Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бджету України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на свою користь, на відшкодування моральної шкоди 2,5 млн. грн. та матеріальної шкоди 30 тис. грн. Також позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 тис.грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2022 було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 25.11.2022 підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування\~позову позивач зазначає, що 27.04.2021 щодо нього було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 та ст.122-4 КУпАП. Проте позивач адміністративних правопорушень не вчиняв, провадження ініційовано безпідставно. Постановою судді від 21.07.2021 адміністративне провадження щодо обох протоколів щодо позивача закрито за відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень. Захищаючись від незаконно ініційованих адміністративних проваджень позивач змушений був сплатити 30 тис. грн. за правничу допомогу. Крім того позивачу завдано моральної шкоди, оскільки принижено його честь, гідність, престиж та ділова репутація. Порушено усі його життєві плани, усталений спосіб життя та зіпсовано йому чотири місяці життя. Він був змушений захищатися, шукати адвоката, відвідувати судові засідання. При цьому відповідач порушував закон, відчуваючи безкарність. Моральну шкоду позивач оцінив а 2,5 млн. грн. Згідно відзиву відповідач заперечує проти позову. Мотиви яких зводяться до того, що дії працівників поліції були правомірними, складені протоколи про адміністративні правопорушення є лише доказами, а позивачем не надано доказів на підтвердження понесення моральної шкоди. Позивачем подано відповідь на відзив, доводи якого зводяться до того, що складення протоколу про адміністративне правопорушення ініціює процедуру притягнення особи до відповідальності, а закриття провадження у справі свідчить про порушення її прав та є підставою для відшкодування шкоди. Відповідачем подано заперечення, доводи яких аналогічні доводам відзиву. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи надали пояснення, аналогічні фабулі відзиву. Обставини, встановлені судом. 27.04.2021 щодо позивача поліцейськими Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №134939 за ст.124 КУпАП та серії ААБ №134940 за ст.122-4 КУпАП. Постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2021 у справі №203/1863/21 провадження за обома протоколами об`єднано та закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях позивача складів адміністративних правопорушень. У постанові вказано про участь в судовому засіданні позивача та його захисника Сінцової Т.В., а також про подання клопотання про закриття провадження по обом справам. Позивачем долучено: - договір 15/01 від 15.01.2020 із загальним предметом; додаткову угоду №2 від 07.06.2021 до такого договору, предметом якої є захист позивача у справі №203/1863/21, визначено фіксований гонорар у 15 тис.грн., акт до такої угоди на 15 тис.грн. (проте послуг надано на 12 тис.грн.); акт до додаткової угоди №3, що стосується справи №203/1864/21, на 15 тис.грн. (проте послуг надано на 12 тис.грн.); - договір 31/01 від 31.01.2022 із загальним предметом, додаткову угоду №3 від 22.06.2022 до такого договору, предметом якої є захист позивача у справі про стягнення матеріальної та моральної шкоди, визначено фіксований гонорар у 25 тис.грн.; - дві квитанції про оплатку на 15 тис.грн. кожна до прибуткових касових ордерів №012 та 013 на підставі додаткові угоди №3 до договору №02/03 від02.06.2020. Позивачем долучено також паспорт громадянина України із якого вбачається, що шлюб позивача було розірвано 29.09.2014. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно приписів абзацу другого ч.3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, у зазначеній справі суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності\~до ч.1\~ст.260\~КУпАП,\~у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Висновки суду. Щодо моральної шкоди. В контексті спірних правовідносин саме на позивача законодавець покладає обов`язок доведення факту завдання йому матеріальної та моральної шкоди, а також надання доказів на підтвердження того, що саме дії працівників поліції призвели до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя. В межах даної справи на обґрунтування понесення моральної шкоди наведено лише загальні фрази без зазначення конкретних обставин та наслідків, яких зазнав позивач. Жодного доказу на підтвердження понесення моральної шкоди позивачем не надано. За таких обставин позивачем не доведено, що негативні емоції від складання протоколів про адміністративне правопорушення та участі в одному судовому засіданні (обґрунтувань та доказів наявності більшої кількості судових засідань не надано) досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відсутні правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, а тому позов не підлягає задоволенню у цій частині, у зв`язку з його недоведеністю. Щодо матеріальної шкоди. Оскільки КУпАП не передбачено механізму компенсації витрат особи, що притягається до адміністративної відповідальності на професійну правничу допомогу, такі можуть бути предметом стягнення за окремим позовом. Змістом постанови судді у справі про адміністративне правопорушення підтверджується участь захисника позивача Сінцової Т.В. у судовому засіданні 21.07.2021 та подання стороною захисту клопотання про закриття адміністративних проваджень. Проте позивачем не обґрунтовано та не долучено доказів скільки часу тривало судове засідання та не надано клопотання про закриття провадження. Викладене не дає можливість перевірити обсяг наданої допомоги. При цьому, позиція по обох адміністративних провадженнях мала б бути однаковою, а закриття провадження за ст.124 КУпАП виключає притягнення до відповідальності за ст.122-4 КУпАП. Окрім того, позивачем долучено лише додаткову угоду, яка стосувалася справи №203/1863/21 із актом-розрахунком до неї на суму 15 тис.грн. та акт-розрахунок, який стосується справи №203/1864/21 на суму 15 тис.грн. За вказаних обставин, зважаючи на часткове підтвердження, складність адміністративних справ та санкції статей 122-4 та 124 КУпАП, пов`язаність таких справ та походження обох із однієї обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача у справах про притягнення його до адміністративної відповідальності в сумі 6 тис. грн. Оскільки у долучених квитанціях про оплату на суму 30 тис.грн. вказано договір №02/03 від 02.03.2020, копії якого не надано. Відтак факту сплати за послуги позивачем не доведено. Разом із тим, враховуючи зміст п. ч.1 ст.22 ЦК України, яка вказує, що реальними збитками є також витрати, які особа мусить здійснити, така обставина не перешкоджає задоволенню позову у цій частині. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у цій справі. Позивачем долучено договір та додаткову угоду №3 від 22.06.2022, предметом яких є правова допомога у справі про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Вказаними документами визначено фіксований гонорар в сумі 25 тис.грн. Відтак позивач має право на стягнення вказаних витрат, при чому незалежно від їх фактичного понесення. Враховуючи, що суд задовольняє позов частково, в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогами, а саме в сумі 59,29 грн. На підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» у даній категорії справ не справляється.

Outcome: approved