Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду з позовною заявою 02.12.2022 року, в якій просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2019р. по 31.10.2022 року в загальному розмірі 6879,98грн., а також нараховані 3% річних 280,91 грн. та інфляційні втрати 846,58 грн.; стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» до квартири [ADDRESS] . За період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року позивач надав відповідачам житлово-комунальні послуги на суму 6879,98 грн.Відповідно до п.7 правил користування приміщення житлових будинків та гуртожитків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 у редакції від 14.01.2009р. Власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з цим, відповідачі не оплачують вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в результаті чого було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. 13.10.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ТОВ «Житлосервіс-КР» видано судовий наказ, який в подальшому за заявою представника [PERSON] адвоката Щербачова А.П. ухвалою суду від 13.12.2021 року було скасовано. Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідачів, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження по справі не застосовувались. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд встановив такі обставини. ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у тому числі будинку [ADDRESS] (а.с.10-12). 04.06.2018 року між ТОВ «Житлосервіс-КР» та [PERSON] як співвласник багатоквартирного будинку за адресою : [ADDRESS] укладено договір по надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до п.3.2.1 якого споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. При цьому, положеннями п.4.1.2 цього договору передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені. Також, згідно з п.3.3.3 договору, виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги, пеню у розмірі, встановленому законом і договором (а.с.10). Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:\~орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг;\~учасники - споживачі (індивідуальні та колективні);\~управитель;\~виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у\~житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)\~житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає:\~утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;\~купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;\~поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;\~2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача\~одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.\~Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ч.3 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Так, формування тарифів на послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2018 року надає послуги з управління багатоквартирним будинком. 04.06.2018 року [PERSON] уклала договір про надання послуг з утримання будинків і споруд в прибудинкових територіях з ТОВ «Житловервіс-КР». Згідно з умовами вказаного договору споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в порядку , за ціною та у строки , встановлені цим договором (а.с.10-12). Відповідно до інформації наданою ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» на [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року відповідачіналежним чином не здійснювали оплату за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості в сумі 6879,98 грн. станом на 31.03.2022 року (а.с. 8-9). 13.10.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ТОВ «Житлосервіс-КР» видано судовий наказ, який в подальшому за заявою представника [PERSON] адвоката Щербачова А.П. ухвалою суду від 13.12.2021 року було скасовано. (а.с.6-7) Положеннями ч.1 ст.322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, приймаючи до уваги положення зазначеної правової норми та з урахуванням тієї обставини, що в період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року власником квартири [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17), суд приходить до висновку, що саме з відповідачів повинно бути стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги. Також, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в попередній редакції Закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.160 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Отже, у зв`язку із несплатою відповідачами вартості отриманих житлово-комунальних послуг, позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні втрати в розмірі 846,58 грн. та 3% річних в сумі 280,91 грн. Враховуючи, що відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та\~є споживачами таких послуг, та з огляду на доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути у рівних частинах з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , з кожного окремо на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» по 1240,50грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved