Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

У липні 2022 року позивач\~ [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис від 17.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення грошових коштів в сумі 19 047,62 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказувала, що в мобільному додатку «Дія» Міністерства цифрової трансформації України їй надійшло повідомлення про відкриття щодо неї приватною виконавицею Микитин Оксаною Степанівною виконавчого провадження ВП № 68084670 від 11.01.2022 року. Після вищевказаних повідомлень представник позивача ознайомився з документами виконавчого провадження, які містяться у «Автоматизованій системі виконавче провадження» Міністерства юстиції України. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 року виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 22.05.2021 № 37882 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 12 957,00 грн. Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 № 4 та на підставі частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 за № 6014 на ім`я [PERSON] анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2021 №3897/5. На адвокатський запит щодо отримання копії виконавчого напису відповідачем повідомлено про неможливість його надання у зв`язку з передачею його приватному виконавцю, в автоматизованій системі виконавчих проваджень виконавчий напис відсутній. Позивач вважає, що виконавчий напис № 37882 від 22.05.2021 року не відповідає вимогам закону та вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що стягнення відбувається на підставі кредитного договору № 519206202 від 05.09.2020 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 11.08.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 31.08.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, за клопотанням представника позивача витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни (вул. Соборна, буд. 193, офіс 7, м. Ірпінь, Київська область, 08202) належним чином завірену копію виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни від 17.05.2021 року за реєстровим № 13174. Направлена на адресу приватного виконавця ухвала від 31.08.2022 року вручена адресату 14.09.2022 року. 14.09.2022 року на електронну адресу суду надійшов лист від вказаного приватного виконавця, відповідно до якого внаслідок збройної агресії російської федерації, офіс приватного виконавця Микитин Оксани Степанівни, що знаходився за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 193, офіс 7, повністю знищено, в тому числі згоріли всі оригінали виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень, архіви, номенклатура справ тощо. До листа додано фотокопії знищеного офісу та акт про пожежу від 10.06.2022 року. В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачем 08.09.2022 року копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. Надісланий судом на адресу приватного нотаріуса пакет документів повернувся до суду неврученим адресату за поштовою довідкою причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11.01.2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксаною Степанівною відкрито виконавче провадження № 68084670 при виконанні виконавчого напису № 37882 від 22.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 12 957 грн. За змістом вказаної вище постанови вбачається, що заборгованість стягнуто на підставі кредитного договору № 519206202, укладеного 05.09.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Право вимоги перейшло відповідачу на підставі договору про відступлення права вимоги, реєстр прав вимоги № 3 від 29.01.2021 року.\~\~\~\~ Відповідно до умов договору № 519206202, укладеного 05.09.2020 року між « [PERSON] » та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» товариство зобов`язалось надати грошові кошти в сумі 4 100 грн., а позивач повернути вказані кошти, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається (договір укладається) строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (п. 1.2 договору). Згідно графіку розрахунків, що є додатком № 1 до договору № 519206202 від 05.09.2022 року, термін платежу визначено 05.10.2020 року, сума кредиту 4 100 грн., нарахований процент 2 091 грн., до сплати (разом) 6 191 грн. За змістом копії листа ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» від 25.07.2022 року на ім`я адвоката Друзя В.В. вбачається, що оригінали документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження, пред`явлені до органу примусового виконання. Враховуючи вищевикладене та наявні у справі докази (відомості), судом вирішено на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України визнати доведеною обставину вчинення приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виконавчого напису № 37882 від 22.05.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь відповідача у даній справі. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). В матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість встановити, чи дійсно на момент вчинення виконавчого напису, тобто станом на 22.05.2021 року, боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем та чи була заборгованість саме такого розміру, при цьому необхідно врахувати, що розмір відсотків за графіком розрахунків становить 2 091 грн., а за виконавчим написом прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом стягнута в розмірі 7 657 грн. Відповідачем не висловлено заперечень щодо позовних вимог, а також не надано доказів на спростування доводів позовної заяви, в тому числі на підтвердження безспірної заборгованості за виконавчим написом. Кредитний договір № 519206202 від 05.09.2020 року не засвідчений у нотаріальному порядку. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, з врахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії наступних документів: 1) договору про надання правничої допомоги від 11.07.2022 року, укладеним між адвокатом Друзь Віталієм Вікторовичем та Жолуденко Оленою Анатоліївною; 2) додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 11.07.2022 року, яким погоджено розмір гонорару за консультування та складання документів юридичного характеру в розмірі 1 000 грн. за годину надання правничої допомоги; 3) акту про надання правничої допомоги від 31.07.2022 року за договором про надання правової допомоги від 11.07.2022 року на суму 4 000 грн.; 4) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Друзь В.В. серії КС № 9973/10 від 15.04.2021 року; 5) розрахунку витрат на правничу допомогу від 31.07.2022 року на суму 4 000 грн. Зазначені вище документи засвідчені адвокатом Друзь В.В. Зі змісту вказаних документів та матеріалів справи вбачається, що загальна вартість наданих послуг становить 4 000 грн. Правничі послуги полягали, зокрема у вивченні документів, складанні адвокатських запитів та позовної заяви. В матеріалах справи наявне клопотання адвоката про витребування доказів. Таким чином, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 4 000 грн. є співрозмірним з обсягом часу, витраченим адвокатом на надання послуг в межах цієї справи. Вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу заявлена у позовній заяві, а докази на їх підтвердження є додатками до позову, при цьому представником відповідача не було наведено будь-яких заперечень щодо неспівмірності таких витрат зі складністю справи, необґрунтованістю витраченого часу на надання такої правової допомоги адвокатом позивача, також не надано доказів з приводу цього, а тому у суду відсутні підстави для зменшення заявлених позивачем витрат на правову допомогу. В силу вимог ст. 141 ЦПК України та статті 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved