Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 16 вересня 2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Кредит-Капітал»,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Данич Оксана\~Федорівна,\~Приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~ Шаган\~Олексій Анатолійович\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню (а.с. 1-9). Позов пред`явлено за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису (частина 12 статті 28 ЦПК України). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 16 вересня 2022 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В. Ухвалою судді 19 вересня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 23 листопада 2022 року залучено до участі у справі, як правонаступника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - Товариство з обмеженою відповідальністю ««КОМПАНІ ФІНАНС». Відповідач\~Товариство з обмеженою відповідальністю ««КОМПАНІ ФІНАНС»,\~про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про залучення правонаступника від 23 листопада 2022 року, в ухвалі відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на адресу суд відповідачем надано не було. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України. Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович також повідомлялись належним чином про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 19 вересня 2022 року, в ухвалі про відкриття провадження третім особам був наданий строк на подачу пояснення на позовну заяву. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович надав заяву про розгляд справи без його участі. Пояснень на позовну заяву від третьої особи до суду не надійшло. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Стислий виклад позовних вимог У приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича відкрито виконавче провадження № 68703728. За допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження для сторін позивач дізнався, що виконавче провадження № 68703728 було відкрито приватним виконавцем з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федоріною за № 9477 віл 25.05.2021 року про стягнення з позивача коштів у розмірі 15114,53 грн. Також із автоматизованої системи виконавчого провадження позивачем отримано електроні копії, як: містяться у виконавчому проваджені, а саме: заяву про примусове виконання рішення, договір № 004-26000-280907 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 28,09.2007, виконавчий напис, довіреність, постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. З даним виконавчим написом позивачем не згодний, вважаю, що виконавчий напис є незаконним, посвідчений без належних на те підстав, з порушенням норм чинного законодавства з огляду на наступне. Зазначає, що в нього не має будь яких кредитних взаємовідносин з ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», або з «ТОВ Комерційний банк «Дельта» тим більш, які б були посвідчені нотаріально. Позивач не має невиконаних зобов`язань за договором № 004-26000-2809007 від 28.09.2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Йому не відомо на підставі яких оригіналів документів було вчинено виконавчий напис, але стверджую, що жодні оригінали документів нотаріусу не подавалися, оскільки таких документів не існує. Тому вважає, що виконавчий напис здійснюється нотаріусом на підставі ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» за умови подання стягувачем пакету документів, що підтверджують безспірну заборгованість. Водночас слід зазначити, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Однак у приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус не мав права вчиняти оскаржуваний виконавчий напис, адже відсутня обов`язкова складова безспірності заявлених вимог, тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, просив стягнути з Відповідача судові витрати. Короткий виклад обставин справи, встановлених судом. Відповідно до договору № 004-26000-280907 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 28 вересня 2007 року, укладеного між позивачем та ТОВ "Комерційний банк "Дельта" позивачу відкрито відновлювальну відклична кредитна лінія на загальну суму 30000,00 (тридцять тисяч) гривен, та лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 (п"ять тисяч) грвен, та відповідно відкрито карковий рахунок та платіжну картку. Строк дії договору не визначено. (а.с. 12-13)/ В подальшому за Кредитним договором №004-26000-280907 від 28.09.2007 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №41-К від 06.10.2017 року стало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федоріною 25 травня 2021 року вчинено виконавчий напис №9477 (НРЕ 164813), яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» у розмірі 15114,53 грн. З громадянина(-ки) України, яким(якою) є [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який(-а) є Боржником за Кредитним договором №004-26000-280907 від 28.09.2007 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №41-К від 06.10.2017 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» ідентифікаційний код юридичної особи 35234236 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, ІВАN [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО; 380805, далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Кредитним договором №004-26000-280907 від 28.09.2007 року (а.с.14). Згідно оскаржуваного виконавчого напису строк платежу за Кредитним договором №004-26000-280907 від 28.09.2007 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводилося за період з 06.10.2017 року по 05.04.2021 року. Сума заборгованості становить 13914,76 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 10771,49 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3143,27 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, що підлягає стягненню - 15114,53 грн. грн.(а.с.14). Виконавче провадження № 68703728 відкрито приватним виконавцем з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федоріною за № 9477 віл 25.05.2021 року про стягнення з позивача коштів у розмірі 15114,53 грн.(а.с. 16-18). Крім того, 01.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНЇ ФІНАНС» укладено Договір про відсгуплення права вимоги № РтК/1 -ЮО від 01.07.2022 року відповідно до якого право всі права та обов`язки за Кредитним Договором №004-26000-280907 від 28.09.2007 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ перейшли до ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» (а.с.39). Ухвалою суду заяву представника Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Кредит-Капітал» про залучення до участі у справі правонаступником відповідача задоволено, залучено до участі у справі, як правонаступника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - Товариство з обмеженою відповідальністю ««КОМПАНІ ФІНАНС». Нормативно-правове обґрунтування Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат», зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом розділом ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18). Крім того, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18) та у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Висновки за результатами розгляду матеріалів справи На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У відповідності до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), зроблено висновок, відповідно до якого встановлено, що якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Як встановлено судом, виконавчий напис вчинено за період з 06.10.2017 року по 05.04.2021 рік, та за цей період стягнуто відсотків 3143,27 грн., в той час як строк дії договору № 004-26000-280907 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 28 вересня 2007 року, та строк дії відповідної картки сплинув, та суду не представлено доказів щодо продовження їх строку дії, видачі нової картки, а так само й пролонгації дії картки, виданої на підставі договору, що унеможливлює стверджувати, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами відбулося в межах строку дії кредитного договору. Відповідач не надав розрахунку заборгованості, доказів безпірності вимог, за якими відбулося стягнення. За таких обставин суд погоджується з твердженнями позивача, про те що договір № 004-26000-280907 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 28 вересня 2007 року, не є доказом наявності безспірної заборгованості, а складові заборгованості, строки її погашення, мають встановлюватися за позовом правонаступника до боржника про стягнення заборгованості, а тому виконавчий напис вчинено за відсутності безспірної заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Проте, ТОВ "Фінансова Коомпанія "Кредит-Капітал", а так само й правонаступник ТОВ «АІА Фінанс Груп» не надало доказів, що приватному нотаріусу Головкіній Я.В. був представлений оригінал нотаріально посвідченого договору. В той же час, Договір № 004-26000-280907 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 28 вересня 2007 року, укладений в простій письмовій формі. Відтак нотаріус не мала безспірних підстав вчиняти виконавчий напис від 25 травня 2021 року № 9477 про стягнення з боржника 15114,53 грн кредитного боргу. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Встановлені судом фактичні обставини не дають суду підстав вважати вказаний в оскаржуваному виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис вчинений відповідно до чинного законодавства України. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо судових витрат Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, враховуючи, що позивач [PERSON] від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави в розмір 992,40 грн. на відшкодування судового збору за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved