Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення боргу. Позивач зазначав, що 31 травня 2021 року між ним та відповідачем, який є фізичною особою-підприємцем, було укладено договір про виготовлення меблів №37548. Згідно з п. 2.2, 3.2 вищевказаного договору предметом договору є виготовлення меблів для кухні відповідно до погодженої моделі, конфігурації, розмірів, матеріалів та комплектації, а також доставка виготовлених меблів на адресу позивача. Відповідно до визначених п. 3.2 договором зобов`язань ФОП [PERSON] мав виготовити та доставити меблі на зазначену у договорі адресу до 30 червня 2021 року. Ціна договору,\~передбачена його\~умовами,\~складає 47\~500\~грн.Договором визначено\~попередню оплату\~(передплату)у розмірі\~70%від вартості продукції. Решта суми, а саме 30%, мала бути сплачена у момент доставки у місце, встановлене договором. Позивачем було здійснено передплату у розмірі 35\~800 грн, що підтверджується розпискою відповідача від 10 лютого 2022 року та згідно з якою останній зобов`язувався виконати свої зобов`язання з виготовлення та поставки меблів до 14 лютого 2022 року. Разом з тим, у передбачені договором строки та станом на день подання даної позовної заяви позивачеві так і не було поставлено меблі та грошові кошти не повернуто. Позивач неодноразово в усній формі звертався до ФОП [PERSON] , останній пообіцяв виконати замовлення у встановлені ним строки, але щоразу відтерміновує строки виконання зобов`язання. Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати договір від 31 травня 2021 року №37548 «Про виготовлення меблів», укладений між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь нього грошові кошти у сумі 112\~071 грн 86 коп, з яких: 35 800 грн сума боргу, 67 483 грн пеня, 1109 грн 31 коп 3 % річних, 7679 грн 55 коп інфляційні нарахування. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чиномчерез оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 31 травня 2021 року між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] та [PERSON] укладено договір на виготовлення меблів, відповідно до якого виконавець зобов`язується виконати роботу по виготовленню, доставці та встановленню меблів. Загальна сума договору склала 47\~500\~грн, з якої 70% суми в розмірі 33 250 грн є передоплатою (а.с. 9). Позивач виконав взяті на себе зобов`язання і сплатив передоплату у\~сумі 35 800 грн, що свідчить відповідна відмітка у договорі та підтверджується розпискою відповідача [PERSON] від 10 лютого 2022 року, згідно з якою останній зобов`язувався виконати свої зобов`язання з виготовлення та поставки меблів до 14 лютого 2022 року (а.с. 9, 12). Однак відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови договору та ухиляється від його виконання й надалі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду. Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з частиною 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно з приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до правової позиції, встановленої Постановами Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі №5-86кз16 від 02 вересня 2015 року, у справі №6-369цс1 та у справі № 363/3858/15-ц від 22 березня 2017 року, які відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, встановлено, що наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє права на стягнення 3% річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 цього Кодексу. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, відповідачем не повернуті грошові кошти в сумі 35\~800 гривень, на які нараховуються індекс інфляції та три проценти річних. Відповідно до\~математичних розрахунків,\~наданих позивачем\~ [PERSON] ,\~розрахунок 3%\~річних за\~період з\~01.07.2021\~року по\~31.12.2021\~року (184\~дні) становить:\~35\~800,00\~грн.\~(сума\~боргу)\~? 3,000%\~(процентна\~ставка)\~/\~100%\~? 184\~(кількість\~днів)\~/\~365\~(днів\~у році)\~=\~541.41\~грн,\~а також\~за період\~з 01.01.2022\~року по\~12.07.2022\~року (193\~дні) становить: 35\~800,00\~грн.\~(сума\~боргу)\~? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 193 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 567,90 грн. Сума нарахованих 3% річних становить 1 109,31 гривень. Згідно з наданими позивачем розрахунками індекс інфляції за весь період прострочення (100.1 : 100) х (99.8 : 100) х (101.2 : 100) х (100.9 : 100) х (100.8 : 100) x (100.6 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) x (104.5 : 100) x (103.1 : 100) x (102.7 :100) ? (103.1 : 100) = 1.214513. Інфляційне збільшення заборгованості становить 35800 х 1.214513 - 35800 = 7\~679 грн 55 коп. Таким чином,\~стягненню з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] \~підлягає заборгованість\~у загальній\~сумі 112\~071\~грн 86\~коп,\~яка складається\~з:\~35\~800\~грн \~заборгованість за\~основним боргом,\~67\~483\~грн \~заборгованість за\~пенею,\~1109\~грн 31\~коп три проценти річних від суми заборгованості, 7679 грн 55 коп інфляційне збільшення заборгованості.

Outcome: approved