Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до\~відповідача Обслуговуючого\~кооперативу Житлово-будівельний\~кооператив «Сонячний-30А»,\~у якому\~просить розірвати\~Договір №01/03-09\~купівлі-продажу\~майнових прав\~на квартиру\~від 26\~липня 2021\~року,\~укладений між\~Обслуговуючим Кооперативом\~«Житлово -\~Будівельний кооператив\~«Сонячний-30А»\~та [PERSON] ;\~розірвати Договір\~№01/03-04\~купівлі-продажу\~майнових прав\~на квартиру\~від 26\~липня 2021\~року,\~укладений між\~Обслуговуючим Кооперативом\~«Житлово -\~Будівельний кооператив\~«Сонячний-30А»\~та [PERSON] ;\~стягнути з\~Обслуговуючого Кооперативу\~«Житлово -\~Будівельний кооператив\~«Сонячний-30А»\~на користь\~ [PERSON] грошові\~кошти,\~а саме\~внески за\~Договором №01.03-09\~між Обслуговуючим\~Кооперативом «Житлово-Будівельний\~кооператив «Сонячний-30А»\~та [PERSON] \~від 26\~липня 2021\~року у\~розмірі 884\~263\~гривень,\~3%\~річних у\~розмірі 67\~518,93\~гривень та\~інфляційні втрати\~у розмірі\~278\~081\~гривень.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що у\~2019\~році між\~Обслуговуючим Кооперативом\~«Житлово-Будівельний\~кооператив «Сонячний-30А»\~та [PERSON] \~укладено договір\~№ 1.01.1.0\~про сплату\~ внесків\~у ОК\~ЖБК «Сонячний\~30А».\~На виконання\~п.1.4.\~Договору Учасник\~-\~ [PERSON] сплатила\~внески в\~розмірі 30\~400\~гривень,\~406\~280\~гривень,\~216000\~гривень,\~що підтверджується\~банківськими квитанціями;\~загальна сума\~652\~680\~гривень.\~Відповідно до\~п.1.1.\~цього Договору,\~ЖБК зобов`язується\~організувати будівництво\~житлового будинку\~по [ADDRESS] \~(Об`єкт\~будівництва)\~за рахунок\~внесків учасників\~та внесків\~інших асоційованих\~членів ЖБК,\~здати його\~в експлуатацію,\~передати Учаснику\~приміщення в\~Об`єкті будівництва,\~обумовлене цим\~договором та\~всі документи\~необхідні Учаснику\~для реєстрації\~права власності\~на нього,\~а Учасник\~зобов`язується сплатити\~до ЖБК\~внески в\~розмірах та\~в порядку,\~встановлених даним\~Договором та\~додатками до\~нього та\~має право\~отримати Об`єкт\~нерухомості лише\~за умови\~повної сплати\~внеску,\~встановленого даним\~Договором для\~Учасника.\~Відповідно до\~п.\~4.2.1.\~Договору,\~ЖКБ зобов`язаний:\~організувати будівництво\~Об`єкту будівництва\~та закінчити\~будівельно-монтажні\~роботи у\~4\~кварталі 2019\~року.\~Відповідно до\~п.3.1.1.\~Учасник має\~право вимагати\~від ЖБК\~своєчасного вико\~зобов`язань\~згідно даного\~договору.\~Відповідно до\~п.\~3.1.5.\~Договору Учасник\~має право\~ініціювати розірвання\~даного Договору.\~Однак,\~ОК «Житлово-будівельний\~кооператив «Сонячний\~30А»\~умови договору\~не виконав,\~об`єкт не\~збудував,\~в експлуатацію\~не передав.\~ОК «Житлово-будівельний\~кооператив «Сонячний\~30А»\~прогнозів щодо\~строків здачі\~в \~експлуатацію та\~взагалі реальність\~здачі в\~експлуатацію квартир\~не надається.\~Після прострочення\~виконання зобов`язання\~за Договором\~№ 1.01.1.0\~про сплату\~внесків у\~ОК ЖБК\~«Сонячний 30А»\~від 2019\~року,\~з метою\~штучного відтягування\~кінцевого виконання\~зобов`язання за\~договором,\~ОК «Житлово-будівельний\~кооператив «Сонячний\~30А»\~запропонував,\~укласти наступні\~договори:\~договір купівлі\~-\~продажу майнових\~прав від\~26.07.2021\~року №\~01/03\~-\~04;\~договір купівлі\~-\~продажу майнових\~прав від\~26.07.2021\~року №\~01/03\~-\~09.\~За Договором\~купівлі -\~продажу майнових\~прав від\~26.07.2021\~року №\~01/03\~-\~04,\~ОК ЖБК\~Сонячний 30А»\~продає,\~а [PERSON] \~купує майнові\~права на\~об`єкт нерухомості\~у порядку\~та на\~умовах,\~передбачених цим\~договором,\~та у\~відповідності до\~норм Цивільного\~кодексу України,\~що визначає\~загальні положення\~про договір.\~Відповідно до\~п.\~1.3\~Договору,\~майнові права\~на об`єкт\~нерухомості,\~що купує\~ [PERSON] \~має такі\~характеристики:\~кладова між\~3,4\~поверхами,\~площа 3.80,\~строк введення\~в експлуатацію\~1\~квартал 2023\~року.\~Відповідно до\~п.\~2.1\~ [PERSON] \~сплачує ОК\~ЖБК «Сонячний\~30А»\~грошові кошти\~в розмірі\~38\~000\~гривень,\~еквівалентно 1391,94\~доларів США,\~з розрахунку\~вартості вимірної\~одинці об`єкту\~за 1\~кв.м.\~10\~000\~гривень.\~За Договором\~купівлі -\~продажу майнових\~прав від\~26.07.2021\~року №\~01/03\~-\~09,\~ОК ЖБК\~«Сонячний 30А»\~зобов`язується\~виконати своє\~прострочене зобов`язання\~в новий:\~строк,\~а Сторона\~2\~-\~ [PERSON] \~сплати кошти\~-\~761\~300\~гривень,\~що еквівалентно\~27\~886\~ доларів\~США з\~яких -\~652\~680\~гривень,\~що еквівалентно\~23\~899\~доларів -\~сплачено повністю.\~Відповідно до\~п.\~1.3.\~Договору №\~01/03\~ 09\~від 26\~липня 2021\~року,\~майнові права\~на об`єкт\~нерухомості (квартиру),\~що купує\~ [PERSON] має\~такі характеристики:\~будівельна адреса:\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] .\~Проектна загальна\~площа 66.20\~кв.м.\~Відповідно до\~п.\~2.1\~ [PERSON] \~сплачує ОК\~ЖБК «Сонячний\~30А»\~грошові кошти\~в розмірі\~761\~300\~гривень,\~що еквівалентно\~27\~886.14\~доларів США,\~з розрахунку\~вартості вимірної\~одиниці об`єкту\~за 1\~кв.м.\~11500\~гривень.\~Проте,\~переукладання договору\~не вплинуло\~на виконання\~зобов`язань з\~боку ОК\~ЖБК «Сонячний\~30А»,\~будівельні роботи\~на об`єкті\~не проводяться.\~Відповідно до\~п.\~1.1.\~Договору купівлі-продажу\~майнових прав\~від 26\~липня 2021\~року №01/03-09,\~Сторона 1\~ ОК\~ЖБК «\~Сонячний -\~30А»\~в особі\~голови правління\~Плевачука Андрія\~Анатолійовича)\~продає,\~а Сторона\~2\~ [PERSON] \~купує майнові\~права на\~Об`єкт нерухомості\~(квартиру)\~у порядку\~та на\~умовах,\~передбачених цим\~Договором та\~у відповідності\~до норм\~Цивільного кодексу\~України,\~що визначають\~загальні положення\~про купівлю\~-\~продаж. Відповідно до\~п.\~4.4. Договору купівлі-продажу майнових прав від 26 липня 2021 року № 01/03-09, дію цього договору може бути достроково розірвано за згодою Сторін або в односторонньому порядку у випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України. Згідно п. 4.7. Договору купівлі - продажу майнових прав від 26.07.2021 року № 01/03 09, у випадку розірвання цього Договору з ініціативи Сторони 2, суми сплачені Стороною 2 повертаються Стороною 1 Стороні 2 безготівково або готівково. З цих підстав представник позивачки вважає, що в ОК ЖБК «Сонячний 30А» існує заборгованість перед [PERSON] в розмірі 884263 гривень з розрахунку: 23 899 доларів США х 37= 884263 гривень та стверджує, що підставою для розірвання спірного договору у даній справі є невиконання ОК «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний 30А» обов`язку щодо закінчення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію, а тому, слід розірвати договори, укладені між Житлово-будівельним кооперативом «Сонячний 30А» та [PERSON] . Окрім цього стверджує, що на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 3% річних за невиконання зобов`язань за період із 01 січня 2020 року по 18 липня 2022 року у сумі 67518,93 гривень та інфляційні втрати у сумі 278,81 гривень. За вказаних обставин просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2022 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відзиву на позов від відповідача Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» до суду не надходило. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, її представник адвокат Сампара Н.М. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, не заперечила проти заочного вирішення справи. Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивачки не заперечила проти заочного вирішення справи. Судом установлено: У 2019 році між Обслуговуючим Кооперативом «Житлово-Будівельний кооператив «Сонячний-30А» та [PERSON] було укладено договір № 1.01.1.0 про сплату внесків у ОК ЖБК «Сонячний 30А», відповідно до п.1.1. якого ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] (Об`єкт будівництва) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески в розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним Договором для Учасника. Відповідно до п. 4.2.1. ЖБК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у ІV кварталі 2019 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків. Як убачається із платіжного доручення №7066062 від 06 лютого 2019 року [PERSON] сплатила внесок у ОК ЖБК «Сонячний 30А» по договору 1.01.1.001 від 06 лютого 2019 року у розмірі 216000 гривень (а.с.46 зворот). Відповідно до платіжного доручення №10189248 від 22 лютого 2019 року [PERSON] сплатила внесок у ОК ЖБК «Сонячний 30А» по договору 1.01.1.001 від 06 лютого 2019 року у розмірі 406280 гривень (а.с.46). Згідно платіжного доручення від 23 квітня 2019 року [PERSON] сплатила внесок у ОК ЖБК «Сонячний 30А» по договору 1.01.1.001 від 06 лютого 2019 року у розмірі 30400 гривень. Таким чином, позивачка [PERSON] сплатила внески на загальну суму 652680 гривень. Однак, в порушення пункту 4.2.1. Договору № 1.01.1.0 про сплату внесків у ОК ЖБК «Сонячний 30А», відповідач Обслуговуючий кооператив ЖБК «Сонячний 30А» не збудував Об`єкт будівництва у визначений строк, а саме - ІV квартал 2019 року. 26 липня 2021 року між Обслуговуючим кооперативом «ЖБК» «Сонячний 30А» та [PERSON] було укладено договір №_01/03-09 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, згідно якого Сторона 1 ОК ЖБК « Сонячний - 30А» продає, а Сторона 2 [PERSON] купує майнові права на Об`єкт нерухомості (квартиру) у порядку та на умовах, передбачених цим Договором та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю - продаж. Згідно п. 1.3. Майнові права на Об`єкт нерухомості (квартира), що купує [PERSON] має такі характеристики: будівельна адреса [ADDRESS] , проектна загальна площа 66,20 кв.м., строк введення в експлуатацію 1 квартал 2023 року. Відповідно до п. 2.1. Договору №_01/03-09 [PERSON] на підтвердження намірів щодо настання правових наслідків, визначених цим Договором сплачує Стороні 1 грошові кошти у сумі 761300 гривень, що еквівалентно 27886,44 доларів США, з розрахунку вимірної одиниці Об`єкта за 1 кв.м. 11500 гривень. Пунктом 2.2. Договору передбачено, що [PERSON] вносить суму грошових коштів ОК ЖБК « Сонячний - 30А» до 31 грудня 2022 року (включно). Форма оплати безготівкова або готівкова. Відповідно до п. 4.4. Договору купівлі-продажу майнових прав від 26 липня 2021 року № 01/03-09, дію цього договору може бути достроково розірвано за згодою Сторін або в односторонньому порядку у випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України. Також, 26 липня 2021 року між Обслуговуючим кооперативом «ЖБК» «Сонячний 30А» та [PERSON] було укладено договір №_01/03-04/ купівлі-продажу майнових прав на квартиру, згідно якого сторона ОК ЖБК Сонячний 30А» продає, а [PERSON] купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначає загальні положення про договір. Відповідно до п. 1.3 Договору, майнові права на об`єкт нерухомості, що купує [PERSON] має такі характеристики: кладова між 3,4 поверхами, площа 3.80, строк введення\~в експлуатацію\~1\~квартал 2023\~року.Відповідно до п. 2.1 [PERSON] сплачує ОК ЖБК «Сонячний 30А» грошові кошти в розмірі 38 000 гривень, еквівалентно 1391,94 доларів США, з розрахунку вартості вимірної одинці об`єкту за 1 кв.м. 10 000 гривень. Пунктом 2.2. Договору передбачено, що [PERSON] вносить суму грошових коштів ОК ЖБК « Сонячний - 30А» до 31 грудня 2022 року (включно). Форма оплати безготівкова або готівкова. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка посилалась на те, що відповідач ОК «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний 30А» не виконує взяті на себе зобов`язання, передбачені умовами укладених договорів не виконує свого обов`язку щодо закінчення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію. Як убачається із матеріалів справи, [PERSON] направляла на адресу відповідача Лист-Претензію про повернення їй сплачених грошових коштів за договором у сумі 652680 гривень, а також індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми.(а.с.7-8) Однак, вказаний лист-претензія залишився проігнорований відповідачем та сплачені позивачкою грошові кошти у добровільному порядку їй не повернуті. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За своїм змістом укладений між сторонами в справі договір є змішаним договором, який містить елементи угоди про послуги з будівництва житла та договору побутового підряду. Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною першою статті 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Згідно вимог ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Відповідно до ст. ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2 ) зміна умов зобов`язання; 3 ) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно правової позиції викладеної у Постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критерії, що виявлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладанні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Частиною 5 статті 653 ЦК України встановлено, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірвання договору. Оскільки, відповідачем порушені терміни будівництва та здачі в експлуатацію будинку, відтак, порушенні умови Договору №01/03-09 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 26 липня 2021 року, укладеного між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» та [PERSON] та Договору №01/03-04/ купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 26 липня 2021 року, укладеного між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» та [PERSON] , а тому вказані договори підлягають до розірвання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження №12-291гс18), зроблено висновок, що «добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків». Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 24 травня 2022 року по справі № 159/1519/21, від 18 травня 2022 року по справі № 303/7119/19. Так, згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України). Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука а також зловживання правом в інших формах , що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають наметі стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною) . У постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 11 серпня 2021 року в справі №723/826/19 (провадження № 61-8810св20) вказано, що «приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) використовувала/використовували право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин)». На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про повернення грошових коштів, сплачених позивачкою [PERSON] у формі пайових внесків підлягають стягненню із відповідача на користь позивачки. Разом із цим, суд не погоджується із заявленим позивачкою розміром грошових коштів, сплачених позивачкою у формі пайових внесків, які вона просить стягнути із відповідача у сумі 884263 гривень. Зокрема, наявними у матеріалах справи доказами, а саме платіжними дорученнями: №7066062 від 06 лютого 2019 року, №10189248 від 22 лютого 2019 року та платіжним дорученням від 23 квітня 2019 року підтверджується, що [PERSON] сплатила внески у ОК ЖБК «Сонячний 30А» на загальну суму 652680 гривень. Відтак, із відповідача на користь позивачки грошові кошти сплачені нею як пайові внески за Об`єкт будівництва у сумі 652680 гривень. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18. Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статей 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року N 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Законом України від 23 вересня 1994 року N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці Україні - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня, як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. За змістом статті 1 Закону "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. У постанові Верховного суду від 03 березня 2021 року у справі №130/2604/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду прийшов до висновку, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Як убачається із спірних договорів, ціна майнових прав встановлюється в доларах США та оплачується в гривнях. Так, судом установлено, що позивачка [PERSON] сплатила відповідачу Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» пайові внески за Об`єкт будівництва у розмірі 652680 гривень порушило умови договору, який розривається в судовому порядку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування позивачу інфляційних втрат та трьох відсотків річних. При цьому, суд не приймає до уваги наданий представником позивачки розрахунок 3% річних, як такий, що виконаний неправильно, оскільки вказаний розрахунок виконаний, виходячи із суми боргу 884263 гривень, натомість, як установлено судом під час розгляду справи сума боргу (сума сплачених пайових внесків) становить 652680 гривень. Зокрема, суд звертає увагу, що розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання: \~ \~ \~ \~ з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року: 652\~680 (сума боргу) x 3 % x 366 (кількість днів прострочення) : 366 : 100 = 19 580,40 гривень; Період прострочення грошового зобов`язання: з 01 січня 2021 року до 18 липня 2022 року: 652\~680 (сума боргу) x 3 % x 564 (кількість днів прострочення) : 365 : 100 = 30 255,74 гривень. Загальна сума 3% річних за період із 01 лютого 2020 року по 18 липня 2022 року становить 49 836,14 гривень. Також,\~суд не\~приймає до\~уваги наданий\~представником позивачки\~розрахунок інфляційних\~втрат та інфляційних\~втрат, як такий, що виконаний неправильно, оскільки вказаний розрахунок здійснено, виходячи із неправильної суми боргу 884263 гривень. Таким чином, розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення: IIc (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) = 1.36567538 Відтак, розмір інфляційних втрат становить: 652\~680 x 1.36567538 - 652 680,00 = 238 669,01 гривень. Дослідивши докази у справі, надавши оцінку доводам та наявним у матеріалах справи письмовим доказам, як в цілому, так і кожному доказу окремо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та розірвати Договір №01/03-09 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 26 липня 2021 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» та [PERSON] ; розірвати Договір №01/03-04/ купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 26 липня 2021 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» та [PERSON] ; стягнути із Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» на користь [PERSON] грошові кошти, сплачені за Договором №01/03-09 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладеним 26 липня 2021 року та Договором №01/03-04/ купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладеним 26 липня 2021 року у сумі 652680 гривень; стягнути із Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» на користь [PERSON] 3% річних за період із 01 січня 2020 року по 18 липня 2022 року у сумі 49 836,14 гривень та інфляційні втрати за період із 01 січня 2020 року по 18 липня 2022 року у сумі 238 669,01 гривень. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, слід стягнути із Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 гривень, а також стягнути із Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» в дохід держави 13291,01 гривень судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial