Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

у листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, мотивованим тим, що позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007, мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що шлюб існує формально, протягом останніх шести років вони з відповідачем не підтримують стосунків та не проживають разом, спору про місце проживання дітей немає, сумісно нажитого майна, що підлягає поділу між подружжям, також немає, а тому просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою від 10.11.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно суд запропонував позивачі до початку розгляду справи по суті надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб (а.с. 16). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема відповідач шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с.18,23), оскільки за відомостями АТ «Урпошта» поштове відділення за місцем проживання відповідача не працює, представник позивачки [PERSON] подав заяву, в якій повідомив про направлення до суду оригіналу свідоцтва про шлюб між сторонами (а.с.12), відповідач причини неявки не повідомив, правом подати відзив на позов не скористався. Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши надані письмові докази. Судом установлено, що 29.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №1 Харківського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2397 (а.с. 7). З наданих позивачкою копій свідоцтв про народження убачається, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5,7). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, за доводами позивачки вони не проживають однією сім`єю, та не ведуть спільного господарства, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, у зв`язку з чим шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 992,40 грн. Щодо вимоги позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Водночас договору про надання професійної правничої допомоги суду не надано, опис виконаних робіт та будь-які документи щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу також не надані, а тому витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved