Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

12 жовтня 2022 року представник позивача адвокат Косендюк Ярослав Анатолійович звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Львівська обласна прокуратура, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. В позовній заяві зазначає, що відповідно до обвинувального акта від 22 листопада 2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42013150280000001 від 17.01.2013, який затверджений прокурором 3 грудня 2013 року, [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року по справі № 446/244/14-к [PERSON] визнано невинуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Радехівської місцевої прокуратури Ватраля Романа Васильовича задоволено частково. Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року відносно [PERSON] скасовано. Призначено новий судовий розгляд кримінального провадження відносно [PERSON] в Кам`янка-Бузькому районному суді Львівської області. Вироком Буського районного суду від 17 січня 2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вирок Буського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 року стосовно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України - без змін. Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року касаційну скаргу захисника Косендюка Я.А. задоволено. Вирок Буського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року щодо [PERSON] скасовано. Кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. Таким чином, оскільки: а) обвинувачення пред`явлено 3 грудня 2013 року через обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42013150280000001 від 17.01.2013; б) Постанова Верховного Суду по справі № 446/244/14-к набрала законної сили з моменту проголошення - 15 вересня 2022 року, то перебування позивача під слідством та судом складає 9 років 8 місяців і 12 днів або ж 105 місяців і 12 днів. Відтак, оскільки на час подання цієї позовної заяви мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі становить 6700 грн (відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік»), то, відповідно, мінімальний розмір моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, за період 03.12.2013 -15.09.2022 становить: 690100 + 16 266,9 + 3 349,5 = 699 716,4 грн. Крім того, представник позивача у позовній заяві заявив, що витрати на правову допомогу складають 30 000 грн. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] 699 716,4 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (а.с.1-3 зворот). 12 жовтня 2022 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.19). 13 жовтня 2022 року суддя постановила ухвалу про відкриття провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.20-20 зворот). 1 листопада 2022 року суд постановив ухвалу підготовчого засідання, відповідно до якої закрив підготовче провадження у справі за позовом\~ [PERSON] до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Львівська обласна прокуратура, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.37-38). 2 листопада 2022 року за вх. № 6810 від Львівської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначають, що з позовними вимогами у вказаному цивільному провадженні обласна прокуратура не погоджується та просить відмовити в їх задоволенні. Зазначивши короткий опис хронології розгляду кримінального провадження, представник обласної прокуратури висловив думку про те, що з позицією суду щодо закриття справи з реабілітуючих підстав погодитись не можна. За твердженням представника третьої особи, касаційний суд, ухвалюючи своє рішення, не дав вичерпної і повної оцінки всім обставинам, на які покликались суди попередніх інстанцій, обґрунтовуючи відсутність в діях [PERSON] ознак необхідної оборони. Разом з тим постанова Верховного Суду набрала законної сили з моменту проголошення, є остаточною і згідно з ч. 5 ст. 442 КПК України оскарженню не підлягає, а тому обласна прокуратура з нею погодилась. Висновком щодо належного виконання процесуальних обов`язків прокурором у кримінальному провадженні та законності судового рішення у кримінальному провадженні № 42013150280000001 від 17.01.2013 за ч. 1 ст. 122 КК України стосовно [PERSON] , затвердженого керівником обласної прокуратури Войтенком А.Б. встановлено, що у кримінальному провадженні стосовно [PERSON] забезпечено належне досудове розслідування, процесуальне керівництво та підтримання публічного обвинувачення. На думку представника третьої особи, позивач повинен обґрунтувати та надати належні докази на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі заявник оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Виходячи з приписів законодавства про відшкодування шкоди, розмір відшкодування шкоди повинен визначатися з урахуванням вимог розумності та справедливості такого відшкодування, яке має бути не більш, ніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до збагачення позивача за рахунок держави. В матеріалах справи в недостатній мірі наведені докази для критичної оцінки того, що завдані позивачу душевні та психічні страждання свідчать про погіршення стану здоров`я позивача, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, в стосунках з іншими людьми, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану і інші негативні моменти та впливи, спрямовані на порушення стосунків з оточуючими людьми, а також суттєве обмеження прав та можливостей, які потребують додаткових матеріальних затрат для їх відновлення до попереднього стану, що передував моменту притягнення до кримінальної відповідальності. За твердженням представника третьої особи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому моральних страждань, причинно-наслідкового зв`язку між заподіянням моральних страждань і оціненою шкодою. Крім того, щодо зробленого розрахунку суми моральної шкоди зазначеної у позовній заяві, представник третьої особи зазначає, що суд касаційної інстанції переглядаючи справу скасував ухвалу Львівського апеляційного суду від 18.04.2022 і закрив кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] , а отже розрахунок суми, яка підлягає до стягнення згідно заявлених вимог мав би обмежитись періодом до 18.04.2022. Разом з тим, представник третьої особи звертає увагу на те, що 24.02.2022 року відбулось повномасштабне вторгнення військ російської федерації і з цього часу в Україні введено воєнний стан згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами). Україна зазнає колосальних збитків через повномасштабне воєнне вторгнення російської федерації і внаслідок цього фінансування сектор безпеки і оборони має визначальне значення. З огляду на викладене, обов`язок держави відшкодувати завдану громадянину моральну шкоду не може стояти вище обов`язку боронити свою незалежність та територіальну цілісність, тоді як ефективне виконання цього обов`язку безпосередньо залежить від належного фінансування. Підсумовуючи наведене, представник Львівської обласної прокуратури вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому просить відмовити у їх задоволенні (а.с.41-55). 2 листопада 2022 року за вх. № 6811 від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву. Щодо залучення Казначейства до участі у справі як відповідача, представник відповідача зазначає, що Казначейство відповідно до наданих повноважень здійснює лише виконання рішень про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (в тому числі, виконання рішень про стягнення коштів з Державного бюджету для відшкодування (компенсації) відповідної шкоди). Згідно з чинним законодавством відповідач має право подавати докази, давати усні та письмові пояснення, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу. Також, відповідач має право визнати позов повністю або частково. Казначейство, яке залучено до цієї справи як відповідач не має можливості використати зазначені вище права учасника судового процесу, тому що згідно зі своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних відносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення правильного вирішення справи. Оскільки, як випливає зі змісту позову, Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачу не завдавало, то відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Відтак, Казначейство може бути залучено до участі у справі виключно як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, зважаючи на те, що на органи Казначейства покладено функції з виконання судових рішень по цій категорії справ, а саме: безспірне списання коштів Державного бюджету. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1176 ЦК України є Держава Україна, а тому остання є відповідачем у справі. При цьому, питання представництва держави чітко регламентується статтями 167, 170 Цивільного кодексу України, де зазначено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Від імені держави за спеціальним дорученням можуть виступати фізичні та юридичні особи, органи державної влади та органи місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 173 Цивільного кодексу України). Тому суд в кожному конкретному випадку повинен з`ясувати, який саме державний орган є уповноваженим органом. Таким чином, відповідачем у справі є Держава Україна, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Таким органом у цій справі є Львівська обласна прокуратура (дії/бездіяльність якого на думку позивача, заподіяли йому моральну шкоду). При цьому, Казначейство, яке лише через повноваження щодо виконання судових рішень про стягнення коштів з державного бюджету на відшкодування відповідної шкоди, не може бути відповідачем у цій справі. Щодо заявленої до відшкодування моральної шкоди представник відповідача зазначає, що Казначейство заперечує таку та з покликанням на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду» вважає, що Законом визначені правові підстави відшкодування шкоди, визначальною ознакою яких є незаконність дій посадових осіб. Судове рішення про визнання незаконними дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, як видно з матеріалів поданого позову, відсутні. Стаття 2 Закону визначає підстави, які дають право на відшкодування шкоди, зокрема закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. При цьому, вказані події знаходяться між собою в причинно-наслідковому зв`язку, тобто у разі закриття кримінального провадження з наведених вище підстав, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду дає лише встановлена незаконність дій посадових осіб вказаних органів. Наведені позивачем факти в позовній заяві не дають підстав на застосування норм Закону та зазначеного законодавства, а відтак - і на відшкодування відповідної шкоди. Разом з тим, представник відповідача звертає увагу на те, що відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), саме суд, прокурор, слідчий і орган дізнання зобов`язані в межах своєї компетенції можуть порушити кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак злочину, вжити всіх передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб, винних у вчиненні злочину, і до їх покарання. Порушення кримінальної справи відбулося внаслідок ознак злочину у діях позивача, при цьому наявність чи відсутність складу злочину у цих діях, а отже і вирішення питання щодо відсутності вини могло бути встановлено лише у рамках розслідування кримінальні справи. Тому, з урахуванням інкримінованого позивачу злочину, застосування відносно нього відповідних процесуальних заходів були цілком логічними діями з точки зору кримінально-процесуального законодавства України та не були дією, яка не відповідає вимогам КПК України. На думку представника відповідача, відсутні належні докази завдання позивачу моральної шкоди відповідачами. Позивачем не підтверджено факту заподіяння йому моральної шкоди, також ним не доведено за яких обставин і якими саме діями заподіяно шкоду, не підтверджено протиправність (незаконність) діяння заподіювача шкоди та відповідача, достовірно не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між порушеними життєвими зв`язками і стосунками позивача та діями заподіювача шкоди. Також Казначейство заперечує, щодо зазначеного позивачем розміру відшкодування моральної шкоди. Виходячи з приписів законодавства про відшкодування шкоди, розмір відшкодування шкоди повинен визначатись з урахуванням вимог розумності та справедливості такого відшкодування, яке має бути не більш ніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до збагачення позивача за рахунок Держави. Крім того, Казначейство заперечує щодо стягнення судових витрат. Представник відповідача вважає вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу не обґрунтованою та такою, що не підтверджується належними доказами: не надано належних документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги - квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа, касового чека; не надано розрахунку таких витрат. Відтак, зазначені витрати не підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, Казначейство вважає, що докази заподіяння позивачу моральної шкоди у матеріалах справи відсутні. Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved