Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Адвокат Петричка\~Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за померлою відповідно до заповіту є позивач. Дане господарство\~належало до\~суспільної групи\~«колгоспний двір»,\~в якому\~станом на\~15.04.1991\~проживали позивач,\~його мама\~ [PERSON] \~ голова\~двору,\~яка померла\~ [INFO] ,\~ [PERSON] \~брат позивача,\~який помер\~ [INFO] ,\~а отже,\~у відповідності\~до діючого\~на той\~час цивільного\~законодавства та\~п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Ніхто крім позивача на спадщину не претендує, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У своїй позовній заяві позивач просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Зібранівка Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Маліборський П. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 червня 1973 року Шевченківською сільською радою Снятинського району, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 1977 року Шевченківською сільською радою Снятинського району, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 30. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 09 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 15. Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 04.12.2008, [PERSON] , [INFO] , звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] . Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17680593 від 09.12.2008, за № 45997421 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 041525, виданого 29 грудня 2000 року, вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,08 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 525. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.12.2008 державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його мати [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області і належить померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 041525, виданого Шевченківською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської 29 грудня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 525. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2015 року виконкомом Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 21. Відповідно до копії заповіту від 09.07.2007, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і за законом матиме право заповіла [PERSON] . Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної № 779 від 18.11.2015, [PERSON] , [INFO] , звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 42155648 від 18.11.2015, за № 58226633 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . Згідно з довідкою № 1109/02-14 від 13.10.2022, виданою державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала у с. Зібранівка Коломийського району Івано-Франківської області, заведена спадкова справа за № 380/2015 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 779 від 18 листопад 2015 року сина померлої [PERSON] , [INFO] , жителя с. Зібранівка Коломийського району Івано-Франківської області. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1110/02-31 від 13 жовтня 2022 року, державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , [INFO] , жителю с. Зібранівка Коломийського району Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 85-34/309594 від 26.09.2022, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, у реєстраційних книгах не зареєстровано право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 468 від 18.09.2022, виданою Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, згідно з погосподарською книгою за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , рахувався житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] та земельний пай, які знаходилися на праві особистої власності. На день смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із: сином [PERSON] , [INFO] , невісткою [PERSON] , [INFO] , онуком [PERSON] , [INFO] , онуком [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою № 476 від 18.10.2022, виданою Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991, в будинку в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] син, помер [INFO] . Двір був колгоспний. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність»\~щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі\~ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність»\~загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Відсутність у\~спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1236\~ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач\~ [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті його матері [PERSON] . Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону. Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено\~у судовому\~засіданні спадковий\~житловий будинок,розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані позивач, його брат [PERSON] та їх мати [PERSON] , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/3 у кожного співвласника. Після смерті брата позивача [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями за законом його частки у колгоспному дворі були позивач та його мати [PERSON] , які успадкували його 1/3 частку на двох, а відповідно стали власниками по 1/2 частці колгоспного двору, але не оформили свого права власності у встановленому законом порядку. Після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом усього належного їй майна став позивач, який має право на спадкування 1/2 частки колгоспного двору, яка належала його матері на момент смерті, але не була оформлена у встановленому законом порядку. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Петрички\~Олександра Євгеновича\~в інтересах\~ [PERSON] до\~Заболотівської селищної\~ради Коломийського\~району Івано-Франківської\~області про\~визнання права\~власності на майно\~в порядку\~спадкування підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved