Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

позивачі звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, в якій просять суд визнати за ними право власності на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, членами якого вони були. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору просять визнати за ними право власності на належні їм частки у вказаному домоволодінні. В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що [INFO] помер їх син [PERSON] , після смерті якого відкрилось право спадкодавця на 1/5 частину колишнього колгоспного двору, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як члена колгоспного двору. Вважають, що оскільки вони проживали з покійним [PERSON] прийняли після нього спадщину, то до них перейшло спадкове майно. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно колгоспного двору, вони не можуть оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулись до суду. Ухвалою суду від 03.11.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А.. Ухвалою суду від 01.12.2022 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представником позивачів адвокатом Білик Р.О. було подане клопотання, в якому просила розгляд справи здійснювати без участі сторони, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, відзив не подала, про причини неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд зі згоди позивачів, обумовленою у заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. в судове засідання не з`явилася, причин неявки суд не повідомила. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про право особисто власності на будівлю № [NUMBER] виданого 18.07.1988 на підставі рішення К-Бузького райвиконкому № 130 від 19.03.1988, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] (а.с. 32) Разом, з тим згідно витягу з погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1968-1990 №915, будинковолодіння в [ADDRESS] рахувалося [PERSON] . В даному господарстві проживали та були прописані: [PERSON] , 1910 р.н. - голова двору, [PERSON] 1910 р.н. - дружина, [PERSON] 1941 р.н.- дочка, [PERSON] 1940 р.н.- зять, [PERSON] 1967 р.н. - онук(а.с. 26). Згідно довідки № 2711 виданої КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований: 3/5 частини за колгоспним двором, головою якого був [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Жовтанецької сільської ради 18.07.1988 на підставі рішення К-Бузького райвиконкому № 130 від 19.03.1988 та записано 18.07.1988 в реєстрову книгу за р.№257; 2/5 частини за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Кам`янка - Бузької державної нотаріальної контори 03.04.2002 за р.№491 та записано 16.04.2002 в реєстрову книгу №1 за р. 257 (а.с. 33). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] повторно виданого 14.03.2002 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.08.2001 [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Спадкоємцем майна померлої [INFO] Звір [PERSON] була позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 491 виданим 03.04.2002. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво складалося з: 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що находиться в [ADDRESS] , з яких 1/5 частина будинку належала померлому [INFO] Звір [PERSON] , після смерті якого [PERSON] спадщину фактично прийняла, але юридично не оформила свої спадкових прав (а.с. 29). Згідно реєстраційного свідоцтва № [NUMBER] виданого 16.04.2002 на підставі вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом № 491 виданого 03.04.2002 2/5 частини житлового будинку розташованого в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 19). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30.08.2001 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.1967 [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати (а.с.18). Згідно рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.10.2022 по справі № 446/1377/22 заяву [PERSON] заінтересована особа: Кам`янка-Бузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено, встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] 16.03.1966 [INFO] (а.с.68-69) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.09.1990, 08.09.1990 [PERSON] 27.03.1967 [INFO] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.20). Відповідно до довідки Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області № 1246 від 18.08.2022, померлий [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним постійно до дня смерті були зареєстровані мама [PERSON] , батько [PERSON] , дружина [PERSON] , які і зареєстровані за даною адресою по даний час. Заповіт від іменні [PERSON] , який помер [INFO] у виконавчому комітеті Жовтанецької сільської ради не складався і не посвідчувався (а.с.31). Згідно постанови приватного нотаріуса Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу від 03.10.2022 вбачається, що позивачам у справі [PERSON] , [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутні будь які правовстановлюючі документи на майно, рекомендовано звернутись до суду (а.с. 34). Позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на майно колишнього колгоспного двору, яку не можуть оформити, в зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Судом встановлено, що спірний будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір та членами цього двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відтак позивачі [PERSON] , [PERSON] , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір часток позивачів [PERSON] , [PERSON] становить по 1/5 кожного. За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачами необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище. Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу [PERSON] , [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті сина [PERSON] , суд встановив наступне. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] і з ним на момент смерті були зареєстровані три спадкоємці першої черги, зокрема дружина та батьки. Відтак вони прийняли спадщину згідно ч. 3 статті 1268 ЦК у рівних частинах. Таким чином, позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємцем за законом до майна покійного [PERSON] та їм належить майно, яке залишилося після його смерті, а саме право власності на 1/5 частини будинку [ADDRESS] . Відтак вони прийняли спадщину згідно ч. 3 статті 1268 ЦК у рівних частинах. А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення, оскільки вони мають право лише на 1/15 частину спадкового майна, а решта частину спадкового майна [PERSON] успадкувала його дружина [PERSON] , яка за оформленням своїх спадкових прав не зверталась, однак і не заявила про відмову від неї. Враховуючи той факт, що позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їм в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно у відповідній частині.

Outcome: partial