Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

У лютому 2022 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява адвоката Трутнєва С.В. в інтересах [PERSON] , малолітньої [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє батько [PERSON] , до ТзДВ "Міжнародна страхова компанія" про зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів вказує, що 10.01.2021 року о 14 год. 30 хв. на 229 км автодороги Київ - Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме: зіткнення автомобіля марки "Chery Easter," 2007 року випуску, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована ТзДВ "Міжнародна страхова компанія" згідно полісу № АР0299191, та автомобілем марки "ЗАЗ TF699P", 2008 року випуску, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ "СК "АСКО-Донбас Північний" згідно полісу № А02.669402. Внаслідок ДТП постраждав пасажир автомобіля марки ЗАЗ малолітня [PERSON] , а транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вину у скоєнні адміністративного правопорушення [PERSON] визнав, її встановлено постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 року. Винна особа в добровільному порядку відшкодувала потерпілому [PERSON] франшизу, визначену полісом № АР0299191, в розмірі 2600 грн. 00 коп. Одразу після ДТП [PERSON] повідомив засобами телефонного зв`язку про ДТП відповідача та 13.01.2021 року надіслав поштою письмове повідомлення та заяву про виплату страхового відшкодування. Страховій справі присвоєно № 22903 та визначено кінцевий строк урегулювання до 15.04.2021 року, однак будь-яких рішень відповідач не вчиняв та не приймав. [PERSON] на виконання приписів пункту 34.3. статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди. Згідно експертного звіту № 009Д від 01.09.2021 року вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в результаті його пошкодження складає 41910 грн. 83 коп. без ПДВ та 46554 грн. 11 коп. з ПДВ на запасні частини та матеріали. Витрати на проведення експертизи склали 3900 грн. 00 коп. Також [PERSON] поніс витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу до місця здійснення ремонту зі спеціального майданчика (в зв`язку з закінченням терміну тимчасового зберігання), на який транспортний засіб було переміщено в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою згідно рапорту слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Климчука В. від 10.01.2021 року, в розмірі 3000 грн. 00 коп. З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стало відомо, що ТДВ "Міжнародна страхова компанія" з 07.12.2021 року перебуває в стані припинення в зв`язку з внесенням рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи визначено до 02.02.2022 року. 29.12.2021 року [PERSON] разом з заявою № 100/172 від 29.12.2021 року про страхове відшкодування з майновими вимогами на загальну суму 46210 грн. 83 коп., з яких: 39310 грн. 83 коп. - сума вартості відновлювального ремонту за вирахуванням суми франшизи та зменшена на суму податку на додану вартість, 3000 грн. 00 коп. - сума евакуації транспортного засобу, 3900 грн. 00 коп. - сума витрат на проведення експертизи (дослідження) розміру збитків, - направив вимогу кредитора № 100/176 від 29.12.2021 року з грошовими вимогами до відповідача в порядку ст. 112 ЦК України на аналогічну суму, тобто в строки, встановлені для заявлення вимог. Оскільки відповідач прострочив виплату страхового відшкодування, граничний строк якого визначено до 15.04.2021 року, то з наступного дня у відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на користь [PERSON] підлягає сплаті пеня за кожен день прострочення з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, що станом на 03.02.02022 року розрахована в сумі 6123 грн. 88 коп., а також у відповідності до норми ст. 625 ЦК України 3 % річних у розмірі 1116 грн. 66 коп., інфляційні втрати у розмірі 2310 грн. 54 коп. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнала ушкодження здоров`я, яке виразилося в поверхневій травмі носа, забої, що підтверджено випискою-епікризом № 194[21] травматологічного відділення КНП "Новоград-волинське міськрай ТМО", у зв`язку з лікуванням понесено витрати на загальну суму 1349 грн. 50 коп., з яких: 949 грн. 50 коп. - витрати на придбання лікарських засобів, 400 грн. 00 коп. - лікування впродовж двох днів у травматологічному відділенні КНП "Новоград-волинське міськрай ТМО" з 10.01.2021 року по 11.10.2021 року. Також вона зазнала моральної шкоди через ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, яка підлягає сплаті відповідачем в порядку ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в сумі 67 грн. 48 коп. як 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Будь-які взаєморозрахунки між заподіювачем шкоди та потерпілим не здійснювалися. Законний представник малолітньої [PERSON] - [PERSON] разом із заявою № 100/173 від 29.12.2021 року про страхове відшкодування з майновими вимогами на загальну суму 1416 грн. 98 коп., з яких: 949 грн. 50 коп. - витрати на придбання лікарських засобів згідно рекомендацій, 400 грн. 00 коп. - лікування впродовж 2 днів у травматологічному відділенні КНП "Новоград-волинське міськрай ТМО", 67 грн. 48 коп. - сума моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, - направив вимогу кредитора № 100/177 від 29.12.2021 року з грошовими вимогами до відповідача в порядку ст. 112 ЦК України на аналогічну суму, тобто в строки, встановлені для заявлення вимог. Проте ані вимоги кредитора, ані заяви про страхове відшкодування Товариство за власною юридичною адресою не отримало. Просить зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" визнати кредиторські вимоги [PERSON] в розмірі 55761 грн. 91 коп. та включити дані вимоги кредитора до першої черги проміжного ліквідаційного балансу; зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" визнати кредиторські вимоги законного представника [PERSON] - [PERSON] в розмірі 1416 грн. 98 коп. та включити дані вимоги кредитора до першої черги проміжного ліквідаційного балансу; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" судові витрати на користь [PERSON] в загальному розмірі 15496 грн. 20 коп., на користь законного представника [PERSON] - [PERSON] в загальному розмірі 992 грн. 40 коп. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.02.2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Матеріали на виконання ухвали судді від 14.02.2022 року надійшли до Ленінського районного суду м. Полтави 30.05.2022 року. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року та востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.06.2022 року позовну заяву адвоката Трутнєва С.В. в інтересах [PERSON] , малолітньої [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє батько [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Матеріали на виконання ухвали від 03.06.2022 року надійшли до суду 10.06.2022 року. Ухвалою суду від 13.06.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання. Позивачі [PERSON] , та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, доручили представляти свої інтереси адвокату Трутнєву С.В., який звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТДВ "Міжнародна страхова компанія" та третя особа [PERSON] , будучи повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, представник відповідача не подав відзив на позовну заяву, третя особа не подав пояснення щодо позову. Представник третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро України в судове засідання не з`явився, але від нього надійшло клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність, та письмове пояснення, де зазначив, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" перебуває в стані припинення за рішенням її засновників з 07.12.2021 року. Строк пред`явлення кредиторами вимог встановлений до 02 лютого 2022 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулися до страховика у визначені законодавством строки, однак чи були повідомлені представники ліквідаційної комісії страховика, невідомо. Порядок задоволення вимог кредиторів платоспроможної юридичної особи визначений ст. 112 ЦК України та ст. 43 Закону України "Про страхування". Однак матеріали справи не містять доказів щодо платоспроможності цього страховика. Що стосується залучення у даній справі Моторного (транспортного) страхового бюро України, то відповідно до положень п.п. 20.2, 20.3 ст. 20 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія; у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія: обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ; виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Згідно положень п. 51.7 Закону у разі ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним (банкрутом) відповідно до закону страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій з цього виду страхування. На даний час МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ТОВ "Міжнародна страхова компанія". Згідно положень п. 52.5 ст. 52 Закону страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу. Згідно з п. 99-2 "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2009, рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, судом направлено на адресу його державної реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань копію ухвали про відкриття провадження від 13.06.2022 року разом з позовною заявою та додатками до неї та судові повістки на судові засідання, що призначалися о 13 год. 30 хв. 12.09.2022 року, 13 год. 30 хв. 08.11.2022 року та 09 год. 30 хв. 11.01.2023 року. Ухвала від 13.06.2022 та позовна заява та додатками до неї відповідачем не отримані, конверт повернувся до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування. Оскільки неявка на судове засідання представників сторін та третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст. 77 ЦПК). У ч. 1 ст. 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх поцесуальних прав та обв`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. В ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Судом встановлено, що [PERSON] 10.01.2021 року о 14 год. 30 хв. на 229 км автодороги Київ - Чоп керуючи автомобілем "Chery Easter," держ. номер [NUMBER] , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи розворот, не надав перевагу в русі автомобілю "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, який в свою чергу відкинуло, та відбулося зіткнення з припаркованим автомобілем "Лінкольн" держ. номер [NUMBER] , під керування [PERSON] , чим порушив п.п. 2.3.б, 10.4 ПДР України. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 року в справі № 296/418/21 [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених вище обставин, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Внаслідок ДТП постраждав пасажир автомобіля марки "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , малолітня [PERSON] зазнала тілесних ушкоджень, а транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Позивач [PERSON] є власником автомобіля "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобілем на момент ДТП керував [PERSON] , Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Chery Easter," держ. номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на час ДТП була застрахована в ТДВ "Міжнародна страхова компанія", згідно полісу № АР/0299191. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, для визначення складових витрат, які підлягають відшкодуванню саме страховиком цивільно-правової відповідальності, підлягають застосуванню спеціальні норми п. 22.1 ст. 22 та ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Норма ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові у справі № 910/22886/16 від 01 лютого 2018 року. Як вбачається зі звіту про оцінку автомобіля "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , № [NUMBER] , складеного приватним підприємцем, аварійним комісаром, оцінювачем [PERSON] 01.09.2021 року, виконаного на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає (без ПДВ) 41910 грн. 83 коп. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає (з ПДВ на запасні частини та матеріли) 46554 грн. 11 коп. [PERSON] в добровільному порядку відшкодував потерпілому [PERSON] франшизу, визначену полісом № АР/0299191, в розмірі 2600 грн. 00 коп. Враховуючи вище викладене сума вартості відновлювального ремонту за вирахуванням суми франшизи та зменшеної на суму податку на додану вартість становить 39310 грн. 83 коп. Як вбачається з квитанції № ТS 208314 від 309.08.2021 року, [PERSON] сплатив оцінювачу [PERSON] за проведення оцінки автомобіля "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , кошти в сумі 3900 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] на підтвердження понесених ним витрат на евакуацію належного йому транспортного засобу надав суду копію товарного чеку за № 1 від 26.01.2021 року, а також акт виконаних робіт від 26.01.2021 року, відповідно до яких [PERSON] сплачено за виконану роботу з транспортування евакуатором автомобіля "ЗАЗ TF699P", держ. номер [NUMBER] , з м. Новгород-Волинський Житомирської області до м. Рівне, вул. Київська, 110-а, кошти в сумі 3000 грн. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З урахуванням вище викладеного, сума пені за період прострочення виплати страхового відшкодування з 16.04.2021 року по 03.02.2022 року складає 6123 грн. 88 коп. Згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визначення розміру вимог [PERSON] до відповідача з урахуванням 3 % річних від простроченої суми за період з 16.04.2021 року по 03.02.2022 року у розмірі 1116 грн. 66 коп. та суми інфляції за період з травня 2021 року по грудень 2021 року в розмірі 2310 грн. 54 коп. є законними та обґрунтованими. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2019 року, виданим повторно Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Як вбачається з виписки-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , внаслідок отриманих травм в результаті ДТП вона була госпіталізована до травматологічного відділення КНП "Новоград-Волинське міськрай ТМО" з діагнозом поверхнева травма носа, забій о 15 год. 15 хв. 10.01.2021 року та виписана 11.01.2021 року о 12 год. 00 хв. Згідно п. 24.1. та 24.2. ст. 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 грн. Враховуючи вище викладене, розмір страхового відшкодування на лікування [PERSON] впродовж двох днів у травматологічному відділенні КНП "Новоград-Волинське міськрай ТМО" становить 400 грн. 00 коп. (6000 грн. 00 коп./30*2 дні). За призначенням лікаря для лікування [PERSON] було придбано "Називін каплі" вартістю 78 грн. 00 коп., "Фенистил" каплі вартістю 192 грн. 80 коп., "Делуфен спрей назальний" вартістю 186 грн. 90 коп. та "Траумель С гель" вартістю 491 грн. 81 коп., всього на суму 949 грн. 50 коп. , що підтверджуються відповідними фіскальними чеками. Статтею 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. З урахуванням вимог ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сума моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, становить 67 грн. 48 коп. (949 грн. 50 коп. + 400 грн. = 1349 грн. 50 коп.) * 5 %) Як свідчать матеріали справи, адвокат Трутнєв С.В. в інтересах [PERSON] та [PERSON] в порядку, визначеному ст. ст. 105-112 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звертався до відповідача з комплектом відповідних документів для виплати страхового відшкодування, проте відповідь не отримали. Страхове відшкодування позивачам відповідачем ТДВ "МСК" виплачене не було. Втім, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 07 грудня 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" перебуває в стані припинення з визначеним строком розгляду вимог кредиторів до 02 лютого 2022 року. Згідно зі статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Частинами 5, 6 статті 105 Цивільного кодексу України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора. Згідно з частиною 1 статті 107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. 29 грудня 2022 року адвокат Трутнєв С.В. в інтересах [PERSON] та [PERSON] направив на адресу ліквідатора Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" вимоги кредитора № 100/176 від 29.12.2021 року та № 100/177 від 29.12.2021 року. Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора. Заяви з кредиторськими вимогами № 100/176 від 29.12.2021 року та № 100/177 від 29.12.2021 року були вручені відправнику, що підтверджується відомостями "Укрпошти" за результатами відстеження поштового відправлення, а відтак позивач звернувся до суду в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 112 ЦК України. Частиною 8 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. При цьому, норми цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не надають ліквідаційній комісії права залишати вимоги кредиторів без розгляду. Згідно з чч.ч. 3, 4 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. Тобто, законодавець пов`язує право позивача на звернення до суду за захистом порушеного права зокрема з обставинами наявності відмови ліквідаційної комісії відповідача у внесенні вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу або ухилення від їх розгляду, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у даній справі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 910/9052/18. Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 жовтня 2018 року у справі № 912/1433/16 положення Цивільного кодексу України не передбачають можливості пред`явлення вимог безпосередньо до суду, а чітко визначають, що захист прав кредитора у суді в порядку ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України відбувається виключно у разі відмови або ухилення ліквідаційної комісії від розгляду вимог кредитора. Оскільки відповідач, ухилився від розгляду вимог кредитора, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 112 ЦК України свідчить про порушення прав позивача (як кредитора) та які підлягають захисту у судовому порядку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одночасно з цим, статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Аналогічну позицію викладено у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 року "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України". Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11, оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Виходячи з підстав та предмету позову, беручи до уваги характер порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що обраний позивачами спосіб захисту у вигляді визнання кредиторських вимог [PERSON] в розмірі 55761 грн. 14 коп., а також визнання кредиторських вимог законного представника [PERSON] - [PERSON] в розмірі 1416 грн. 98 коп. та їх включення до проміжного ліквідаційного балансу зможе призвести до захисту/відновлення прав та законних інтересів позивачів. Відповідно до ч. 1 ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. З урахуванням вище викладеного кредиторські вимоги законного представника [PERSON] - [PERSON] в розмірі 1416 грн. 98 коп. підлягають включенню до першої черги проміжного ліквідаційного балансу, а кредиторські вимоги [PERSON] в розмірі 55761 грн. 91 коп. підлягають включенню до четвертої черги проміжного ліквідаційного балансу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496 грн. 20 коп. та за позовну вимогу в сумі 992 грн. 40 коп. У позовній заяві позивач ставить також питання про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 15000 грн. 00 коп. та приєднав попередні (орієнтовний) розрахунок судових витрат на вказану суму. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача [PERSON] здійснювала адвокат Трутнєв С.В., яким на підтвердження повноважень представника надано суду ордер серії АА № 1183926, Договір про надання правничої (правової) допомоги № 350/21 від 16.12.2021 року, укладений між адвокатом Трутнєвим Сергієм Валерійовичем та [PERSON]. Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Таким чином, повноваження адвоката Трутнєва С.В. як представника позивача [PERSON] підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством. Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що адвокат Трутнєв С.В. надавав правову допомогу позивачу [PERSON] на підставі укладеного з ним Договору про надання правничої (правової) допомоги № 350/21 від 16.12.2021 року. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом п.п. 1.1- 1.2 Договору про надання правничої (правової) допомоги № 350/21 від 16.12.2021 року Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання про надання професійної правничої (правової) допомоги щодо отримання відшкодування шкоди, завданої клієнтові внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.01.2021 року, а також в інших, супутніх основному дорученню питаннях, проте лише для виконання основного доручення. В порядку і на умовах передбачених Договором, Адвокат приймає доручення надати професійну правничу (правову) допомогу, необхідну Клієнту, а Клієнт, зобов`язується оплатити надання професійної правничої (правової) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручення, обумовленого Договором. В межах отриманого доручення, зазначеного в пункті 1.1. Договору, для забезпечення його виконання, Адвокат надає Клієнту необхідні йому з нижченаведеного переліку види професійної правничої (правової) допомоги: надання правової інформації, консультацій, правових висновків і роз`яснень з правових питань; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; правовий супровід діяльності Клієнта; підготовка та правовий супровід договорів, які укладаються за участі Клієнта; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні (справі), особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію); захист прав, свобод і законних інтересів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; представництво інтересів потерпілого у справі про адміністративне правопорушення; представництво прав та законних інтересів потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, третьої особи у кримінальному провадженні (справі); надання професійної правничої (правової) допомоги свідку у кримінальному провадженні (справі); представництво інтересів Клієнта під час досудового/позасудового врегулювання спору, у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, а також перед фізичними та юридичними особами; надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, узгоджених Адвокатом з Клієнтом. Згідно п. 4.1 Договору про надання правничої (правової) допомоги № 350/21 від 16.12.2021 року гонорар (оплата) за професійну правничу (правову) допомогу встановлюється за погодженням між Адвокатом та Клієнтом і сплачується Клієнтом Адвокату в розмірі, порядку та в строк, визначені Сторонами в Додатку № 1 до Договору. Відповідно до п. 1, 1.2 Додатку № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 350/21 від 16.12.2021 року Сторонами, у відповідності умовам пункту 4.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги № 350/21 від 16.12.2021 року погоджено гонорар (оплату) за професійну правничу (правову) допомогу в загальному розмірі: 15000 грн. 00 коп. Клієнт протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання Договору, сплачує передплату за професійну правничу (правову) допомогу в розмірі, що становить 6000 грн. 00 коп. Інша частина гонорару підлягає сплаті протягом двох місяців рівними частинами по 4500 грн. 00 коп. до 20 числа поточного місяця, в якому здійснюється сплата, з остаточним терміном погашення 28.02.2022 року, але в будь-якому разі не пізніше 3 (трьох) днів із дня виконання основного доручення. Сторони погодили, що година роботи адвоката складає: 1000 грн. 00 коп. Відповідно до акту приймання - передачі адвокатських послуг за Договором від 16.12.2021 року № 350/21 станом на 04.02.2022 року, складеного 04.02.2022 року, адвокат Трутнєв С.В. та [PERSON] склали цей акт про те, що послуги (види професійної допомоги), передбачені умовами Договору № 350/21 від 16.12.2021 року Адвокатом були надані, а Клієнтом погоджені, а саме: збір доказів; складення та направлення запитів, заяв, клопотань, вимог (пов`язані зі справою та у порядку підготовки до справи); вивчення наданих клієнтом та отриманих адвокатом самостійно матеріалів (6 год. в період з 22.12.2021 року по 25.01.2022 року) - 6000 грн., консультація клієнта стосовно позиції захисту прав та інтересів (1 год. 30 хв. 27.01.2021 року) - 1500 грн., складення (підготування, написання) процесуального документа - позовної заяви (7 год. 30 хв. в період з 01-04.02.2021 року) - 7500 грн. 00 коп. Сума гонорару, на яку надано правову допомогу за договором про надання правничої (правової) допомоги № 350/21 від 16.12.2021 року, у розмірі 15000 грн. [PERSON] сплачена в повному обсязі адвокату Трутнєву С.В. згідно платіжних доручень № @2PL965593 від 20.12.2021 року на суму 6000 грн., № @2PL044047 від 17.01.2022 року на суму 4500 грн. 00 коп. та № @2PL937227 від 21.02.2022 року на суму 4500 грн. 00 коп. За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В ч. 6 ст. 136 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи викладене, наявні підстави для висновку, що витрати на правову допомогу фактично понесені позивачем та пов`язані саме з даною справою, беручи до уваги, що відповідач з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не звернувся, а також враховуючи, що суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, вважає за необхідне покладення на відповідача ТОВ "Міжнародна страхова компанія" витрат на правову допомогу, понесених [PERSON] , в повному обсязі в сумі 15000 грн. 00 коп., що підтверджується наданими суду документами. Адвокат Трутнєв С.В. в інтересах [PERSON] , який діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернувся до суду з заявою про повернення зайво сплаченої суми судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., посилаючись на те, що відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" позивач не мав його сплачувати при подачі даного позову до суду. Як вбачається зі змісту квитанції, приєднаної адвокатом Трутнєвим С.В. до позовної заяви, [PERSON] як законним представником малолітньої [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви адвоката Трутнєв С.В. в інтересах [PERSON] , який діє в інтересах малолітньої [PERSON] , та необхідність повернення йому зайво сплаченої суми судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved