Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про припинення дій, посилаючись на те, що до травня 2021 року вона отримувала житлову субсидію на сплату комунальних послуг через рішення Черкаського окружного адміністративного суду. З 01.05.2021 року на прохання заступника КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» стали в оплаті ставити їй нулі, хоча вона має квитанції про оплату, приписувати ще більші борги, про що свідчать квитанції на оплату за тепло та гарячої води та розрахунки, які надають КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Знялись з реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» продовжували на них нараховувати за гарячу воду і після того, вона вчинила скандал в КПТМ, вони призупинили протиправні дії, та перестали нараховувати. Станом на 01.09.2021 рік КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» надали довідку до Департаменту соцполітики, що у неї борг за тепло та гарячу воду в сумі 170992,52 грн., внаслідок чого її позбавили житлової субсидії, хоча станом на 30.04.2021 рік КПТМ надали до Департаменту соцполітики, що боргу немає і вона отримувала житлову субсидію,а це з 2015 року. В квартирі [ADDRESS] , до серпня 2021 року було зареєстровано 7 осіб це 6 сімей, окремі сім`ї, які мають свої доходи, заробітні плати. Вона не один раз зверталась до Соснівського районного суду м. Черкаси про зняття з реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але їй відмовлено. Квартира комунальна і не є приватною власністю. [PERSON] звертався до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою про розподіл рахунку, але йому відмовили, не достатньо кімнат для всіх сімей. У них пішли скандали із-за того що всі сім`ї [PERSON] відмовились сплачувати комунальні послуги, після чого вони вибрались, а потім к них сім`я розпалась. Вона багато разів зверталася до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», щоб подавали до суду про стягнення боргу за тепло та гарячу воду, але [PERSON] дружив з юристом КПТМ Кініченко, який відмовляв в подачі позову. Також їй відомо, що [PERSON] спонсірував юриста Кініченко, а в даний час Шаригіну. Вона інвалід 1-ої групи опорно-рухового апарату після 2-х операцій. В інституті нейрохірургії м. Києва перенесла гострий інфаркт міокарда, хворіє на гіпертонію 2 ст., 3 ст., (високий ризик), зоб та інші хвороби. Пенсію в даний час отримує в сумі 3569,55 грн., оплатьа за 4-х кімнат до 4000 грн. У неї немає коштів заплатить за квартиру, а ще ліки та продукти харчування. Її життя стало в тяжкому скрутному матеріальному становищі. На вересень місяць борг став 170000 грн. Вона сплачувала за комунальні послуги КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на 1 особу з серпня 2021 року повністю. Просить зобов`язати КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» припинити дії, які порушують її право на отримання житлової субсидії, надаючи до Департаменту соцполітики довідки про її борг в сумі 170993,52 грн., а в 2022 році в сумі 175227,64 грн. Визнати дії КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» - протиправними, якими позбавили її житлової субсидії. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі та просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Відповідно до\~ст.\~6\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» учасниками\~правовідносин у\~сфері надання\~житлово-комунальних\~послуг є,\~зокрема споживачі\~(індивідуальні\~та колективні);\~виконавці комунальних\~послуг.\~Згідно із\~п.\~3,\~4\~ч.\~2\~цієї статті\~-\~виконавцями комунальних\~послуг,\~зокрема,\~послуг \~послуг\~з постачання\~теплової енергії\~-\~теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п.1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до ст. 19\~ЗУ «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зі змісту ст. 13, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем комунальних послуг по теплопостачанню будинку, які надає КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради. Квартира [ADDRESS] не приватизована. [PERSON] є наймачем вказаної квартири, інші зареєстровані особи, а саме: [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є колишніми членами сім`ї наймача, які утворили свої сім`ї. Відповідно до листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 03.08.2021 року № 8786-2, відповідно до наявної адресної картки особи за адресою: [ADDRESS] : станом на 15.02.2021 року зареєстровано 6 осіб; станом на 03.08.23021 року зареєстровано 2 особи. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189, який в повному обсязі введено в дію з 1 травня 2019 року, регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст.\~9\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі Правила № 830), визначено порядок надання послуги з постачання теплової енергії, особливості обліку та здійснення оплати за послугу, а також права\~і обов`язки\~\~споживачів та виконавців послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 36-38 Правил № 830 споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 (далі Правила № 1182), визначено порядок надання послуги з\~постачання гарячої води,\~особливості обліку та здійснення оплати за послугу, а\~також права і обов`язки \~споживачів та виконавців послуги\~з постачання\~гарячої води. Відповідно до п. 38-39 Правил №\~1182,\~споживач здійснює\~оплату спожитої\~послуги щомісяця\~в порядку\~та строки,\~визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 03.08.2021 року № 8786-2, відповідно до наявної адресної картки особи за адресою: [ADDRESS] : станом на 15.02.2021 року зареєстровано 6 осіб; станом на 03.08.23021 року зареєстровано 2 особи. Згідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за теплову енергію та сум індексу інфляції, 3% річних по о/р [NUMBER] [PERSON] [ADDRESS] станом на березень 2022 року заборгованість становить 175227,64 грн. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року у справі № 580/10376/21 за позовом [PERSON] до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Зазначеним рішенням встановлено: «На підставі отриманих довідок від: - КП\~Черкаситеплокомуненерго\~ЧМР про розмір платежів за теплову енергію та гаряче водопостачання заборгованість станом на 01.09.2021 р. становить 170 993,52 грн.;… Позивач в обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні житлової субсидії з підстав наявності боргу, оскільки з серпня 2021 року у квартирі проживає одна, сплачує за комунальні послуги за одну особу, боргів у неї немає, натомість відповідач протиправно вважає борги сім`ї [PERSON] , які проживали у квартирі позивача раніше, заборгованістю позивача. Відповідно до довідок КП «Черкасиводоканал» ЧМР, ОСББ «Конєва-1», КП «Черкаська служба чистоти» ЧМР, наданих позивачем до справи, вбачається, що оплата за надані послуги здійснюється позивачем [PERSON] щомісячно, частково, за одну особу. Суд встановив, що відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї №403 від 20.01.2020 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] з позивачем фактично не проживають. Також, Черкаський окружний адміністративний суд у рішенні від 30.04.2021р. у справі № 580/918/21 (набрало законної сили 01.06.2021р.) встановив, що відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї №3328 від 29.09.2020р., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] з позивачем фактично не проживають. Надавши оцінку посиланню позивачки, щодо відсутності у неї боргів по сплаті житлово-комунальних послуг, суд врахував, що вартість послуг водопостачання/водовідведення, вивозу сміття, нараховуються відповідно до кількості осіб, що проживає у домоволодінні, однак послуги теплопостачання, а також послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються безвідносно до кількості осіб, що проживає у домоволодінні та нараховується на площу, відтак заборгованість за послуги теплопостачання та утримання будинку та прибудинкової території, не є заборгованістю інших осіб (як зазначає позивач - родини [PERSON] ). Крім того, згідно відомостей довідок АТ «Черкасигаз» та КП «Черкасиводоканал» ЧМР, комунальні послуги вказаними підприємствами нараховується на 1 особу. В свою чергу заборгованість обліковується за особовим рахунком - [NUMBER] (уповноважений власник/наймач - [PERSON] ). З огляду на те, що згідно актів обстеження матеріально побутових умов сім`ї, з січня 2020 року позивач проживає у домоволодінні одна, а також встановлені вище обставини, позивач має прострочену заборгованість понад три місяці зі сплати ЖКП, зокрема теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території, послуги централізованого водопостачання та водовідведення, використання природного газу..» Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі за позовом [PERSON] до департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,\~встановлено: «Відповідно до довідки КП «Черкаситеплокомуненерго» станом на 01.05.2021 за особовим рахунком [NUMBER] відкритим на ім`я [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 164063,13 грн.» «В контексті наведеного суд, надавши оцінку посиланню позивачки, щодо відсутності у неї боргів по сплаті житлово-комунальних послуг, врахував, що вартість послуг водопостачання/водовідведення, вивозу сміття, нараховуються відповідно до кількості осіб, що проживає у домоволодінні,\~однак послуги теплопостачання, а також послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються безвідносно до кількості осіб, що проживає у домоволодінні та нараховується на площу,\~відтак заборгованість за послуги теплопостачання та утримання будинку та прибудинкової території, не є заборгованістю інших осіб.» Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 03.08.2021 року № 8786-2, відповідно до наявної адресної картки особи за адресою: [ADDRESS] : станом на 15.02.2021 року зареєстровано 6 осіб; станом на 03.08.23021 року зареєстровано 2 особи. У постанові ВГСУ від 06.04.2017 року у справі № 905/2009/15 зазначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. В судовому засіданні [PERSON] посилалася на те, що сума боргу не відповідає нарахуванням та сплаті за комунальні послуги, однак суд не бере до уваги дане посилання позивача, оскільки на розгляді в Соснівському районному суді м. Черкаси знаходиться цивільна справа за позовом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію (справа № 712/3206/22), де вирішується питання стосовно стягнення, нарахування заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що по о/р 75211021, за квартирою [ADDRESS] , наявний борг за теплову енергію та гаряче водопостачання. Відповідно до ст. 64 ЖК України солідарну відповідальність по утриманню житла несуть члени однієї з наймачем сім`ї. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки судом встановлено про наявність заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання, а позивачем в судовому засіданні не доведено протиправність дій КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради». Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно довідки МСЕК серія ЧЕР № 011104 позивач з 21.09.2009 є інвалідом першої групи, та відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов не підлягає до задоволення, а позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, а тому суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed