Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Третя київська державна нотаріальна контора, в якій просить: - встановити факт проживання «однією» (у позовній заяві не вказано "сім`єю") понад 5 років з літа 2014 року по 01.04.2020 [PERSON] з померлим [INFO] Івановим [PERSON] ; - визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після померлого [INFO] Іванова [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та [PERSON] були друзями з юних років. Влітку 2014 року, позивач та його цивільна дружина займалися пошуком квартири для спільного проживання. Дізнавшись про житлові проблеми позивача, [PERSON] запропонував їм переїхати проживати до нього в трикімнатну квартиру [ADDRESS] , в якій він проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] . При переїзді до вказаної квартири позивачу з цивільною дружиною було виділено в користування окрему житлову кімнату та вони, [PERSON] і його мати [PERSON] стали проживати в даній квартирі однією сім`єю, разом купували продукти та харчувалися, купували побутові прилади для спільного користування, надавали один одному взаємну допомогу, приймали участь в утриманні житла, проводили ремонтні роботи квартири, та мали усну домовленість про безоплатне користування квартирою. [INFO] мати [PERSON] - [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] , та [INFO] смерті його бабусі [PERSON] , яка проживала окремо за адресою: [ADDRESS] , у [PERSON] нікого з рiдних не залишилось та найріднішою людиною вiн вважав позивача та його доньку [PERSON] . Доньку позивача [PERSON] , яка народилася [INFO] , [PERSON] називав донечкою, а 17.06.2017 став для неi хрещеним батьком. [INFO] Іванов [PERSON] у зв`язку з загостренням хвороби «панкреатиту» раптово помер. Організацією поховань [PERSON] та самим похованням займався сам позивач. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємців першої - третьої черги не має. Після смерті [PERSON] , позивач фактично прийняв спадщину та користується нею. Позивач вказує, що з літа 2014 року по [INFO] проживав з [PERSON] однією сім`єю, у всьому підтримуючи однин одного, був поєднаний спільним побутом, спільним харчуванням, утриманням та обслуговуванням житла та усною домовленістю про користування житлом з взаємними правами та обов`язками. У червні 2020 року позивачу стало відомо, що за заявою відповідача, Третьою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 90/2020. Після звернення до Третьої київської державної нотаріальної контори м. Києва, позивачу було роз`яснено про необхідність підтвердження його права на спадщину. Ухвалою суду від 05 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме позивачу необхідно надати належним чином засвідчену копію позовної заяви з додатками для іншого учасника спору (третьої особи). Від позивача до суду надійшов лист з новою редакцією позовної заяви, в якій позивач зазначає, що в лютому 2015 року, позивач та його цивільна дружина займалися пошуком квартири для спільного проживання. Дізнавшись про житлові проблеми позивача, [PERSON] запропонував переїхати проживати до нього в двокімнатну квартиру [ADDRESS] , в якій він проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Вказана редакція позовної заяви не прийнята судом до розгляду, оскільки не підписана позивачем. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відзив на позовну заяву 16.03.2021 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Роспотнюка Владислава Олександровича надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та постановити окрему ухвалу щодо злочинних дій [PERSON] в частині замаху на незаконне заволодіння спадковим майном та надіслати її до Київської місцевої прокуратури для розслідування обставин кримінального правопорушення. Представник відповідача зазначає, що обставини, викладені позивачем, не відповідають дійсності та є надуманими, оскільки [PERSON] вказує, що квартира [ADDRESS] є трикімнатною, що цілком логічно можливо б було розподілити у користування 4 дорослим людям: [PERSON] , його матері [PERSON] та [PERSON] з цивільною дружиною. Проте, відповідно до Інформаційної довідки від 03.04.2020 квартира є двокімнатною, а відтак запрошення померлим позивача до себе, завідомо знаючи про відсутність житлової площі для такого проживання чотирьом дорослим людям є недостовірною інформацією. Згодом [PERSON] вказує, що по день смерті він проживав разом однією сім`єю із померлим, його матір`ю та своєю цивільною дружиною. Однак, із доданих ним же доказів, а саме договору-замовлення № 127488К від 02.04.2020 вбачається, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . При цьому, згідно з копією договору замовлення № 8.34108П від 07.07.2020, за умовами якого виконавець зобов`язався здійснити поховання праху в могилі замовником є [PERSON] , а не позивач, яка також позивалася до відповідача із позовом про встановлення юридичного факту, а саме факту спільного проживання із померлим [PERSON] . Так, згідно з копією ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року у цивільній справі № 754/12108/20 відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із померлим [PERSON] . Як убачається зі змісту позовної заяви, поданої у вищевказаній справі, [PERSON] стверджує, що саме вона у вересні 2014 року познайомилась з [PERSON] . З моменту їхнього знайомства між ними зав`язалися тісні, дружні стосунки, які в подальшому переросли у дошлюбні відносини, а в січні 2015 року вони стали проживати як чоловік та дружина у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою позивачка та [PERSON] проживали разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Після втрати матері [PERSON] , [PERSON] та її громадянський чоловік переїхали жити до неї за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємців першої-третьої черги немає. За викладених обставин, оскільки [PERSON] , на її думку, проживала однією сім`єю із померлим [PERSON] впродовж 5 років до його смерті, то вона вважає, що є спадкоємцем четвертої черги спадкування, а отже просить встановити юридичний факт, а саме факт проживання із померлим [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання її спадкоємцем четвертої черги спадкування. Позовна заява у вказаній справі залишена без розгляду ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2020, оскільки після розмови із відповідачем родичі [PERSON] визнали факт шахрайства з її боку, але не за своєю волею, а за наполяганням [PERSON] , кума [PERSON] , який помер. Представник відповідача звертає увагу суду, що позовна заява подана в рамках розгляду попередньої справи за позовом [PERSON] та позовна заява у цій справі мають ідентичне обґрунтування та оформлення із точністю до викладення фактичних обставин справи та до обраного шрифту/інтервалу. Підтвердженням вказаного слугує позовна заява [PERSON] та позовна заява [PERSON] у цивільній справі № 754/12108/20, де, зокрема, як перший, так і друга зазначають про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю після померлого [INFO] «мого цивільного чоловіка». Вказану описку позивачем прибрано із тексту позовної заяви при усуненні недоліків згідно з ухвалою суду від 05.01.2021. Крім того, безпідставність тверджень позивача підтверджує і аудіо запис телефонної розмови громадянина [PERSON] , який є родичем померлого, із [PERSON] після смерті [PERSON] , де позивач визнав обставину, що винаймав у померлого квартиру в оренду. Також відповідач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] не є єдиними, хто має/мав намір у такий спосіб заволодіти спадковим майном. Окрім того, відповідач вказує, що не може залишитись поза увагою і та обставина, що в дійсності [PERSON] нібито займався утриманням житла, але відповідно до рахунку-повідомлення від 11.03.2021, виданого міським єдиним розрахунковим центром, що є загальнодоступною інформацією, комунальні платежі по квартирі [ADDRESS] не проводяться та є загальна заборгованість у сумі 11 357,48 гривень, що спростовує доводи позивача про утримання ним квартири та навпаки підтверджує обставину утримання вказаної квартири виключно померлим. Також представником відповідача подано клопотання про витребування доказів, а саме витребування з Третьої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідченої копії спадкової справи № 90/2020, заведеної після померлого [PERSON] , та клопотання про виклик свідків, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2021 клопотання представника [PERSON] - адвоката Роспотнюка Владислава Олександровича про витребування доказів задоволено. Витребувано з Третьої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 90/2020, відкритої щодо майна померлого [INFO] Іванова [PERSON] , [INFO] . 13.04.2021 на адресу суду від Третьої київської державної нотаріальної контори надійшов лист вих. № 227/01-16 від 06 квітня 2021 року, в якому повідомляється про те, що згідно з наказом Міністерства юстиції України Третя київська державна нотаріальна контора знаходиться в процесі ліквідації. Відповідно до акту приймання-передавання незакінчених спадкових справ документи Третьої київської державної нотаріальної контори передані до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори. У зв`язку з чим для витребування копії спадкової справи щодо майна померлого [INFO] Іванова [PERSON] , необхідно звернутись до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05.05.2021 замінено третю особу Третю київську державну нотаріальну контору на Чотирнадцяту київську державну нотаріальну контору. Витребувано з Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 90/2020, відкритої щодо майна померлого [INFO] Іванова [PERSON] , [INFO] . 21.05.2021 представником позивача подано клопотання про виклик свідків, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також 21.05.2021 представником відповідача заявлено клопотання про витребування від Дніпровського районного суду м. Києва копії заяви [PERSON] , заінтересовані особи: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] у цивільній справі № 755/17544/20. Окрім того, представником відповідача подано заяву про виклик як свідка [PERSON] . Судом задоволено клопотання представника позивача та представника відповідача про виклик та допит вказаних вище свідків. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.05.2021 клопотання представника [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано від Дніпровського районного суду м. Києва копію заяви [PERSON] , заінтересована особа: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] у цивільній справі № 755/17544/20. 26.05.2021 від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 90/2020, відкритої щодо майна померлого [INFO] Іванова [PERSON] . 02.06.2021 від Дніпровського районного суду м. Києва надійшла копія заяви [PERSON] , заінтересована особа: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] у цивільній справі № 755/17544/20. 18.06.2021 представником позивача подано клопотання про приєднання доказів. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.07.2021 закрито підготовче провадження у справі № 754/17588/20 та призначено справу до судового розгляду по суті. 10 грудня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у даній справі у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] . До вказаного клопотання було додано копію свідоцтва про смерть, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , також додано копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 948/2021 відносно спадкодавця [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року зупинено провадження у цивільній справі № 754/17588/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем до залучення до участі у справі правонаступника. На адресу суду надійшла заява про поновлення провадження, подана представником [PERSON] - адвокатом Роспотнюком В.О, в якій він просить суд поновити провадження у справі та залучити [PERSON] як відповідача у справі №754/17588/20 як спадкоємця після померлого [PERSON] . Відповідно до листа державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. станом на 14 червня 2022 року щодо майна померлого [INFO] Пономаренка [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , заявленим спадкоємцем є син померлого - [PERSON] . Також представником [PERSON] подано клопотання про витребування доказів, в якому представник просить суд витребувати від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори відомості про заявлених спадкоємців після померлого [INFO] Пономаренка [PERSON] , спадкова справа №948/2021, станом на момент надання відповіді суду. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.07.2022 поновлено провадження у цивільній справі № 754/17588/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем. Залучено [PERSON] як відповідача у справі №754/17588/20, який є правонаступником (спадкоємцем) після померлого [PERSON] . Клопотання представника [PERSON] - адвоката Роспотнюка В.О. про витребування доказів задоволено та витребувано від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори відомості про заявлених спадкоємців після померлого [INFO] Пономаренка [PERSON] , спадкова справа № 948/2021, станом на момент надання відповіді суду. 10.08.2022 на адресу суду надійшов лист завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О. станом на 02 серпня 2022 року щодо майна померлого [INFO] Пономаренка [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , заявленим спадкоємцем є син померлого - [PERSON] . Також від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надходили заяви про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Під час розгляду справи по суті судом було допитано свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . У судовому засіданні 27 грудня 2022 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник просили суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, представник відповідача просив суд постановити окрему ухвалу щодо злочинних дій [PERSON] в частині замаху на незаконне заволодіння спадковим майном та надіслати її до Київської місцевої прокуратури для розслідування обставин кримінального правопорушення. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть №7393 від 27.04.2015, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2015, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві. [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.08.1990. Після смерті матері [PERSON] успадкував Ѕ частки квартири [ADDRESS] (загальна площа 31,4 кв.м.), квартиру [ADDRESS] (загальна площа 61,2 кв.м.), Ѕ частки кватири [ADDRESS] (загальна площа 45,2 кв.м.). [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть №764 від 01.04.2020, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2020, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00026118381 від 07.04.2020. 07 квітня 2020 року за заявою [PERSON] № 238 Третьою київської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 90/2020 щодо майна померлого [INFO] Іванова [PERSON] . [PERSON] був двоюрідним онуком [PERSON] . Згодом [PERSON] помер, а його заявленим спадкоємцем є відповідач - [PERSON] . З аналогічними заявами щодо прийняття майна померлого [INFO] Іванова [PERSON] до Третьої київської державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] (заява від 14.04.2020, надійшла 06.06.2020 № 341) та [PERSON] (заява № 509 від 21.08.2020). Листами № 936/02-14 від 30.07.2020 та № 1148/02-14 від 21.08.2020 державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори повідомила [PERSON] та [PERSON] , відповідно, що ними не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини щодо майна [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою про встановлення юридичного факту. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.12.2020 у справі № 754/12108/20 позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.06.2021 у справі № 755/17544/20 заяву [PERSON] залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. 01 жовтня 2020 року до Третьої київської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою, в якій вказав, що приймає спадщину після смерті [PERSON] , та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст. 1264 ЦК України, як особа, що проживала зі спадкодавцем протягом п`яти років, а також повідомляє, що про інших спадкоємців першої - третьої черги йому не відомо. Також посилався на ст. 1270 ЦК України. Листом № 05/02-14 від 08.01.2021 державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори повідомив [PERSON] , що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини щодо майна [PERSON] . [PERSON] , звернувшись з даним позовом до суду, вказує, що з літа 2014 року по 01.04.2020 він проживав з [PERSON] однією сім`єю, був поєднаний спільним побутом, спільним харчуванням, утриманням та обслуговуванням житла та усною домовленістю про користування житлом з взаємними правами та обов`язками. Позивач займався організацією поховання [PERSON] . Показання свідків зі сторони позивача Свідок [PERSON] знайомий з позивачем. Свідок показав, що займався оформленням документів матері [PERSON] , а після її смерті був довіреною особою [PERSON] . Коли була жива матір [PERSON] , [PERSON] проживав зі своєю родиною разом з [PERSON] та його матір`ю з 2014 року на [ADDRESS] . Близькою людиною для [PERSON] був [PERSON] . [PERSON] хотів оформити заповіт на свою похресницю, але не встиг через ковід. Свідок заходив в квартиру приблизно раз на місяць. Коли була жива мати [PERSON] проживав безоплатно. Проживали разом, як родина, проводили свята разом. [PERSON] проживав в маленькій кімнаті, яка напроти входу в квартиру. [PERSON] з матір`ю проживав в великій кімнаті. Після смерті матері, коли [PERSON] розлучився з дружиною [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали в великій кімнаті разом, в маленькій кімнаті ніхто не проживав. Документи на майно після смерті [PERSON] свідок віддав [PERSON] . Свідок [PERSON] є другом позивача. Вказує, що за 16 років, які він знав [PERSON] , ніколи не бачив та не чув про родичів останнього та вони не брали участі в житті [PERSON] . [PERSON] знав зі школи, потім разом працювали та товаришували. У [PERSON] виникла проблема з житлом, тому він з дружиною переїхав до [PERSON] . Тоді була ще жива матір [PERSON] . Проживали як родина. В квартирі було дві кімнати, [PERSON] з дружиною проживали в меншій, а [PERSON] з матір`ю - в більшій. Зі слів [PERSON] , мали спільний бюджет, спільно купували деяку побутову техніку. Спочатку в квартирі проживали [PERSON] , його мати та вітчим [PERSON] . До якого часу в квартирі проживав вітчим свідок не знає, але знає, що покинув квартиру до смерті матері [PERSON] . Рік смерті матері свідок назвати не може. Свідок [PERSON] є товаришем позивача. Свідок показав, що [PERSON] та [PERSON] проживали на одній території. [PERSON] говорив, що ні з ким з рідні не хоче спілкуватися та не хоче їх знати. Мати [PERSON] померла приблизно в 2014 році. Коли мати була жива свідок заходив в гості та бачив, що [PERSON] та [PERSON] (дружина позивача) проживають в квартирі. [PERSON] розповідав про спільний побут, а саме, що [PERSON] готував їсти, спільно ходили в магазин. [PERSON] часто радився зі свідком щодо подарунків дитині [PERSON] . Родичів побачив тільки на похороні [PERSON] . З [PERSON] заходив в квартиру. Бачив, як [PERSON] з [PERSON] виходили з маленької кімнати, а також бачив, що у [PERSON] та у [PERSON] було вільне пересування по всій квартирі. Похорон [PERSON] проводився в основному за кошти [PERSON] . Свідку розповідали, що за лікування [PERSON] в лікарні платив [PERSON] . [PERSON] розповідав, що дуже любить свою похресницю. Свідок декілька разів бачив у [PERSON] дівчат в квартирі. [PERSON] з мамою жив у великій кімнаті. Розміщення кімнат в квартирі зі слів свідка таке: коли заходиш в квартиру маленька кімната прямо, велика кімната праворуч, ліворуч ванна та туалет та вихід на кухню. Квартиру бабусі [PERSON] здавав та жив за ці кошти. Вітчим [PERSON] часто пив, тому [PERSON] його вигнав з квартири. Мати не була проти проживання [PERSON] в квартирі. Показання свідків зі сторони відповідача Свідок [PERSON] є двоюрідною племінницею відповідача та вихователькою дочки позивача. [PERSON] не проживав з позивачем. З [PERSON] спілкувались рідко, частіше стали спілкувалися, коли його похресниця стала ходити в садочок, оскільки свідок працювала в цьому дитячому садку. [PERSON] говорив, що йому ніхто не потрібен і він сам по собі. Проживав з мамою та співмешканцем матері, але після смерті матері [PERSON] його вигнав. В анкеті, яку заповнював позивач в дитячому садочку, адреса проживання не співпадала з місцем проживання [PERSON] . [PERSON] (дружина позивача) розповідала у 2018-2019 роках (осінь-зима), що вони орендують квартиру. [PERSON] говорив після смерті своєї матері, що проживає один. [PERSON] приходив приблизно двічі на тиждень або з [PERSON] , або з [PERSON] до дитячого садочку забирати похресницю, самостійно дитину не забирав. Відносини між [PERSON] та [PERSON] були товариські. 01 квітня [PERSON] телефоном повідомила, що [PERSON] помер. Від запропонованої допомоги [PERSON] відмовилась, оскільки це їхній кум і вони хочуть похоронити його гідно. Також [PERSON] зазначила, що поїдуть до квартири [PERSON] за речами, щоб переодягнути останнього. На похороні родичі давали кошти [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] є знайомим [PERSON] та [PERSON] . З [PERSON] свідок знайомий десь з 2016 року, познайомились, коли свідок працював в комп`ютерному клубі. Десь через місяць після знайомства свідок перший раз побував вдома у [PERSON] по пр-ту [PERSON] . Свідок показав, що [PERSON] проживав після смерті матері сам. Останні 3-4 роки до смерті [PERSON] товаришували. Свідок бував в квартирі [PERSON] приблизно раз на тиждень або раз на два тижні. Одну з кімнат у 2018-2019 роки [PERSON] здавав в квартирі, де він проживав, якомусь будівельнику. Про смерть [PERSON] свідок дізнався десь через місяць, йому повідомила сестра [PERSON] , в той час свідок не був в Києві. [PERSON] був кумом [PERSON] та проживав окремо. З [PERSON] слів свідок знав про матір, але свідок не знає чи проживали вони разом. За весь час спілкування з померлим свідок бачив, що [PERSON] періодично проживав з дівчиною [PERSON] . Про те, що в [PERSON] є інше майно дізнався десь через рік після того, як почали спілкуватися. Один раз святкував з [PERSON] , була присутня [PERSON] . [PERSON] займав кімнату прямо від входу в квартиру, ліворуч кухня, а праворуч кімнату займав квартирант. [PERSON] говорив, що хотів би залишити частину майна похресниці. [PERSON] розповідав, що десь зустрічався з кумом (позивачем), але жодного разу не говорив, що вони проживають разом. Свідок [PERSON] була подругою матері [PERSON] . Дружили з 1999 року та спілкувались до її смерті. [PERSON] проживала з чоловіком [PERSON] приблизно з 2008 року та до її останніх днів. [PERSON] розповідала, що вона купила холодильник та пральну машину за пару років до смерті. [PERSON] з чоловіком проживали у великій кімнаті, а в маленькій проживав [PERSON] . Щодо розміщення кімнат свідок зазначила, що велика кімната з балконом від вхідних дверей прямо. Крім [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідок не бачила, щоб хтось проживав в квартирі. [PERSON] розповідала, що до [PERSON] приходить дівчина [PERSON] . [PERSON] померла в [INFO] . Після смерті [PERSON] в квартирі не була, до її смерті бувала приблизно раз на місяць. Коли приходила в гості інших осіб не бачила, в тому числі не бачила там жодного разу позивача. Після похорону матері [PERSON] вигнав [PERSON] , співмешканця матері, з квартири. Останній раз була в гостях в квартирі в грудні 2014 року. [PERSON] працювати не хотів. [PERSON] здавала трикімнатну квартиру на Лісовому масиві. Свідок не бачила друзів [PERSON] . Свідок [PERSON] є родичем відповідача. Свідок показав, що спілкувався телефоном з позивачем, але особисто його не знає. Після того, як помер [PERSON] , свідок телефонував [PERSON] , щоб компенсувати витрати на лікування, поховання та пам`ятник для [PERSON] , але [PERSON] відмовився. [PERSON] зазначив, що проживає в одній із квартир [PERSON] та має договір оренди на один рік, а документи він передав [PERSON] . Телефонну розмову свідок записав на телефон, і потім надав аудіозапис відповідачу. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтями 1261-1265 ЦК України визначено черги спадкоємців за законом. Згідно з положеннями статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18 зазначено, що: «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю». У постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц зазначається, що «обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини». На підтвердження факту проживання однією сім`єю з [PERSON] позивачем надано: декларацію [PERSON] № 0001-НРРН-3700 про вибір лікаря від 29.01.2020, який надає первинну медичну допомогу; копію договору-замовлення № 8.127488К на організацію та проведення поховання від 02.04.2020; копію договору № 02-20/89м про надання представницьких послуг при організації та проведенні поховання померлого; копію договору-замовлення № 8.34108П на організацію та проведення поховання від 07.07.2020, де замовником вказано [PERSON] ; копію фіскального чеку від 15.12.2018 на суму 13999,00 грн на придбання товару в магазині « [INFO] »; копії фіскальних чеків з аптеки за період з 27.03.2020 по 31.03.2020, фіскальні чеки на оплату ритуальних послуг від 02.04.2020 на суму 2570,80 грн. та від 07.07.2020 на суму 212,26 грн.; довідку про отримання праху № 8.127488К від 14.04.2020; копію свідоцтва про хрещення [PERSON] від 17.06.2017, де хрещеним батьком зазначено [PERSON] . Зазначені докази, окрім копії фіскального чеку від 15.12.2018 на суму 13999,00 грн. на придбання товару в магазині « [INFO] » та копії свідоцтва про хрещення [PERSON] від 17.06.2017, датовані 2020 роком, тобто роком в якому помер [PERSON] . Копія фіскального чеку від 15.12.2018 на суму 13999,00 грн. на придбання товару в магазині « [INFO] » не доводить факту спільного придбання товару з померлим, як і не підтверджує спільного використання цього товару у спільному побуті позивача з померлим. Копія свідоцтва про хрещення [PERSON] від 17.06.2017, свідчить лише про проведення обряду «хрещення» дочки позивача і, що хрещеним батьком був [PERSON] . Наявність у позивача документів, пов`язаних зі смертю та захороненням [PERSON] не є належними доказами, оскільки ці документи не підтверджують факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим. Такий висновок ґрунтується на постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц. Таким чином, матеріали справи не містять жодних письмових доказів, які б доводили факт спільного проживання позивача з померлим однією сім`єю не менше ніж п`ять років до моменту відкриття спадщини ( [INFO] ). Також на підтвердження позовних вимог стороною позивача долучено до матеріалів справи фотознімки та відео з соціальної мережі спадкодавця. На фотознімках та відеозапису зображено спільний відпочинок групи людей, в т.ч. позивача та померлого [PERSON] , біля річки, в кафе, а також прогулянка [PERSON] з похресницею в парку та перебування в дитячій розважальній кімнаті. Проте факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святах, доброзичливе ставлення до дитини позивача, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені сімейні відносини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 588/350/15-ц. Щодо показань свідків, то необхідно зазначити, що свідки зі сторони позивача стверджують, що [PERSON] проживав зі своєю родиною разом з [PERSON] та його матір`ю ще до її смерті. За твердженням свідків позивач з померлим мали спільний побут. Однак, вони не змогли вказати, коли померла матір [PERSON] - [PERSON] . Водночас свідки зі сторони відповідача показали, що [PERSON] не проживав з [PERSON] до смерті його матері - [PERSON] , а після смерті матері - проживав один. Суд зауважує, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій ним неодноразово у постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19. На підтвердження тієї обставини, що [PERSON] після смерті [PERSON] визнав обставину, що винаймав у померлого квартиру в оренду, сторона відповідача надала аудіозаписи телефонної розмови. Вказані аудіозаписи суд відхиляє як докази, оскільки неможливо встановити походження таких записів та осіб, між якими відбувається розмова, крім того, такі докази не засвідчені належним чином. Отже, у цій справі позивачем не доведено факту спільного проживання з померлим, ведення з ним спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, та інших обставин, які засвідчували б реальність сімейних відносин. У зв`язку з викладеним, факт проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем суд вважає недоведеним. З огляду на зазначене, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем, немає. Відповідно до частин першої та другої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Суд не вбачає підстав для постановлення відносно позивача окремої ухвали, як про це просить сторона відповідача, оскільки кожному гарантовано право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Outcome: dismissed