Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтуванні позову зазначила, що з відповідачем 22 червня 2015 року шлюб розірвано. Спільна дитина проживає разом з нею в м.Харків. У вересні 2016 року вона вже зверталася до суду з метою позбавлення відповідача батьківських прав, однак він обіцяв змінити своє ставлення до дитини та приймати участь у вихованні і тому вона забрала заяву. На час звернення до суду відповідач ніякої допомоги або участі у вихованні дитини не приймає. З початку війни навіть не поцікавився справами дитини. Він повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, ніякої участі у вихованні доньки, її матеріальному забезпеченні та утриманні не приймає, хоча працює в Республіці Італія та, за бажання, має таку змогу, тому позбавлення відповідача батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. 15 грудня 2022 року відкрито провадження у цій справі та призначено підготовче судове засідання. У заяві про визнання позову, яка надійшла до суду 20 грудня 2022 року, [PERSON] підтвердив, що є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] і дійсно не приймає участі у виконанні своїх батьківських обов`язків щодо дівчинки, а саме у її вихованні, забезпеченні її розвитку та у долі дитини, тому що постійно проживає у Республіці Італія, має іншу сім`ю та турботи. У зв`язку з чим, просив позовні вимоги задовольнити та позбавити його батьківських прав відносно доньки (а.с.48, 58). Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнає повністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору жодних заяв по суті не направила. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З 29 січня 2011 року по 22 червня 2015 року сторони перебували у шлюбі (ас.30-31) Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої записаний [PERSON] (а.с.24) Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 30 вересня 2022 року у справі №578/443/22 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.32). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 25.03.2021 Департаменту реєстрації Харківської міської ради [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою проживання матері [PERSON] [ADDRESS] ( ас.16, 33). Довідкою №01-47/113 від 11.06.2022 року та характеристикою підтверджується, що [PERSON] дійсно є учнем 4-А класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №105 Харківської міської ради Харківської області, мама приділяє належну увагу вихованню доньки, систематично відвідує школу, цікавиться не лише успіхами [PERSON] , але і справами класу, стосунками доньки з однокласниками, психоемоційним станом дівчинки, її самопочуттям. Батько учениці за три роки навчання дитини школу не відвідував, зв`язок з класним керівником не підтримував (а.с.28-29). Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, орган опіки та піклування, та інші. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. В судовому засіданні доведений факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню малолітньої доньки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved