Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшнік К.І. звернувся до суду 15.08.2022 з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 14.11.2018, станом на 11.01.2022, у загальному розмірі 12 900,03 грн, з яких: 12 900,03 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект - «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам - фізичним особам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковано на офіційному сайті банку, які є загальнодоступними для ознайомлення. Так, 14.11.2018 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Відповідачка своїм підписом у анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього у [PERSON] виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених нею коштів на погашення заборгованості, становить 12 900,03 грн та включає: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 12 900,03 грн. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.09.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 14.11.2018 підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій зазначено, що ця анкета-заява разом з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідачки у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. При цьому, вказана анкета-заява не містить умов про розмір кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору та порядку нарахування процентів за користування кредитом, комісії та відповідальності за невиконання умов кредитування (пені та штрафів). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.11.2018 станом на 11.01.2022 склала у загальному розмірі 12 900,03 грн та включає: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 12 900,03 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 14.11.2018, містить текст про ознайомлення та погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, проте матеріали справи не містять витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, які були погодженні споживачем, що саме їх в наданій суду редакції розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Виходячи з правового аналізу вищевказаних норм, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення за посиланням www.monobank.ua/terms. не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо: 1) такі Умови не містять підпису позичальника; 2) не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи анкету-заяву. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зазначене суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. До того ж необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09.04.1985 № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів. Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Однак, доведеність факту отримання відповідачкою на відкритий поточний рахунок кредитного ліміту у розмірі 15 000,00 грн, активне користування ним, у сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно договірних зобов`язань. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами з 14.11.2018, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, востаннє 07.07.2021 в сумі 1 000,00 грн, в результаті чого станом на 11.01.2022 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) склав 12 900,03 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, тому банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, суд вважає доведеним залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 12 900,03 грн, який підлягає стягненню з відповідачки. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог із стягненням з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.11.2018, що станом на 11.01.2022 складає в загальному розмірі 12 900,03 грн, яка включає: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 12 900,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 481,00 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved