Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , Громадська спілка «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА» завернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, та спростування недостовірної інформації, мотивуючи його тим, що 22.04.2021 року в мережі Інтернет, на youtube каналі «[INFO]» викладено відеозапис інтерв`ю відповідача [PERSON] російському журналісту [PERSON] під назвою «[INFO]», в якого вже більше 2927 переглядів, що розміщений за посиланням [INFO] . Розміщення даного відеозапису в мережі Інтернет, та його зміст у текстовому вигляді, зафіксовано протоколом огляду адвоката від 08.06.2021 року в силу ч. 7 п. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якої адвокат має право збирати відомості про факти, що можуть бути використані як даний відеозапис. Даний відеозапис, за вищезазначеним посиланням, розміщений і на момент подання позовної заяви, ще раз підтверджує факт розміщення даного відеозапису в мережі Інтернет. При цьому, поширювачем інформації слід вважати саме [PERSON] , а не журналіста [PERSON] , оскільки саме [PERSON] поширив інформацію у вигляді інтерв`ю журналісту, а відтак являється її автором, та першоджерелом. В даному інтерв`ю відповідач [PERSON] розповідає, що житловий будинок, за адресою [ADDRESS] , належить йому, та звинувачує позивачів [PERSON] та Громадську спілку «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА» у силовому захопленню цього будинку, та незаконному переоформленню права власності на нього. Прямий текст інтерв`ю: « 01:07…дом о котором вы освещали во второй части своего материала, это конечно наш дом…01:07…в 15м году этот дом, просто разбойническим путем, захватом был у нас забран. 03:40 летом на этот дом было осуществлено нападение. Люди, которые пришли в масках… 04:08…в это время ворвались около 15 человек, спортивного телосложения, и сказали, что они этот дом хотят освободить от жильцов, которые здесь находятся, потому, что они арендаторы. 05:44 и написал заявление сразу в полицию. В полиции приняли заявление. 06:30 25 декабря 15 года, когда дети уехали в школу, мы с женой собирались на работу, и я потом вижу, как идет такая туча, людей в маске где-то 20, перескакивают через маленький паркан, забор, и с криками такими «сука выходи», мы наконец-то к тебе пришли…07:08…металлическими трубами они начали разбивать окна, и эта туча начала попадать в дом. Ничего не придумал лучшего, я схватил какой-то нож там на кухне, но меня сразу ударили по голове, и я уже лежал… 08:10 сказали, что этот дом уже не ваш, - «и мы вам даем ровно 5 дней, чтобы вас не было, и скажите спасибо, что здесь не было детей». 08:24 меня просто взяли и выбросили, не дали одеться…. И больше в этот дом мы никуда не попали, ни одной вещи нам не дали…все что там было осталось. 09:34 когда мы с женой были на улице, не знали что делать, милиция не приезжала мы там увидели какой-то автобус, и я не обратил внимание, но жена увидела этот автобус, и от туда рукой помахал какой-то человек и сказал что «не беспокойтесь, это такая судьба у вас, это испытание, ничего уже не поделаете, этот дом заказано, и поэтому вы должны смириться». 10:03 и в этот момент был телефонный звонок, от [PERSON] , и он сказал: «Вот видишь, вы не хотели тогда по - хорошему, и этот дом переписали, все было хорошо, и имущество б сохранилось, но раз вы сопротивлялись, этот дом заказан очень солидной организацией, у них очень большие связи в правительстве, они работают по всему миру, поэтому вас здесь один выход, просто отдайте этот дом, и смеритесь с этим. 11:12 и только сейчас поняли, кто в этом автобусе был, это представитель был этой секты Аллатра …13:20 приехало очень много людей на джипах…И когда мои дети подошли… к ним, и сказали, что кто вы такие -«этот дом захваченный, мы покупатели, мы покупаем этот дом, и у нас нет проблем», - вы знаете что рано или поздно вы этот дом должны отдать, потому что он сворованный, он заказанный, вы покупаете сворованную вещь. «Нас это не интересует, этот дом нам нужен для нашей деятельности, которая есть более актуальней, чем семья, которая в этом доме живет, и мы есть покупатели, порядочные, которые покупают дом, мы не знаем, что там история какая». - Посмотрите этот дом был захвачен незаконно, мы будем судиться. - «Это нас не волнует, этот дом мы покупаем. 17:12 где-то через неделю, когда никто не звонит, я позвонил следователю…когда я пришел…-«ну давайте мы выйдем на улицу, я вам что-то скажу». 18:01, конечно, мы вышли на улицу, чтобы это было не в кабинете, она сказала, что это очень страшные люди, они связаны очень с государственными структурами, их крышуют топ-чиновники, если вы хотите сохранить своих деток к внукам, успокойтесь и скажите Слава Богу , что вам сохранили жизнь. 19:10 первую очередь этот дом был записан на [PERSON] … Дальше [PERSON] продал этот дом [PERSON] , только не на [PERSON] записан, а на [PERSON] его жену… Дальше [PERSON] перепродала дом на [PERSON] …только потом мы уже узнали, что это секта Аллатра , что он является одним из руководителей. И тогда наши подошли к нему, и сказали…» вы незаконно сделали, зачем это сделали, вы понимаете какой это большой грех… Нам же сказали, что » «мы его заказали… что этот дом под заказ…». 21:04 я сказал, мы будем этот дом все-таки забирать. Он сказал - «это ваше право, вам это не удастся, потому что у нас очень большие связи, и мы очень законные покупатели». 22:12 мы начали писать письма, в первую очередь писали президенту, министру внутренних дел…Был назначен следователь, женщина уже местная была. Она сказала, что меня очень тяжело вести, потому что, приходил Сердюк с адвокатом, и сказали, что мне и тебе разопрем живот… и если ты будешь этим заниматься. 24:14 это организованное бандитское угрупирование. 24:56 однажды, это уже был 16 год мне позвонил некий человек, представившись [PERSON] , и сказал, что он хочет поговорить по моему дому…25:32 я конечно согласился с ним на встречу…26:22 он сказал я [PERSON] , и я хочу с кармана что-то вынять… я говорю хорошо. Он вынул из кармана 40000 долларов США и сказал это вот 50% оплаты, я киллер, мне сказали, что вы занимаетесь контрабандой, вы и с Прибалтики возите оружие, и поставляете его в Донецк, и там наших побратимов убивают, поэтому сказали вас ликвидировать. Я говорю кто вам это сказал, он сказал, мне это сказал [PERSON] , и конечно мы проверили вас, вы совсем другой человек…33:45 конечно, я потом начал все-таки больше проверять тех людей, которые купили дом, и заявляли, что они добропорядочнее. Оказалось , что это секта Аллатра. 35:01 и было удивительно, как эти люди, которые являются заказчиками краденого, они заказали дом и купили краденое. 35:42 это был мой дом, и они у меня его украли…44:26 это мой дом, дом моей семьи…Как они действуют должны знать…44:48 я не останавливаюсь. Моя задача не только дом возвратить, а рассказать людям всю правду что творится в этом доме…46:11 (журналист) вы поняли, что это [PERSON] , меня интересует, ка вы это поняли, что [PERSON] является заказчиком…46:46 я его узнал по реестру…». Вважають, що відповідач, фактично поширив наступну негативну та недостовірну інформацію про позивачів: про замовлення позивачами даного будинку, для незаконного переоформлення; про незаконне виселення позивачами та здійснення нападу на відповідача; про захоплення позивачами будинку розбійним шляхом, та його переоформлення, заволодіння; про ототожнення позивачів з організованим бандитським угрупуванням. Перш за все, відповідач поширив інформацію, про житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що належить позивачу 1 [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2016 року № 327, що підтверджується Витягом з реєстру речових прав №58090324 від 25.04.2016 року та самим договором. Далі відповідач, звинувачує позивача1 [PERSON] у незаконному захопленню даного будинку, конкретно назвавши його ім`я та фамілію. Зокрема, з поширеної відповідачем інформації, випливає, що [PERSON] вчинив вищезазначені незаконні дії, щодо захоплення житлового будинку, використовуючи організацію Аллатра , в якій являється керівником. Цитати: «19:10… Дальше [PERSON] перепродала дом на [PERSON] …только потом мы уже узнали, что это секта Аллатра , что он является одним из руководителей. И тогда наши подошли к нему, и сказали…» вы незаконно сделали, зачем это сделали, вы понимаете какой это большой грех… Нам же сказали, что » «мы его заказали… что этот дом под заказ…». Тим самим відповідач стверджує, що позивач [PERSON] сам визнав та озвучив, що заказав даний житловий будинок: «мы его заказали… что этот дом под заказ…». Крім того, журналіст задав відповідачу конкретне питання, звідки він зрозумів, що замовникомбудинку являється саме позивач 1 [PERSON] , назвавши його імя та фамилию, на що відповідач відповів, що впізнав його. Цитата: «46:11 (журналист) вы поняли, что это [PERSON] , меня интересует, ка вы это поняли, что [PERSON] является заказчиком…».На що відповідач відповів, що його впізнав. Цитата: «46:46 я его узнал по реестру…». Також, така інформація порушує права та інтереси позивача 2, оскільки, під організацією Аллатра » розуміється громадська спілка «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА». Діяльність громадської спілки Аллатра відображається на її веб-сайтах [INFO] , [INFO] [INFO], [INFO] . Аллатра здійснює свою діяльність не лише на території України, а ц у всьому світі, відтак є добре відомою широкому колу осіб. Щодо Аллатри , окремо були поширені наступні цитати: «10:03 и в этот момент был телефонный звонок, от [PERSON] , и он сказал: «Вот видишь, вы не хотели тогда по - хорошему, и этот дом переписали, все было хорошо, и имущество б сохранилось, но раз вы сопротивлялись, этот дом заказан очень солидной организацией, у них очень большие связи в правительстве, они работают по всему миру, поэтому вас здесь один выход, просто отдайте этот дом, и смеритесь с этим 11:12 и только сейчас поняли, кто в этом автобусе был, это представитель был этой секты Аллатра …33:45 конечно, я потом начал все-таки больше проверять тех людей, которые купили дом, и заявляли, что они добропорядочнее. Оказалось , что это секта Аллатра ». Крім того, уся поширена інформація про Аллатру , без зазначення імя та прізвища позивача 1, також порушує права та інтереси позивача 1, як її учасника та співзасновника. [PERSON] є засновником ГО «МІЖНАРОДНА ОРГАНІЗАЦІЯ «ЛАГОДА», яка в свою чергу є однією з засновників ГС «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА», що підтверджується Витягом ГС «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА » з ЄДРПОУ від 23.07.2014 року № 19041035, Витягом ГО «МІЖНАРОДНА ОРГАНІЗАЦІЯ «ЛАГОДА» з ЄДРПОУ від 11.01.2021 року та Протоколом установчих зборів ГС «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА» № 1 від 03.07.2014 року з реєстром засновників громадської спілки, та Випискою з ЄДРПОУ від 18.07.2014 року. В загальному , відповідач назвав позивачів як організаційне бандитське угрупування. Цитата: «24:14 это организованное бандитское угрупирование». Дана інформація про незаконне силове захоплення та переоформлення позивачами житлового будинку, є недостовірною, оскільки, позивач 1 [PERSON] цілком законно набув права власності на даний житловий будинок придбавши його, в той же час, відповідач, на законних підставах був позбавлений права власності на будинок. Зазначив, що відповідач поширює таку інформацію, не українському журналісту, а російському, який знаходиться в Санкт-Петербурзі, та саме російському youtube каналі, який не користується популярністю серед українських Інтернет користувачів. Відповідь очевидна, метою поширення відповідачем інформації, не є привернення уваги до його ніби то проблеми, а поширення дискредитаційної інформації про позивача та організацію «Аллатра» на території інших країн. Щодо самого будинку, то на початку 2016 року у позивача 1 [PERSON] виникла необхідність придбати для себе житловий будинок. Так, як самостійно належні варіанти позивачу знайти не вдалось, [PERSON] звернувся за допомогою до агенції нерухомості «Вавілон». Ріелтор даної агенції нерухомості [PERSON] запропонував [PERSON] декілька варіантів, серед яких позивач обрав для себе житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Сам факт звернення [PERSON] , до агенції нерухомості «Вавілон», та запропонування агенцією даного житлового будинку позивачу, зможе підтвердити в судовому засіданні свідок ріелтор [PERSON] . Тобто, про даний житловий будинок, [PERSON] дізнався саме через агенцію нерухомості « Вавілон », та до моменту придбання даного будинку, не був знайомий з його попередніми власниками, та самим відповідачем. Перевіривши даний будинок , зокрема відсутність щодо нього будь-яких судових спорів, [PERSON] вирішив придбати його для себе. 25.04.2016 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 327. Згідно п. 1.1 відповідно до умов цього договору Продавці передають, а Покупець приймає у власність житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (надалі -«нерухоме майно») і сплачує за нього ціну, визначені цим договором. Також, 25.04.2016 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки № 328. Згідно п. 1.1 відповідно до умов договору продавці продають, а покупець купує (приймає у власність)земельну ділянку (кадастровий номер 3222486201:01:034:5011), що знаходиться за адресою [ADDRESS] (надалі -«земельна ділянка»). Того ж дня 25.04.2016 року, за позивачем [PERSON] вже було зареєстровано право власності на даний житловий будинок, та земельну ділянку, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав № 58090324 від 25.04.2016 року та № 58093643. Після чого, позивач безперешкодно заселився у даний будинок, та проживаючи у ньому не отримував жодних претензій щодо його володіння. Вказані договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки ніхто не оскаржував. Відповідно, позивач 1 [PERSON] набув права власності на даний житловий будинок цілком законно ,зокрема на підставі договору купівлі-продажу, який ніхто по сьогоднішній день не оскаржує. Відтак, позивач 1 є добросовісним набувачем. Позивач 2 ГС «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА» до переоформлення права власності на даний житловий будинок, взагалі немає жодного відношення, та не приймав участі в цьому жодної участі. Право власності по сьогоднішній день за позивачем 1. Вважає, що цього вже достатньо, щоб спростувати інформацію, що позивачі заказали даний будинок, незаконно ним заволоділи, виселили відповідача, незаконно переоформили право власності, та ще й розбійним шляхом. При цьому особливу увагу потрібно звернути на те, що і сам відповідач, на цілком законних підставах був позбавлений права власності на даний житловий будинок. З сайту судової влади https://court.gov.ua/ стало відомо, про справу № 369/10688/15-ц в Києво-Святошинському районному суді, сторонами в якій є позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , Реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, про визнання незаконними дій, скасування рішень, державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів державного реєстратора про право власності. В даній справі, на сайті єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/ виявлено рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2016 року № 369/10688/15-ц, що розміщене за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/55320841 з якого встановлено, що 23 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № MRTG-000000013435/S в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № MRTG-000000013435 від 23 червня 2008 року, укладеним між тими ж сторонами. Згідно з пунктом 2.1. іпотечного договору № MRTG-000000013435/S предметом цього договору є наступне нерухоме майно: житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згодом, ТОВ «УніКредит Банк» був об`єднаний в ПАТ «Укрсоцбанк». 19 травня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (первісним іпотекодержателем) та товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги за договором кредиту № MRTG-000000013435 від 23 червня 2008 року, згідно з яким первісний іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю право вимоги за кредитним договором. Відповідно до п. 1 даного договору ПАТ «Укрсоцбанк» відступає, а ТОВ «СВ Фінанс» набуває право вимоги за іпотечним договором зі всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем та [PERSON] . Як вбачається з п. 3 договору про відступлення права вимоги ТОВ «СВ Фінанс» сплатило ПАТ «Укрсоцбанк» 4 600 000,00 (чотири мільйони шістсот тисяч) гривень. 19 травня 2015 року між ТОВ «СВ Фінанс» (первісним іпотекодержателем) та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги за договором кредиту № MRTG-000000013435 від 23 червня 2008 року, згідно з яким первісний іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю право вимоги за кредитним договором. Відповідно до п. 1 даного договору ТОВ «СВ Фінанс» відступає, а [PERSON] набуває право вимоги за іпотечним договором зі всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Як вбачається з п. 3 договору про відступлення права вимоги [PERSON] сплатив ТОВ «СВ Фінанс» 4 600 000,00 (чотири мільйони шістсот тисяч) гривень. Відтак, [PERSON] набув право вимоги за договором кредиту № MRTG-000000013435 від 23 червня 2008 року, іпотечним договором та всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем та [PERSON] 10 червня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Кулик Віталій Олександрович вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно два записи, згідно з якими за громадянином [PERSON] було зареєстровано право власності на: нерухоме майно - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку державним реєстратором вказано іпотечний договір MRTG-000000013435/S (6860) від 23.06.2008 року. Як вбачається з даного судового рішення, [PERSON] позбувся даного житлового будинку внаслідок права вимоги іншої особи за іпотечним договором MRTG-000000013435/S в забезпечення виконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором № MRTG-000000013435 від 23 червня 2008 року. При цьому даним судовим рішенням, суд відмовив позивачу [PERSON] у задоволенні його позову в даній справі, про оскарження правочину відчуження житлового будинку. Усі вказані обставини, зокрема щодо укладення відповідачем договору іпотеки № MRTG-000000013435/S від 23.06.2008 року, та законність укладення ТОВ «СВ Фінанс» з [PERSON] договору про відступлення права вимоги за цим договором, підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/15098/16 від 27.07.2017 року https://reyestr.court.gov.ua/Review/68739922, в справі за позовом ТОВ «СВ Фінанс» до Нацкомфінпослуг, третя особа ПАТ «Укрсоцбанк» про скасування розпорядження від 30.08.2016 року № 2017, яким договір відступлення права вимоги [PERSON] хотіли визнати договором факторингу. Дане рішення набрало законної сили, та залишено без змін Постановою Верховного суду № 826/15098/16 від 24 квітня 2019 року https://reyestr.court.gov.ua/Review/81478855. У постанові Київського апеляційного адміністративного суду № 826/15098/16 від 27.07.2017 року зазначені наступні обставини. За результатами розгляду документів Нацкомфінпослуг встановлено, що між ТОВ "УніКредит Банк" та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит від 23.06.2008 № MRTG - 000000013435, згідно якого [PERSON] отримано грошові кошти у сумі 1 113 491,00 доларів США на строк 108 місяців зі сплатою процентів 11,00 % річних та з метою виконання зобов`язань за кредитним договором між цими ж сторонами укладено іпотечний договір № MRTG - 000000013435/8 від 23.06.2008. Між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "СВ ФІНАНС" укладено договір про відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит 19.05.2015 №MRTG - 000000013435 від 23.06.2008, укладеного між ТОВ "УніКредит Банк" та [PERSON], згідно ПАТ "Укрсоцбанк" відступив, а ТОВ "СВ ФІНАНС" набув права вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG - 000000013435 від 23.06.2008, укладеного між ТОВ "УніКредит Банк" та [PERSON]. Також, 19.05.2015 між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "СВ ФІНАНС" укладено договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором №MRTG -000000013435/S від 23.06.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстрованим в реєстрі за №6860, що забезпечує виконання умов Договору про іпотечний кредит № MRTG - 000000013435 від 23.06.2008. Також, 19.05.2015 ТОВ "СВ ФІНАНС" з громадянином України [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG - 000000013435 від 23.06.2008 та Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором №MRTG -000000013435/S від 23.06.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстрованим в реєстрі за №6860, згідно яких до [PERSON] переходять всі права вимоги TOB "СВ ФІНАНС" за Договором про іпотечний кредит № MRTG - 000000013435 від 23.06.2008 та Іпотечним договором № MRTG - 000000013435/S від 23.06.2008 відповідно. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що твердження відповідача про те, що укладений між ТОВ «СВ Фінанс» та особа 4 договір від 19.05.2015 про відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит № MRTG - 000000013435 від 23.06.2008, за своїм змістом є договором факторингу, є помилковим. Відтак, даною постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/15098/16 від 27.07.2017 року , встановлено законність укладення між ТОВ "СВ ФІНАНС" та [PERSON] . Договору про відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG - 000000013435 від 23.06.2008, згідно якого під іпотеку переданий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згодом [PERSON] відчужив даний житловий будинок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в подальшому його відчужили [PERSON] . Зазначили, що даний житловий будинок не був незаконно захоплений чи незаконно переоформлений позивачами, натомість, підтверджується, що відповідач позбувся даного будинку внаслідок неспроможності погашати кредит, який брався на будівництво даного будинку, та право вимоги на законних підставах переходило до інших осіб. Звертає увагу, що відповідач звинувачує позивача та організацію Аллатра , в якій позивач є учасником в наступних діях: незаконне переоформлення, захоплення будинку розбійним шляхом, ототожнення з організованим угрупуванням. За вчинення вказаних дій наступає кримінальна відповідальність, згідно КК України. Однак, згідно Довідки Міністерства внутрішніх справ № 1084328 від 14.05.2021 року, позивач [PERSON] за обліковими даними МВС на території України станом на 14.05.2021 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, та в розшуку не перебуває. Висвітлена інформація прямо суперечить принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, оскільки вина у вчиненні злочину має бути встановлена обвинувальним вироком суду. Відсутній будь-який вирок суду, чи інше судове рішення, який би встановлював вину позивача у вчиненні ним правопорушень, про які зазначено у відео сюжеті. Вищезазначена інформація є негативною для позивачів, оскільки їх фактично звинувачують у незаконних та протиправних діях, зокрема у замовленні будинку, незаконному виселенню, здійсненню нападу, захопленню будинку розбійним шляхом, та отожнюють позивачів з організованим бандитським угрупуванням, що за КК України, розцінюється як вчинення злочину. Звинувачення у вищезазначеному позивачів, без будь-яких офіційних доказів, лише на припущеннях, порушує принцип невинуватості, за якими особа вважається невинною у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено у законному порядку, а також принципи рівності перед законом, поваги до людської гідності. Поширена інформація є негативною та недостовірною, такою, що зачіпає суб`єктивні та законні інтереси позивачів, оскільки містить твердження про вчинення ними правопорушення. Захист особистого немайнового права можливо здійснити, зокрема, шляхом спростування недостовірної інформації, у зв`язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду та відшкодуванням моральної шкоди. Водночас, враховуючи характер використання мовних засобів, твердження у даній статті щодо протиправних діянь позивача, що є предметом оспорювання, не є оціночним судженням, оскільки не було використано алегорії, сатири при поданні інформації. Усе викладене свідчить про те, що поширена відповідачем інформація щодо позивачів не відповідає дійсності. Внаслідок розповсюдження недостовірної інформації, позивачу 1 [PERSON] завдана моральна шкода, яка оцінюється позивачем 1, враховуючи резонанс розповсюдженої інформації, та кількості її глядачів в мережі Інтернет, в розмірі 150000 грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, позивач 1 враховує та, що наслідки поширеної недостовірної інформації постали для нього психотравмуючими, обумовили порушення психоемоційного та психо соціального рівнів існування особистості, перешкоджають активній підприємницькій діяльності, впливаючи на формування суспільної думки, викликали появу негативних психологічних переживань, змінили звичайний ритм життя. Також, поширена інформація має негативний характер, оскільки принижує честь, гідність позивача 1 в громадській думці з точки зору додержання моралі, загальновизнаних правил співжиття, ганьбить його, оскільки спонукає до негативного ставлення до нього, як до людини, яка вчинила негативні дії. Крім того, порушено права позивача 1 на ділову репутацію, як співзасновника організації Аллатра , про яку також, поширена негативна інформація. Позивачі просили суд: визнати недостовірною інформацію, та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , та ГС «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА», поширену [PERSON] , російському журналісту [PERSON] у вигляді інтерв`ю, відеозапис, якого викладено 22.04.2021 року в мережі Інтернет, на youtube каналі «[INFO]» під назвою «[INFO]», що розміщений за посиланням https: [INFO] , а саме: «01:07…дом о котором вы освещали во второй части своего материала, это конечно наш дом… 01:07…в 15м году этот дом, просто разбойническим путем, захватом был у нас забран. 03:40 летом на этот дом было осуществлено нападение. Люди, которые пришли в масках… 04:08…в это время ворвались около 15 человек, спортивного телосложения, и сказали, что они этот дом хотят освободить от жильцов, которые здесь находятся, потому, что они арендаторы. 05:44 и написал заявление сразу в полицию. В полиции приняли заявление. 06:30 25 декабря 15 года, когда дети уехали в школу, мы с женой собирались на работу, и я потом вижу, как идет такая туча, людей в маске где-то 20, перескакивают через маленький паркан, забор, и с криками такими «сука выходи», мы наконец-то к тебе пришли… 07:08…металлическими трубами они начали разбивать окна, и эта туча начала попадать в дом. Ничего не придумал лучшего, я схватил какой-то нож там на кухне, но меня сразу ударили по голове, и я уже лежал… 08:10 сказали, что этот дом уже не ваш, - «и мы вам даем ровно 5 дней, чтобы вас не было, и скажите спасибо, что здесь не было детей». 08:24 меня просто взяли и выбросили, не дали одеться…. И больше в этот дом мы никуда не попали, ни одной вещи нам не дали…все что там было осталось. 09:34 когда мы с женой были на улице, не знали что делать, милиция не приезжала мы там увидели какой-то автобус, и я не обратил внимание, но жена увидела этот автобус, и от туда рукой помахал какой-то человек и сказал что «не беспокойтесь, это такая судьба у вас, это испытание, ничего уже не поделаете, этот дом заказано, и поэтому вы должны смириться». 10:03 и в этот момент был телефонный звонок, от [PERSON] , и он сказал: «Вот видишь, вы не хотели тогда по - хорошему, и этот дом переписали, все было хорошо, и имущество б сохранилось, но раз вы сопротивлялись, этот дом заказан очень солидной организацией, у них очень большие связи в правительстве, они работают по всему миру, поэтому вас здесь один выход, просто отдайте этот дом, и смеритесь с этим. 11:12 и только сейчас поняли, кто в этом автобусе был, это представитель был этой секты Аллатра … 13:20 приехало очень много людей на джипах…И когда мои дети подошли… к ним, и сказали, что кто вы такие -«этот дом захваченный, мы покупатели, мы покупаем этот дом, и у нас нет проблем», - вы знаете что рано или поздно вы этот дом должны отдать, потому что он сворованный, он заказанный, вы покупаете сворованную вещь. «Нас это не интересует, этот дом нам нужен для нашей деятельности, которая есть более актуальней, чем семья, которая в этом доме живет, и мы есть покупатели, порядочные, которые покупают дом, мы не знаем, что там история какая». - Посмотрите этот дом был захвачен незаконно, мы будем судиться. - «Это нас не волнует, этот дом мы покупаем. 17:12 где-то через неделю, когда никто не звонит, я позвонил следователю…когда я пришел…-«ну давайте мы выйдем на улицу, я вам что-то скажу». 18:01, конечно, мы вышли на улицу, чтобы это было не в кабинете, она сказала, что это очень страшные люди, они связаны очень с государственными структурами, их крышуют топ-чиновники, если вы хотите сохранить своих деток к внукам, успокойтесь и скажите Слава Богу , что вам сохранили жизнь. 19:10 первую очередь этот дом был записан на [PERSON] … Дальше [PERSON] продал этот дом [PERSON] , только не на [PERSON] записан, а на [PERSON] его жену… Дальше [PERSON] перепродала дом на [PERSON] …только потом мы уже узнали, что это секта Аллатра , что он является одним из руководителей. И тогда наши подошли к нему, и сказали…» вы незаконно сделали, зачем это сделали, вы понимаете какой это большой грех… Нам же сказали, что » «мы его заказали… что этот дом под заказ…». 21:04 я сказал, мы будем этот дом все-таки забирать. Он сказал - «это ваше право, вам это не удастся, потому что у нас очень большие связи, и мы очень законные покупатели». 22:12 мы начали писать письма, в первую очередь писали президенту, министру внутренних дел…Был назначен следователь, женщина уже местная была. Она сказала, что меня очень тяжело вести, потому что, приходил Сердюк с адвокатом, и сказали, что мне и тебе разопрем живот… и если ты будешь этим заниматься. 24:14 это организованное бандитское угрупирование. 24:56 однажды, это уже был 16 год мне позвонил некий человек, представившись [PERSON] , и сказал, что он хочет поговорить по моему дому… 25:32 я конечно согласился с ним на встречу… 26:22 он сказал я [PERSON] , и я хочу с кармана что-то вынять… я говорю хорошо. Он вынул из кармана 40000 долларов США и сказал это вот 50% оплаты, я киллер, мне сказали, что вы занимаетесь контрабандой, вы и с Прибалтики возите оружие, и поставляете его в Донецк, и там наших побратимов убивают, поэтому сказали вас ликвидировать. Я говорю кто вам это сказал, он сказал, мне это сказал [PERSON] , и конечно мы проверили вас, вы совсем другой человек… 33:45 конечно, я потом начал все-таки больше проверять тех людей, которые купили дом, и заявляли, что они добропорядочнее. Оказалось , что это секта Аллатра. 35:01 и было удивительно, как эти люди, которые являются заказчиками краденого, они заказали дом и купили краденое. 35:42 это был мой дом, и они у меня его украли… 44:26 это мой дом, дом моей семьи…Как они действуют должны знать… 44:48 я не останавливаюсь. Моя задача не только дом возвратить, а рассказать людям всю правду что творится в этом доме… 46:11 (журналист) вы поняли, что это [PERSON] , меня интересует, ка вы это поняли, что [PERSON] является заказчиком… 46:46 я его узнал по реестру… »; зобов`язати [PERSON] спростувати вищезазначену недостовірну інформацію, у такий спосіб, у який вона була поширена, зокрема шляхом розміщення в мережі Інтернет, на youtube каналі «[INFO]» російської журналістки [PERSON] , або на власному youtube каналі протягом десяти дній з моменту набрання законної сили рішення суду по даній справі за власний рахунок, відеозапису, під заголовком «СПРОСТУВАННЯ ІНФОРМАЦІЇ», без власних зауважень та коментарів, наступного змісту: «Я, [PERSON] , поширив недостовірну інформацію про [PERSON] , та Громадську Спілку «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА» російському журналісту [INFO], у вигляді інтерв`ю, яке було викладене 22.04.2021 року на youtube каналі «[INFO]» під назвою «[INFO]». Зокрема недостовірною інформацією, яку я спростовую, являється те, що [PERSON] , та Аллатра , нібито захопили розбійним шляхом та незаконно переоформили на себе житловий будинок, за адресою [ADDRESS] . Даний житловий будинок на сьогодні, та на усіх законних підставах належить [PERSON] . Жодних незаконних дій [PERSON] та Аллатра щодо виселення мене з даного будинку, чи щодо незаконного заволодіння ним, не вчиняли»; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 150000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4086 грн. судового збору; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу, що станом на момент подачі позовної заяви за попереднім розрахунком (частково) становлять 37 500 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ГС «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА» сплачений судовий збір в розмірі 1 816 грн.; Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.09.2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 15.02.2022 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Северин Я.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач не визнає позов та заперечує щодо обставин та вимог позовної заяви. Вважає, що частина інформації, будинок, який він будував, був у нього забраний розбійним шляхом. Такі, твердження відповідача також є достовірними та будуть підтверджені відповідними доказами по мірі їх надходження, яка є предметом даного спору не стосується позивачів, а інша частина поєднує в собі достовірну інформацію, яка не носить негативного характеру та оціночні судження. Висновки позивачів про те, що відповідач поширив про них наступну негативну та недостовірну інформацію: про замовлення будинку для незаконного переоформлення; про незаконне виселення позивачами та здійснення нападу на відповідача; про захоплення позивачами будинку розбійним шляхом та його незаконне переоформлення, заволодіння; про ототожнення позивачів з організованим бандитським угрупуванням є неправильними, необґрунтованими та суперечливими, оскільки суперечать оспорюваним відомостям. Щодо висловлення «наш дом» на 01:07 хв. інтерв`ю, то відповідач пояснює в інтерв`ю, що це будинок, який він будував разом з сім`єю та онуками, планував у ньому своє щастя, садив разом з дітьми сад, та мріяв, що діти будуть рости разом з деревами. Вважаємо, що висловлювання «наш дом» не має будь-якого відношення до позивачів та не носить негативного характеру. Відповідач згадує події минулого, які відбувалися в дійсності. На 01:38 хв. інтерв`ю відповідач не конкретизує, ким саме був захоплений будинок та не згадує ані про [PERSON] , ані про ГС «МГР «Аллатра». Відповідач лише констатує факт, що будинок, який він будував, був у нього забраний розбійним шляхом. Такі твердження відповідача також є достовірними та будуть підтверджені відповідними доказами по мірі їх надходження. Повідомляють суд, що 08.02.2022 року в інтересах [PERSON] до ГУ НП в Київській області та ГСУ НП України біли надіслані адвокатські запити щодо надання інформації щодо стану кримінального провадження № 12915100040014666 від 25.09.2015 року за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману, підробки і використання завідомо підроблених офіційних документів, самоправства та незаконних дій, щодо об`єктів нерухомого майна за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 190, ст. 356, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 388 КК України, а також надання відомостей чи надходили від [PERSON] та/або інших осіб на телефонну лінію 102 Національної поліції дзвінки з повідомленнями про вчинення правопорушень 19.06.2015 та 25.12.2015 року за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату подання відзиву запитувані відомості не надійшли. Події про які відповідач розповідає на 09:34 та 10:03 хвилинах інтерв`ю також є правдивими та підтверджуються показами свідків, які будуть заявлені на відповідній стадії судового процесу. Так, в телефонній розмові, [PERSON] було повідомлено що будинок, який належав на той час на праві приватної власності відповідачу замовила солідна організація. Відповідач переповідаючи розмову з [PERSON] не називає ні ім`я позивача 1, ні найменування позивача 2. На 11:12 хв. інтерв`ю відповідач зазначає найменування позивача 2. Однак, висловлює не твердження, а свої припущення та здогадки щодо людини, яка знаходилася в автобусі під час збройного нападу та рекомендувала змиритися із втратою будинку, запевняючи, що це випробування і така доля сім`ї [PERSON] . Разом з цим, ні на 09:34 хв, ні на 11:12 хв. відповідач не повідомляє, що зазначена людина причетна до розбійних нападів на будинок. На 13:20 хв. інтерв`ю відповідач також не згадує позивачів, а переповідає розмову з людьми, які представилися покупцями будинку. Підтвердити факт існування такої розмови зможуть свідки, які будуть заявлені на відповідній стадії процесу. Відомості повідомлені відповідачем на 19:10 хв., 21:04 хв. інтерв`ю містять інформацію про позивачів, і є твердженням, яке не містить негативної інформації про них, оскільки констатує факт черговості укладення правочинів відчуження будинку [ADDRESS] та відомості про кінцевого власника будинку, зокрема, що [PERSON] є одним із керівників ГС «МГР «Аллатра». Окрім цього, відповідач переповідає особисту розмову з позивачем 1, в якій відповідач повідомляє позивачу 1 слова [PERSON] , а позивач 1 в свою чергу стверджує, що є законним покупцем. Висловлювання на 24:14 хв. інтерв`ю - «что организованое бандисткое угрупование» стосується позивачів, а з інтерв`ю чітко вбачається , що відповідач говорить про [PERSON] . А на 33:45 хв. інтерв`ю відповідач лише констатує факт, що будинок був придбаний ГС «МГР «Аллатра». Відомості зазначені відповідачем на 35:01 хв. інтерв`ю «и было удивительно, как это люди, которые заказали краденое, они заказали и купили краденое» є оціночним судженням відповідача та мають загальний характер, оскільки відповідач чітко говорить «эти люди» та не вказує на позивачів, не стверджує того факту, що позивачі виступили замовниками самої крадіжки, а виключно вподобали та придбали будинок, який раніше було «викрадено» іншими особами та реалізовано позивачам. Аналогічно, і у висловлюваннях на 35:42 хв. та 44:26 хв. інтерв`ю, відповідач не ідентифікує осіб, які на його думку украли будинок, зазначаючи «они». На 46:11 хв. інтерв`ю журналіст запитує відповідача, як він зрозумів, що позивач 1 являється замовникам будинку, на що відповідач відповідає, що впізнав його по реєстру. Дане висловлювання не є твердженням, а є оціночним судженням, яке базується на зіставлені слів [PERSON] , людини з автобуса, яка була присутня під час збройного нападу та виселення з будинку сім`ї відповідача, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інформації, яка міститься в просторах інтернет, щодо [PERSON] та ГС «МГР «Аллатра», зокрема і на офіційних сайтах та не визнані недостовірними в судовому порядку. (до прикладу такі відомості містяться на офіційному сайті «Миротворець» (Центр дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку); на сайті «Говори!». З огляду на вище викладене вбачається, що в інтерв`ю російському журналісту [PERSON] під назвою «По заказу Аллатра его выгнали`розміщеному за посиланням [INFO] [PERSON] не стверджував, що незаконне виселення, здійснення нападу на будинок, захоплення будинку розбійним шляхом було здійснено позивачами, а також не ототожнював позивачів з організованим бандитським угрупуванням. Окрім цього, оспорювана інформація не містить чіткої ідентифікації осіб, яких вона стосується, оскільки у загальному змісті розмови не простежується взаємозв`язок висловлювань щодо позивачів. Також така інформація не містить образливих та дискримінуючих висловлювань, які б можна було б пов`язати з позивачами. Висловлювання відповідача містять у собі припущення, критику та власну оцінку подій, які мали місце бути, і категоричність цих висловлювань зумовлена обставинами. Будь-яке судження, яке має оціночний характер, оцінка вчинків, вираження власних думок не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Оціночним є судження, в якому виражається позитивна чи негативна оцінка вчинених активних чи пасивних дій, висловлювання власних думок і позицій; отриманих чи не отриманих результатів, які не мають фактичного підкріплення. Відповідний висновок щодо розмежування фактичних та оціночних суджень був сформований Європейським судом із прав людини в 1986 році у справі «Лінгенс проти Австрії»: «необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливим для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року». Уявляється неприйнятним, щоб журналіста позбавили можливості висловлювати критичні думки, навіть якщо він не може довести їх істинність. Поняття «журналістська свобода» допускає деякі перебільшення і навіть провокативність (справа Далбан проти Румунії, 1999 рік). Під час розгляду справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі в будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Частина 3 ст. 277 ЦК України (презумпція добропорядності) виключена на підставі Закону України від 27 березня 2014 року № 1170-VII й не має зворотної дії в часі на підставі частини першої ст. 58 Конституції України. Отже, для позивача діє загальний тягар доведення позову: 1) факту поширення недостовірної інформації;, 2) недостовірності цієї інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Зазначила, що позивачами не був установлений та заначений в позовній заяві належний суб`єктивний склад відповідачів у даному спорі. Відповідно до п. 12 Постанови ВСУ від 27.02.2009 року № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформативного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК) (1618-15). Поняття «інтерв`ю» як окремий об`єкт авторського права в українському законодавстві не виділяється. Однак, інтерв`ю згадується у ч. 3 ст. 13 Закону України «Про авторське право та суміжні права», співавторством є також авторське право на інтерв`ю. Співавторами інтерв`ю є особа, яка дала інтерв`ю, та особа, яка його взяла. Опублікування запису інтерв`ю допускається лише за згодою особи, яка дала інтерв`ю. Правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення. Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. По-друге, матеріали даної справи не містять належних доказів поширення інтерв`ю [PERSON] на youtube каналі «[INFO]» під назвою «[INFO]», а також позивачем не доведено, що саме відповідачем було створено технологічну можливість та умови для поширення інтерв`ю. Пунктом 18 указаної Постанови роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Таким чином, інформація, яка може бути визнана недостовірною чи негативною, має носити, в першу чергу, стверджувальний характер. Так, відповідно до п. 15 Постанови ВСУ від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до п. 46 Постанови Пленуму ВГС України від 17.10.2012 року « 12 роздруківки Інтернет-сторін (web-сторінок) самі по собі не можуть бути доказом у справі. По - третє, відповідач не являється першоджерелом поширеної інформації, оскільки оціночні судження відповідача ґрунтуються на його особистому трактуванні отриманої з інших джерел інформації. По - четверте, вважає, що інформація, яка є предметом даного спору, не порушує особисті немайнові права позивачів, не завдала шкоди їх особистим немайновим благам, позивачами не доведено належними та допустимими доказами те, що спірна інформація створює негативне враження про них у оточуючих, негативно впливає на їх ділову репутацію та перешкоджає їм займатися будь-якою діяльністю, а оціночні судження спростуванню не підлягають. Крім того, як зазначають самі позивачі, останні здійснюють свою діяльність не лише на території України, а й в усьому світі, відтак є добре відомими широкому колу осіб. Враховуючи те, що діяльність позивачів викликає суспільний інтерес, а також те, що [PERSON] є співзасновником ГС «МГР «Аллатра», діяльність якої базується в тому числі і на принципі публічності, вважає, що судом має бути взята до уваги судова практика у спорах про захист честі, гідності та ділової репутації публічних осіб. В ухвалі від 25.12.2013 року у справі № 6-37401св13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі -ВССУ) підкреслив: «Межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи, ким є позивач, значно ширша, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їхніх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати». За результатами розгляду касаційної скарги відповідача рішення суду першої інстанції, яким у позові було відмовлено, було залишено в силі. Аналогічні правові позиції були викладені в ухвалі від 21.12.2016 року у справі № 761/6866/16-ц ВССУ, в Постанові ВСУ 18 березня 2020 року у справі № 725/6601/18. Зазначила, що як зазначають самі позивачі відеозапис інтерв`ю [PERSON] російському журналісту [PERSON] під назвою «[INFO]» розміщеному за посиланням [INFO] , становить більше 2927 переглядів, що виключає резонансний характер такого інтерв`ю. Позивачем 1 не підтверджено будь-якими доказами завдання йому моральних страждань та спричинення негативного впливу на підприємницьку діяльність останнього. Окрім цього, ГС «МГР «Аллатра» співзасновником якого являється Позивач 1 є непідприємницьким товариством, у зв`язку із висловлюванням відповідача жодним чином не можуть перешкоджати активній підприємницькій діяльності позивача 1. В даному спорі [PERSON] , виступає як фізична особа, натомість відповідач надає твердження та оціночні судження про останнього як керівника ГС «МГР «Аллатра». Сума моральної шкоди є завищеною, не обґрунтованою, а також несправедливою, порушуючи принцип розумності та справедливості. Вважає, що сума витрат на правничу допомогу є не співмірною зі складністю справи, виконаними роботами, а також предметом позову. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 23.03.2022 року на адресу суду від представника позивачів [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно якої у відзиві відповідач зазначає, що у висловлюванні «наш дом» на 01:07 хв. не має будь-якого відношення до позивачів та не носить негативного характеру. Однак, предметом позову є цілі речення, що несуть певну смислову функцію та спрямованість. Відповідач застосував мовні прийоми, та інші образи й засоби, що висловлюють негативні емоції та установки, характеристики, що порушують права позивачів. Відсутні будь-які передумови, для двозначного тлумачення чи альтернативної інтерпретації висвітленої негативної інформації. У спірному відеозаписі, відповідачем застосовано засоби маніпулятивного характеру, які мають потенційний вплив на свідомість людей та ставлення громадськості до позивачів. Зазначив, що даної інформацією в цілому відповідач зазначає, що йому належить житловий будинок, який був незаконно відібраний та захоплений Аллатрою та [PERSON] , що власне є позивачами в даній справі. Ітака інформація стосується саме позивачів, та є негативною для них, оскільки відповідач конкретизує чітко та зрозуміло, ким саме на його думку був відібраний будинок. Аналогічні пояснення, стосується і усіх інших висловлювань відповідача. Відповідач не надав жодних доказів, що позивачі вчиняли будь-які незаконні дії щодо відповідача, чи будинку. Не надано жодного рішення суду, чи вироку суду, який би визнав вину відповідачів у вчиненні правопорушення позивачів щодо відповідача. Навпаки, до позовної заяви долучені усі докази, що жодних протиправних дій, позивачі не вчиняли, як щодо відповідача, так і житлового будинку. До 2016 року позивачі взагалі не знали про існування даного будинку, та відповідача. Матеріали справи підтверджують, що відповідач [PERSON] позбувся права власності на будинок ще у 2015 році, внаслідок заборгованості по кредитному договору, при цьому, даний будинок після [PERSON] перейшло до ПАТ «УКРСОЦБАНК», який відступив право вимоги на даний будинок ТОВ «СВ Фінанс», яке в подальшому відчужило будинок [PERSON] . Виникає питання як позивачі могли приймати будь-яку участь у подіях, про які розповідає відповідач ще у 2015 році. Відповідач зазначає, що на 11:12 хв інтерв`ю відповідач зазначає лише найменування позивача 2, та такі висловлювання є не твердженням, а припущенням. Такі висловлювання не можна вважати припущенням, оскільки вони містять фактичні дані, в частині називання конкретних імен, з прив`язкою, до конкретних обставин. Також, відповідач зазначає, що на 19:10 хв. та 21:04 хв. відомості містять інформацію про позивачів, та це є твердженням, однак воно не містить негативної інформації про них. Фраза на 19:10 хв. - зазначає, що Аллатра є сектою, яка причетна до заволодіння будинком, та що Аллатра з [PERSON] заказали даний будинок для себе. В інших фразах, відповідач зазначає про силовий та незаконний захват даного будинку, що і є негативною інформацією в цілому для позивачів. У фразі на 21:04 хв. негативним для позивачів є те, що відповідач заначив, що позивачі заволоділи будинком внаслідок своїх зав`язків «у нас очень большие связи». Також, відповідач зазначає, що висловлювання на 24:14 хв., та й в цілому весь відеосюжет, не стосується позивачів, та вбачається, що відповідач говорить про Сердюків. 24:14 «это организованное бандитское угрупирование». Однак, з даної фрази ніяк не вбачається жодного згадування про [PERSON] , натомість, відповідач неодноразово стверджував, що замовником захоплення будинку, стоять саме відповідачі. Також, відповідач зазначає, що на 35:01 хв. «и было удивительно, как эти люди, которые являются заказчиками краденого, они заказали дом и купили краденое» ним поширені оціночні судження, а не фактичні дані, з чим позивачі не погоджуються, оскільки уся поширена інформація є фактичними даними. Вважає, що інформація з 35:01 хв. є фактичними даними в частині «являются заказчиками краденого», «они заказали дом», «купили краденое», оскільки така інформація, як і уся інша, що є предметом даного спору, не містить висловлювань, що не можуть бути перевірені, не містить оціночного характеру, чи ставлення. Чи є позивачі замовниками краденого, чи заказували вони будинок, чи купляли крадене, та чи є взагалі будинок крадений, можна перевірити на предмет відповідності дійсності, що в силу п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року робить усю інформацію, що є предметом даного спору фактичними даними, а не оціночними судженнями. У відзиві на позовну заяву, відповідач, також посилається на сайт «Миротворець», однак, будь-яка інформація з даного сайту, немає жодного відношення до предмету даної судової справи. Відповідач зазначає, що поширена інформація, не містить чіткої ідентифікації осіб, яких вона стосується, з чим не можна погодитися, оскільки відповідач поширив інформацію про житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачу 1 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2016 року № 327, що підтверджується витягом з реєстру речових прав № 58090324 від 25.04.2016 року та самим договором. Далі відповідач, звинувачує позивача 1 [PERSON] у незаконному захопленні даного будинку, конкретно назвавши його ім`я, та фамілію. Зокрема, з поширеної відповідачем інформації, випливає, що [PERSON] вчинив вищезазначені незаконні дії, щодо захоплення житлового будинку, використовуючи організацію Аллатра , в якій являється керівником. Крім того, журналіст задав відповідачу конкретне питання, звідки він зрозумів, що замовником будинку являється саме позивач 1 [PERSON] , назвавши його ім`я та фамілію, на що відповідач відповів, що впізнав його. Також, така інформація порушує права та інтереси позивача 2, оскільки, під організацією Аллатра » розуміється громадська спілка «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА». Діяльність громадської спілки Аллатра відображається на її веб-сайтах [INFO], [INFO], [INFO], [INFO]. Аллатра здійснює свою діяльність не лише на території України, а ц у всьому світі, відтак є добре відомою широкому колу осіб. Уся поширена інформація про Аллатру, без зазначення ім`я та фамілії позивача 1, також порушує права та інтереси позивача 1, як її учасника та співзасновника. В загальному, відповідач назвав позивачів як організоване бандитське угрупування. Відповідач, у відзиві на позовну заяву, також зазначає, що не поширював інтерв`ю на ютуб каналі «[INFO]», та не доведено, що саме відповідачем було створено технологічну можливість та умови для поширення інтерв`ю. Є два елементи поширення відповідачем інформації Першим елементом є те, що відповідач першочергово поширив недостовірну інформацію в режимі онлайн, за допомогою програмного засобу «Skype», російській журналістці [PERSON] , що вбачається з самого запису. Вже потім, інтерв`ю було викладено на ютуб каналі «[INFO]». На думку позивача, поширення недостовірної інформації в режимі онлайн, за допомогою програмного засобу «Skype» російській журналістці [PERSON] , також є поширенням інформації, що створює правові наслідки. В силу п. 15 Постанови ВСУ від 27.02.2009 року № 1 поширення інформації, в електронних мережах, хоча б одній особі, вже є поширенням інформації, в даному випадку, відповідач і поширив спочатку інформацію одній особі журналістці [PERSON] . Це вже є прямим доказом. Другим елементом поширення інформації є те, що відповідачем в даній справі є як і особа, яка поширила відео-сюжет в ютуб каналі, так і автор відповідного відео-сюжету. Інформацію створив своєю творчею працею саме відповідач, а відтак є автором даної інформації. Відповідач, як особа, що дала інтерв`ю, є співавтором, а тому в силу п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року за № 1 є належним відповідачем. Внаслідок чого, відпадає необхідність доводити, хто розмістив даний відео-сюжет та ютуб-каналі, оскільки очевидним є те, що відповідач є автором інтерв`ю, який є належним відповідачем враховуючи вказану позицію Верховного Суду. Відповідач посилається на п. 46 Постанови Пленуму ВГС України від 17.10.2012 року № 12 де зазначено, що роздруківки Інтернет сторінок самі по собі не можуть бути доказом. Однак, по перше дана постанова є господарського суду, та після неї Верховним судом сформована вже інша практика. Використання скрін-шотів як доказів в суді зазначено Верховним судом в справі від 13.07.2020 року № 753/10840/19. При цьому позивачі надали не роздруківки Інтернет сторінок, а Протоколу огляду адвоката від 08.06.2021 року в силу ч. 7 п. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якої адвокат має право збирати відомості про факти, що можуть бути використані як доказ в суді. Окрім права поширювати інформацію, законодавством також передбачено обов`язок поширювати саме об`єктивну та перевірену інформацію - ст. 302 ЦК України, а також, передбачена цивільно-правова відповідальність за поширення недостовірної інформації - ст. 277 ЦК України. Відповідно до частини 2 статті 302 ЦК України на фізичну особу, яка поширює інформацію , покладений обов`язок перевірити її достовірність. Стверджує, що інформація, що про замовлення позивачами будинку, для незаконного переоформлення; про незаконне виселення позивачами та здійснення нападу на відповідача; про захоплення позивачами будинку розбійним шляхом, та його незаконне переоформлення, заволодіння; про ототожнення позивачів зорганізованим бандитським угрупуванням, явно є такою, що робить негативну соціальну оцінку позивачів в очах оточуючих. Також, така інформація дає негативну оцінку професійним якостям позивачів, ніби то вони вчинили протиправні дії щодо будинку. Крім того, така недостовірна інформація, дає можливість зробити висновок, що діяльність позивачів не відповідає вимогам закону, внаслідок незаконного заволодіння будинком. Також, відповідач зазначає, що в даній справі потрібно врахувати судову практику, в спорах про захист честі, гідності та ділової репутації, публічних осіб. Однак, жоден з позивачів не є публічними особами. В той же час , принцип публічності громадського об`єднання, не ототожнюється з поняттям «публічна особа». Громадські об`єднання стоять поряд з вищезазначеними публічними особами. Крім того, поняття «публічна особа», в опріорі, може бути застосоване лише до фізичної особи, та ніяк до громадської організації. Звертає увагу, що відповідач посилається на рішення Верховного суду, щодо публічних осіб, в яких зазначені саме фізичні особи, а не громадські організації чи об`єднання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, позивач 1 враховує те, що наслідки поширеної недостовірної інформації постали для нього психотравмуючими, обумовили порушення психоемоційного та психо соціального рівнів існування особистості, перешкоджають активній підприємницькій діяльності, впливаючи на формування суспільної думки, викликали появу негативних психологічних переживань, змінили звичайний ритм життя. Також, поширена інформація має негативний характер, оскільки принижує честь, гідність позивача 1 в громадській думці з точки зору додержання моралі, загальновизнаних правил співжиття, ганьбить його, оскільки спонукає до негативного ставлення до нього, як до людини, яка вчинила негативні дії. Крім того, порушено права позивача 1 на ділову репутацію, як співзасновника організації Аллатра , про яку також, поширена негативна інформація. Відповідач не надав жодних доказів понесення ним будь-яких витрат на правову допомогу. Сума 37500 грн. заявлена відповідачем нічим не підтверджена. Відповідач не надав жодного договору, в якому зазначені відповідні ціни на правову допомогу, а також не надано жодних доказів перерахування коштів відповідачем адвокату, за надання правової допомоги. Відтак, заявлена сума витрат на правову допомогу відповідача, в розмірі 37500 грн. нічим не обумовлена. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] та позивача Громадської спілки «МІЖНАРОДНИЙ ГРОМАДСЬКИЙ РУХ «АЛЛАТРА» - Томчишин А.І. не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засіданні відповідач та його представник не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.04.2021 року в мережі Інтернет, на youtube каналі «[INFO]» викладено відеозапис інтерв`ю відповідача [PERSON] російському журналісту [PERSON] під назвою «[INFO]», що розміщений за посиланням https: [INFO] . Розміщення даного відеозапису в мережі Інтернет, та його зміст у текстовому вигляді, зафіксовано протоколом огляду адвоката від 08.06.2021 року. Позивачі в позовній заяві посилаються на те, що поширювачем інформації вони вважають саме [PERSON] , а не журналіста [PERSON] , оскільки саме [PERSON] поширив інформацію у вигляді інтерв`ю журналісту, а відтак являється її автором, та першоджерелом. Вважають, що відповідач, фактично поширив негативну та недостовірну інформацію про позивачів: про замовлення позивачами даного будинку, для незаконного переоформлення; про незаконне виселення позивачами та здійснення нападу на відповідача; про захоплення позивачами будинку розбійним шляхом, та його переоформлення, заволодіння; про ототожнення позивачів з організованим бандитським угрупуванням. Відповідно до ст. 28 Конституції України, ст. 270 ЦК України, фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі. Також, статтею 32 Конституції України проголошено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності, честі та недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Так, статтею 299 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про її захист. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи, як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 за №1). За загальними правилами цивільно-правової відповідальності за поширення недостовірної інформації зобов`язаними суб`єктами в цих правовідносинах є особи, які (незалежно від наявності їхньої вини) поширили відомості, що не відповідають дійсності, або виклали їх неправдиво, і це порочить честь і гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди інтересам фізичних чи юридичних осіб. Відповідно до роз`яснень викладених у пп. 6, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 за №1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. При цьому негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Пунктом 18 вищезазначеної постанови роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, в тому числі гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Саме тому не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Більше того, якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Судом було здійснено огляд веб-сайту (сторінки) за посиланням [INFO] на якому розміщено відео-сюжет під назвою «[INFO]». За результатами відео перегляду суд прийшов до висновку, що з інтерв`ю російському журналісту [PERSON] під назвою «[INFO]» [PERSON] не стверджував, що незаконне виселення, здійснення нападу на будинок, захоплення будинку розбійним шляхом було здійснено позивачами, а також не ототожнював позивачів з організованим бандитським угрупуванням. Окрім цього, оспорювана інформація не містить чіткої ідентифікації осіб, яких вона стосується, оскільки у загальному змісті розмови не простежується взаємозв`язок висловлювань щодо позивачів. Також така інформація не містить образливих та дискримінуючих висловлювань, які б можна було б пов`язати з позивачами. Висловлювання відповідача містять у собі припущення, критику та власну оцінку подій, які мали місце бути, і категоричність цих висловлювань зумовлена обставинами. В даному конкретному випадку, аналізуючи вирази, які позивачі просять визнати недостовірною інформацією та такою, що ганьбить їх честь, гідність і ділову репутацію, суд, враховуючи положення зазначених вище актів законодавства, приходить до висновку, що висловлені відповідачем вирази є нічим іншим як оціночними судженнями, які містять суб`єктивну думку відносно подій, що описуються в цій статті, а виокремлення із загального тексту вказаних позивачем висловів призводить до викривлення думки відповідача та є втручанням у його право на свободу вираження поглядів. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, зокрема у рішенні від 28.03.2013 р. у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії», що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки. Європейський суд з прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене, та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: факти, що вважаються загальновідомими; підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; посилання на незалежне дослідження. А відтак, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що інформація та висловлювання в інтерв`ю відносно позивачів носять характер оціночних суджень, що виключає можливість доведення їх правдивості. Згідно до ч. 1 ст. 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. З огляду на викладене, суд вважає недоведеним факт, що поширена недостовірна інформація завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивачів, або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право; позивачі посилаються на повідомлення, які містять оціночні судження, стверджуючи, що це фактичні дані, які підлягають спростуванню; позивачами не надано доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог повністю. Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed