\~без якої\~виробничий процес\~є неможливим,\~підприємство отримує\~через систему\~трубопроводів із\~розташованого поруч\~AT\~«ДНІПРОАЗОТ» (потужності\~колишнього ВО\~«ПХЗ» та\~AT\~«ДНІПРОАЗОТ» були\~запроектовані та\~створені як\~єдиний виробничий\~комплекс,\~що передбачав\~можливість постачання\~необхідної сировини\~трубопровідним транспортом).\~Це -\~газоподібний хлор,\~азотводнева суміш\~(суміш\~75%\~водню та\~25%\~азоту),\~азот.\~У зв`язку\~із повномасштабною\~військовою агресією\~РФ проти\~України та\~введенням в\~Україні військового\~стану,\~AT\~«ДНІПРОАЗОТ»,\~як потенційно\~небезпечним хімічним\~виробництвом,\~з метою\~уникнення внаслідок\~військових дій\~можливих суттєвих\~ризиків для\~мешканців міста\~та області,\~було прийняте\~рішення щодо\~призупинення роботи\~виробничих потужностей\~з 25\~лютого 2022\~року до\~можливості безпечного\~відновлення виробництва.\~Відтак,\~стало неможливим\~і постачання\~частини необхідної\~AT\~«Смоли» сировини.\~Щодо можливості\~забезпечення підприємства\~технологічними газами\~з інших\~джерел слід\~зауважити наступне.\~Як зазначено\~вище,\~виробництво іонообмінних\~смол це\~багатостадійний процес,\~на всіх\~стадіях якого\~використовуються вибухонебезпечні\~та легкозаймисті\~речовини,\~їх зберігання,\~перетворення,\~а особливо,\~транспортування проводиться\~за допомогою\~газоподібного азоту,\~який має\~знаходитись у\~системі під\~певним тиском,\~з тим,\~щоб забезпечити\~можливість переміщення\~цих речовин\~від складу\~зберігання хімічних\~реагентів до\~основних виробничих\~корпусів і\~далі з\~апарату в\~апарат.\~Такої кількості\~стисненого азоту,\~яка необхідна\~для забезпечення\~технологічних операцій,\~неможливо отримати\~з балонів\~або контейнерів\~стисненого азоту.\~А використання\~для цілей\~транспортування та\~перетворення сировини,\~яка є\~основою виробництва\~іонообмінних смол,\~стисненого повітря\~-\~заборонено вимогами\~пожежної безпеки. Газоподібний хлор та азотводнева суміш (АВС) використовуються для синтезу хлористого водню на одній зі стадій процесу виготовлення іонообмінних смол, а саме, в технології виробництва монохлордиметилового ефіру - хімічної речовини, необхідної для отримання проміжного продукту хлорметильованого сополімеру. Процес хлорметилювання - це безперервний процес, який забезпечується постійним синтезом у апаратному ланцюгу монохлордиметилового ефіру. А безперервність цього процесу можлива лише за умови безперервного потоку хлористого водню, який утворюється у печі синтезу за умов забезпечення певного співвідношення компонентів, які подаються до неї - газоподібного хлору та АВС. Тиск, який необхідно створити у системі подачі цих реагентів у піч, також як і у випадку зі стисненим азотом, неможливо забезпечити при використанні балонів або контейнерів скрапленого хлору та стисненого водню, а стабільне функціонування печі синтезу розраховане па використання саме АВС, яка є: сумішшю 75% водню та 25% азоту, а не стисненого водню. На відміну від інших споживачів хлору, наприклад, міськводоканалів, ситуація з забезпеченням підприємства хлором, суттєво відрізняється. Останні в своїх технологіях використовували рідкий, а не газоподібний хлор, постачання якого на ці підприємства здійснювалося в спеціальних балонах, контейнерах чи залізничним транспортом. Тому, після зупинки АТ «ДНІПРОАЗОТ» ці споживачі перейшли на використання рідкого хлору від інших (румунських чи словацьких) виробників. На відміну від них, у АТ «Смоли» відсутні технологічні можливості випарювання рідкого хлору з переводом його в газоподібний стан. Таким чином, будь-які альтернативні можливості забезпечення підприємства вищевказаною сировиною, окрім надходження її через систему трубопроводів з АТ «ДНІПРОАЗОТ», відсутні. Внаслідок впливу надзвичайних, невідворотних та об`єктивних обставин у вигляді військової агресії РФ проти України і запровадженням воєнного стану на всій території України, АТ «Смоли» позбавлене можливості не лише виробництва, а й реалізації іонообмінних смол. Враховуючи специфіку продукції і можливі галузі її використання (вилучення урану та золота), АТ «Смоли» є експортно-орієнтованим підприємством з основними ринками збуту у країнах пострадянського простору - Казахстану та Узбекистану. Реалізація готової продукції споживачам із зазначених країн до початку військової агресії здійснювалася автомобільним або залізничним транспортом транзитом через територію Російської Федерації. Але з 24 лютого 2022 року і по теперішній час такий варіант відвантаження продукції є неможливим. Оскільки через російську військову агресію заблоковані та не можуть відправляти і приймати вантажі (за виключенням експорту сільськогосподарської продукції) всі морські торгівельні порти України, відсутня і альтернативна можливість доставки продукції споживачам паромними переправами через Чорне та Каспійське море. Таким чином, внаслідок руйнування через військові дії існуючих логістичних маршрутів експорту продукції АТ «Смоли», зупинена можливість реалізації готової продукції споживачам за основними ринками збуту. Внаслідок дії на території України форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які є надзвичайними, об`єктивними і невідворотними, АТ «Смоли» з 24 лютого 2022 року позбавлене можливості здійснення своєї основної діяльності - виробництва та реалізації іонообмінних смол, у зв`язку із чим за результатами проведеної наради і детального аналізу впливу існуючих обставин на підприємство наказом від 24 лютого2022 року № 13 «Про простій виробництва» було запроваджено простій виробництва на весь період дії воєнного стану на території України. Враховуючи спричинену вищевказаними обставинами непереборної сили, які знаходяться поза межами впливу АТ «Смоли», об`єктивну неможливість Відповідача здійснювати свою основну діяльність, підприємство не має можливості до закінчення збройної агресії проти України і дії воєнного стану здійснювати свою основну діяльність - виробництво і реалізацію іонообмінних смол, що спричиняє і обумовлює відсутність у товариства фінансової можливості для проведення своєчасного розрахунку і виплати заробітної плати працівникам, у тому числі і Позивачу. За відсутності реалізації іонообмінних смол відсутнє основне джерело надходження коштів і дохід товариства, що з об`єктивних причин, внаслідок дії обставин непоборної сили, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати і проведення розрахунку при звільненні працівниками і жодна свідома провина роботодавця у цьому відсутня, а значить відсутня і відповідальність у вигляді середнього заробітку за час затримки розрахунку у період воєнного стану і дії обставин непереборної сили, викликаних військовою агресією Російської Федерації. Окрім того зауважує на те, що відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Таким чином працівник може звернутися до суду із позовною вимогою про компенсацію у зв`язку із порушенням встановлених строків виплати заробітної плати в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про затримку розрахунку. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позивач звернувся до суду 19 жовтня 2022 року, тоді як заборгованість із виплати заробітної плати існує з травня 2021 року про порушення свого права на своєчасну виплату заробітної плати Позивач повинна була дізнатися ще на початку червня 2021 року, в зв`язку з чим, передбачений тримісячний строк звернення до суду з вимогою про компенсацію у зв`язку із порушенням встановлених строків виплати заробітної плати Позивачем порушений, в зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги щодо стягнення моральної шкоди зазначаємо, що відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. З вимогою про відшкодування моральної шкоди, завданою несвоєчасною виплатою заборгованості по заробітній платі та проведенням остаточного розрахунку при звільненні Позивач звернувся до суду 19 жовтня 2022 року, тоді як заборгованість із виплати заробітної плати, існувала заборгованість існує з травня 2021 року, про порушення свого права на своєчасну виплату заробітної плати позивач повинен був дізнатися на початку червня 2021 року, в зв`язку з чим, передбачений тримісячний строк звернення до суду з вимогою про відшкодування моральної школи Позивачем порушений, в зв`язку з чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Просили суд врахувати даний відзив під час прийняття рішення по справі і відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог щодо компенсацію у зв`язку із порушенням встановлених строків виплати заробітної плати та моральної шкоди. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Довідки № 120 від 03.10.2022 року, яка видана АТ «Смоли», заборгованість по заробітній платі [PERSON] з травня 2021 року по березень 2022 року складає 40 431 грн. 80 коп.. У відповідності з положеннями частини другої статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.ч. 1,2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною четвертою статті 43 Конституції України передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частина сьома статті 43 Конституції України). За вимогами ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За приписами ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч.1 ст.94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу. Стаття 115 Кодексу законів про працю України та стаття 24 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Судом встановлено, що у період, за який позивач просить стягнути заробітну плату, позивач виконувала свої трудові обов`язки, проте заробітну плату не отримувала. Причиною невиплати заробітної плати позивачу представник відповідача суду пояснив, що підприємство працює у режимі постійних тривалих простоїв, є збитковим та вже тривалий час не має змоги належним чином фінансово забезпечувати свою поточну діяльність. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Водночас, згідно статті 80 Цивільного кодексу України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Частинами першою-другою статті 96 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Згідно отриманих судом публічних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, інформації про припинення діяльності відповідача Акціонерного товариства «Смоли», його ліквідацію, банкрутство чи інші будь-які додаткові відомості відсутні. Право на звернення до суду передбачене статтею 233 Кодексу законів про працю України, а саме у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Системний аналіз статей 21, 94, 233 Кодексу законів про працю України України дає підстави дійти висновку про те, що захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем. За таких обставин з урахуванням положень статей 77, 81 Цивільного процесуального кодексу України саме працівник має належними та допустимими доказами довести факт порушення роботодавцем його трудових прав, а роботодавець, у свою чергу, має спростувати факт порушення прав працівника, в тому числі щодо невиплати заробітної плати. Належні та допустимі докази, які підтверджують обставину невиплати позивачу суми повної заборгованості по заробітній платі є Довідка № 120 від 03.10.2022 року, яка видана АТ «Смоли», де зазначено заборгованість по заробітній платі [PERSON] з травня 2021 року по березень 2022 року складає 40 431 грн. 80 коп.. Надана довідка відповідачем не спростовуються та не оспорюються. За діючою в площині цивільного судочинства презумпції винуватості відповідача (на відміну від кримінального судочинства, де діє презумпція невинуватості) тягар доказування лежить саме на відповідачеві. Тим більше, в площині трудових правовідносин безумовно тягар доказування лежить на роботодавцеві, в якого акумульовано весь обсяг документації, в тому числі фінансового, бухгалтерського характеру щодо фіксації праці позивача і оплати виконаних ним робіт. У ході судового розгляду не здобуто відомостей про виплату позивачеві відповідачем заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року, як і не встановлено про наявність вини (умислу) позивача у невиконанні трудових обов`язків на підприємстві, що згідно зі статтями 47, 115-116 Кодексу законів про працю України є підставою для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку. Одним із загальних засад цивільного законодавства, закріплених пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, є справедливість, добросовісність та розумність. Суд вважає позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з травня 2021 року по березень 2022 року у розмірі 40\~431,80 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 33, 34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 р. № 108/95- ВР усі роботодавці зобов`язані проводити індексацію заробітної плати та нараховувати компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Також, у відповідності до ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). У відповідності до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Згідно до ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Судом встановлено, що сума компенсації: - за травень 2021 р. складає - (5\~910,98 грн. (нараховано до виплати) х 22,59 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 1\~335,29 грн.; - за червень 2021 р. складає (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 22,11 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 761,69 грн.; - за липень 2021 р. складає (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 22,24 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 766,17 грн.; - за серпень 2021 р. (3\~515,82 грн. (нараховано до виплати) х 20,24 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 711,60 грн.; - за вересень 2021 р. (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 20,67 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 712,08 грн.; - за жовтень 2021 р. (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 20,31 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 699,68 грн.; - за листопад 2021 р. (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 19,71 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 679,01 грн.; - за грудень 2021 р. (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 17,82 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 613,90 грн.; - за січень 2022 р. (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 17,70 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 609,77 грн.; \~ \~ \~ \~ - за лютий 2022 р. (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 16,54 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 569,80 грн.; - за березень 2022 р. (3\~445,00 грн. (нараховано до виплати) х 12,27 (величина приросту індексу споживчих цін)) : 100 = 422,70 грн., а всього на загальну суму 7\~881,69 грн.. Отже, сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період травень 2021 року по березень 2022 року, складає 7\~881,69 грн.. Щодо порушення термінів в частині звернення до суду про виплату компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, суд зазначає, що у Довідці про суму заробітної плати, яка була надана Відповідачем, відсутні відомості щодо нарахування самої суми компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, котра підлягає виплаті. Тому Позивач про дану компенсацію дізнався тільки з дати надання Довідки, а саме з 03.10.2022 року. Тобто, Позивач дізнався про порушення свого права, на отримання компенсації, 03.10.2022 року у зв`язку з чим тримісячний термін звернення до суду з вимогою про виплату компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати порушено не було. Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то судом приймається до уваги, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач зазначає, що моральна шкода в даному випадку полягає у тому, що отримав 03.10.2022 року Довідку №120 про суму заробітної плати, котра не містить відомостей про нарахування компенсації у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, є поширенням відомостей, що не відповідають дійсності, та є наслідком моральних страждань і підлягає відшкодуванню у вигляді заподіяної моральної шкоди. Частиною 3 ст.\~23\~ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 4, 5ст. 23 ЦК України). Тлумачення\~ст. 23 ЦК\~України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи. Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001р., № 1 від 27.02.2009р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути максимально адекватним завданій шкоді. Суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок затримки виплати заробітної плати, що сталася з вини відповідача, вона дійсно зазнала душевних страждань, спричинених хвилюваннями, нервовим стресом, та вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого побуту внаслідок відсутності фінансового забеспечення. Таким чином, з урахуванням нервового стресу, завданого позивачеві при затримці виплати заробітної плати з травня 2021 року по березень 2022, відсутності грошових засобів існування для нормального повноцінного життя та харчування, що призвело до вимушених змін у життєдіяльності позивача та, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з АТ «Смоли» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.. Така сума, на думку суду, є адекватною. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі п.2 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial