Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 20000 гривень щомісячно до досягнення повноліття спільною дитиною; аліментів на її утримання у розмірі 10000 гривень до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками сина [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження сина батьком записаний [PERSON] . Як зазначила позивачка, син проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] працевлаштований та працює моряком на суднах далекого плавання, матеріально забезпечений та отримує стабільні та регулярні доходи. Позивачка звернулась до суду 09 червня 2022 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 20000 гривень щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] включно. Також, у зв`язку з доглядом за малолітнім сином, у позивачки немає можливості працювати та матеріально забезпечувати себе, у зв`язку з чим просила стягнути аліменти на свою користь у розмірі 10000 гривень до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] включно. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В.\~ від 28 червня 2022 року, було прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 61,62). 08 листопада 2022 року відповідачем через свого представника-адвоката Садікова О. О. надано заперечення на позовну заяву. (а.с. 92-95). Щодо стягнення аліментів на утримання сина та матері дитини зазначив, що не відмовляється від участі в цих витратах, оскільки добровільно, починаючи з червня 2022 року, одразу після подання зазначеної позовної заяви [PERSON] , він перераховує грошову суму (аліменти) на утримання дитини у розмірі 3000 гривень. Зазначив, що має змогу платити аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 4500 гривень, а на користь матері дитини 2000 гривень щомісяця. Як зазначив відповідач в своєму запереченні, у разі задоволення в повному обсязі вимог [PERSON] , більшість цієї суми буде покривати витрати самої позивачки, що надасть їй змогу зовсім не працювати. Представник позивача-адвокат Бакума О. П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача-адвокат Садіков О. О. в судовому засіданні підтримав подані 08 листопада 2022 року заперечення. Просив задовольнити позовні вимоги часткового та стягнути ті суми аліментів, що зазначені в запереченнях. З`ясував обставини справи, вислухав представників сторін, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що 03 жовтня 2017 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у м. Одесі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1214. (а.с. 9). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1260. (а.с. 10). Позивачка звернулась до суду 09 червня 2022 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 20000 гривень щомісячно, на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] включно. Також, у зв`язку з доглядом за малолітнім сином, у позивачки немає можливості працювати та матеріально забезпечувати себе, у зв`язку з чим просила стягнути аліменти на свою користь у розмірі 10000 гривень до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] включно. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За правилами ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від\~\~неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.\~\~\~\~\~\~\~ Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 09 червня 2022 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 09 червня 2022 року. Згідно зі ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, частиною 1 ст.\~184\~СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне\~значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд ураховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи матеріальний стан сторін,\~з врахуванням\~встановленого законом\~розміру прожиткового мінімуму\~для\~неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін,\~стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання\~сина [PERSON] аліменти у розмірі 5500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином 3-х років суд зазначає наступне. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. В силу ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. При цьому відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Як встановлює ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до вимог статті 84\~СК України «Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). [PERSON] на час звернення до суду ніде не працювала, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості матеріально забезпечити ні себе, ні дитину, яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, у зв`язку з чим має право на стягнення аліментів на своє утримання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог та присудження з відповідача аліментів у розмірі 2500 гривень щомісячно на утримання позивачки до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох\~років, тобто до [INFO] включно,\~починаючи з 09 червня 2022 року. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 992 гривень 40 копійок.

Outcome: partial