Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтуванні позову зазначила, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 11.03.2016 року по справі №222/320/16-ц, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2016 року і до досягнення повноліття. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 18.07.2018 року по справі №222/1017/18, змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Володарського районного суду Донецької області від 11.03.2016 року по справі №222/320/16-ц, з 350 грн. щомісячно до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Постановою головного державного виконавця Нікольського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Донецькій області від 06.09.2018 року відкрито виконавче провадження щодо зміни та способу стягнення аліментів. Позивачка уклала шлюб 06.11.2021 року з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, складеним Нікольським відділом реєстрації актів цивільного стану у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №40. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У довідці Нікольського відділу державної виконавчої служби у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.11.2022 року ВП №57122479 зазначено, що станом на 01.11.2022 року за період із 01.09.2019 року по 01.11.2022 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяця з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, становить 38 місяців, що відповідає середньомісячної заробітної плати штатних працівників по районах за 2019-2021 роки у розмірі 128285,00 грн.. Позивач вказує, що така заборгованість виникла з вини боржника [PERSON] , який злісно ухиляється та нехтує своїм обов`язком щодо сплати аліментів на утримання доньки. Позивачка зазначає, що у зв`язку з несплатою аліментів із відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати аліментів за період із 03.04.2019 року по 01.10.2022 року в розмірі не більше суми заборгованості по аліментам, а саме в розмірі 128285,00 грн., яку просила стягнути з відповідача на її користь. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Царьова О.С. надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 11.03.2016 року по справі №222/320/16-ц, із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 18.07.2018 року по справі №222/1017/18, змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Володарського районного суду Донецької області від 11.03.2016 року по справі №222/320/16-ц, із 350 грн. щомісячно до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Постановою головного державного виконавця Нікольського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Донецькій області від 06.09.2018 року відкрито виконавче щодо стягнення аліментів. Позивачка уклала шлюб 06.11.2021 року з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, складеним Нікольським відділом реєстрації актів цивільного стану у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №40. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За змістом\~ст.196 СК України\~за прострочення сплати аліментів встановлена спеціальна форма відповідальності платника, яка спрямована на певну компенсацію одержувачу аліментів його витрат і має необхідний стимулюючий, превентивний вплив на особу, що порушила свої аліментні обов`язки, крім того, стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення майнових прав дитини. У зв`язку з несплатою аліментів з боку відповідача, станом на 01.11.2022 рік за період з 01.09.2019 року по 01.11.2022 рік наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяця з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, становить 38 місяців, що відповідає середньомісячної заробітної плати штатних працівників по районах за 2019-2021 у розмірі 128285,00 грн., що підтверджується довідкою Нікольського відділу державної виконавчої служби у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.11.2022 року, ВП №57122479. Відповідно до\~ ч.2 ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з частиною другою\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~положень ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~ст. 181 СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, на аліментні грошові зобов`язання, що виникли з рішення суду, в силу ч.5\~ст.11 ЦК України\~поширюються загальні положення про зобов`язання, встановлені розділом першим книги\~п`ятої Цивільного кодексу України. Так, згідно зі ст.ст.\~526,\~530,\~610,\~612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачем не спростований розрахунок, наданий позивачем, відповідно до якого розмір пені складає 128285,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовну заяву задовольнити та стягнути із [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03.04.2019 року по 01.10.2022 року в розмірі 128285,00 грн.. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн..

Outcome: approved