Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр практичної наркології» про стягнення суми грошових коштів, в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість: за договором поворотної фінансової допомоги від 05 травня 2020 року у розмірі 64 000 грн. 00 коп., штраф у розмірі 640 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1 094 грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 067 грн. 28 коп., а всього 69 801 грн. 40 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 05 травня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Центр практичної наркології» було укладено договір поворотної фінансової допомоги (надалі - Договір) згідно п. 1.1. якого Позикодавець передає Позичальнику кошти у розмірі визначеному у п. 2.1. цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим Договором строк. Згідно п. 2.1. Договору загальна сума поворотної фінансової допомоги, яку Позикодавець передає Позичальнику становить 64 000 грн. У відповідності до п. 3.1. Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу до 30.12.2020 року у безготівковій формі шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Позичальника не пізніше 30.06.2020 року. Пунктом 4.1. Договору визначено, що строк повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги розпочинається з моменту надання фінансової допомоги (або її частини) Позичальнику і триває до 30.12.2020 року. Згідно п. 5.1. Договору Позичальник зобов`язаний повернути суму поворотної фінансової допомоги (або неповернуту її частину в разі дострокового погашення частини фінансової допомоги), до останнього дня строку, визначеного у п. 4.1. цього Договору. Пунктом 6.3. Договору визначено, що Позикодавець зобов`язаний надати Позичальнику поворотну фінансову допомогу у строк та в порядку, визначеному цим Договором. Згідно 6.5. Договору Позичальник зобов`язаний вчасно та в повному обсязі повернути отриману поворотну фінансову допомогу Позикодавцю, а у разі порушення своїх зобов`язань за цим Договором, також штрафні санкції, у розмірі визначеному цим Договором та чинним законодавством України. Відповідно до п. 7.4. Договору при порушенні Позичальником строку повернення Зворотної фінансової допомоги, вказаного у п. 4.1. цього Договору, він повинен сплатити на поточний рахунок Позикодавця штраф у розмірі 1 (один) відсоток від неповернутої суми фінансової допомоги. Позивач взяті на себе зобов`язання згідно укладеного Договору виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанціями про перерахування грошових коштів, а саме: квитанція від 06.05.2020 року про перерахунок 4 000 грн., квитанція від 25.05.2020 року про перерахунок 30 000 грн., квитанція від 02.06.2020 року про перерахунок 30 000 грн. В той же час, Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення поворотної фінансової допомоги у сумі 64 000 грн. у строки встановлені Договором не виконав, кошти Позивачу не повернув. Враховуючи вищевказані обставини Позивач вимушений звертатись до суду із позовною заявою про стягнення з Відповідача основної суми боргу у розмірі 64 000 грн., штрафу у розмірі 640 грн., 3% річних у розмірі 1 094,12 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 067,28 грн., а всього 69 801,40 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області\~ від 09.08.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Відзив на позов до суду не подав. 05.10. 2022 року до суду представник відповідача до суду направив заяву про перенесення розгляду справи, через погане самопочуття та з метою недопущення розповсюдження вірусної інфекції. Проте доказів на підтвердження того, нею не надано,\~а тому,\~у зв`язку\~з необхідністю\~дотримання строків\~розгляду цивільної\~справи,\~неодноразовість відкладень\~розгляду справи та з\~огляду на\~те,\~що відповідач\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Центр практичної\~наркології» є юридичною особою, та забезпечений уповноваженими особами, які наділені правом представництва в суді, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення без участі учасників процесу. Окрім того, учасники справи мали змогу викласти будь-які заперечення чи пояснення у письмовому вигляді. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що між позивачем (позикодавцем) та відповідачем (позичальником) було укладено договір поворотної фінансової допомоги від 05.05.2020 року, за умовами якого позивач надала відповідачу поворотну фінансову допомогу в сумі 64 000,00 грн., зі строком повернення до 30.12.2020 р. Позивач вказує, що він виконав свої зобов`язання за вказаними договорами та перерахувала відповідачу грошові кошти в сумі зазначеному в договору, в якості поворотної фінансової допомоги, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру, які наявні в матеріалах справи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач в обумовлені в договорі строки позику не повернув, чим не виконав договірні зобов`язання належним чином, а тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та стягнення сум заборгованості за вказаними договорами в примусовому порядку. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до ваги те, що поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (ст.\~14\~п.\~14.1\~п.п.\~14.1.257 Податкового кодексу України). В постанові Верховного Суду від 28.08.2019 р. у справі №140/125/17 зазначено, що правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. За своєю цивільно-правовою природою та юридичним змістом договір про надання поворотної фінансової допомоги є договором позики, а відтак укладений між сторонами договір у даній справі, - є договором позики. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що врегульовано ч. 1\~ст. 628 ЦК України. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, як то визначено ч. 1 ст. 638\~ЦК України. У відповідності до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході розгляду справи судом встановлено, що укладені між сторонами договір про надання поворотної фінансової допомоги є чинним, у встановленому законом порядку недійсними не визнавались, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав умови договору та передала відповідачу кошти в обумовлених в договорах сумах, однак, відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув позивачу кошти в обумовлені в договорах строки, та доказів, зворотному з боку відповідача суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено обґрунтування позовних вимог та неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеними договорами, стороною відповідача доводи позову не спростовані, та не надано суду докази належного виконання зобов`язань, а відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення. У своїх позовних вимогах позивач просить також встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Так, згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Оскільки ухвалення рішення у цій частині є правом суду, а не його обов`язком, а позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми до спірних правовідносин, суд не вбачає підстав для встановлення подальших нарахувань, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. В порядку\~ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial