Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

30.09.2022 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.12.2015 у розмірі 14293,63 грн., яка складається з наступного: 7511,49 грн.- заборгованість за кредитом, 4636,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1491,93 грн. - заборгованість за пенею, а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 654,11 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2481,00 грн. (а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди від 21.12.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 7872,13 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач мав надавати грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Він зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» «Умовами та правилами», Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. Позивач виконав свої зобов`язання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, у результаті чого станом на 10.08.2022 має вищевказану заборгованість. Ухвалою судді від 24 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання (а.с.73). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином - за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 21.12.2015 року сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, копія якої була приєднана до позовної заяви (а.с.11). Зі змісту Генеральної угоди встановлено, що вона укладена з метою виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № SAMDN50000042281574 від 15.03.2011 року, а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Так, сторони домовилися по Договору 1: зменшити розмір заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 614,16 грн., комісію на 144,84 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 0,0 грн. (підпункт 1.1.1 п.1.1 ст.1 Генеральної угоди). Сторони також домовились, що заборгованість за договором 1 з дати підписання Генеральної угоди становить 8327,13грн., дата остаточного погашення заборгованості- 31.12.2017 р. (підпункт 1.1.2, 1.1.3 п.1.1 ст.1 Генеральної угоди ). Згідно п.п.1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 п. 1.3. ст.1 Генеральної угоди, строком повернення кредиту, який зазначений в п.п. 1.1.3 Генеральної угоди, являється 2-й день з моменту такого порушення. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту(2-й день), вважається простроченою. В день наступний за днем повернення кредиту(2-й день) позичальник сплачує банку штраф: в розмірі 641,85 грн. за Договором 1. За змістом п.2.1 ст.2 Генеральної угоди сторони домовились, що Банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 7872,13 грн. на строк 24 місяці, з 21.12.2015 по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі на зазначену суму, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку кредиту в зазначені в угоді та Правилах строки. Також цим пунктом передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 393,92 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших видатків відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 року. Згідно з умовами п.2.2 ст.2 Генеральної угоди сторони передбачили, що відповідно до ст.212, 611,651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день за зобов`язаннями, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32 й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 759,0 грн. Пунктом 2.8 Генеральної угоди визначено, що при порушені позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах і правилах за кожен день прострочення. Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4-5) встановлено, що станом на 10.08.2022 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 14293,63 грн., яка складається з: 7511,49 грн.- заборгованість за кредитом, 4636,10 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1491,93 грн.- заборгованість за пенею, а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 654,11 грн. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку, випискою за договором (а.с.6-7) та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Заборгованість за Генеральною угодою відповідачем не погашена. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Не викликає у суду сумнівів і правильність нарахування банком процентів за визначеною Генеральною угодою ставкою 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 7511,49 гривень, а також заборгованість по процентам в розмірі 4636,10 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позивачем вимог в частині нарахованої неустойки, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобов`язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи (а.с.4-5). При цьому суд звертає увагу, що умовами Генеральної угоди від 21.12.2015 року передбачено штраф у більшому розмірі, ніж визначено позивачем, проте, з урахуванням вимог ст.13 ЦПК України, ця обставина не може бути підставою для відмови позові, а позов в частині стягнення штрафу підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Крім того, згідно з розрахунком заборгованості позивач щомісячно, починаючи з 31.03.2016 року по 31.03.2020 року включно нараховував відповідачу заборгованість в твердій сумі 300,45 грн. (а.с.4-5), яка в розрахунку зазначена як сума пені. При цьому розрахунок такої пені, а також її розмір (ставка пені) та підстави нарахування, позивачем не обґрунтовані. У цьому зв`язку, суд зазначає, що в ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що у долученому позивачем Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» відсутній підпис відповідача, як і відсутня дата його підписання самим позивачем. Крім цього, матеріали справи не містять жодного доказу, що саме долучені до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» Умови були додатком до підписаної відповідачем Генеральної угоди, оскільки в даних документах відсутня дата. З цих підстав суд не приймає до уваги Витяг з «Умов та правила надання банківських послуг», у зв`язку з чим вважає, що не підлягають до стягнення нарахована банком пеня. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.12.2015 в розмірі 12801,70 гривень, яка складається з: 7511,49 грн.- заборгованість за кредитом, 4636,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 654,11 грн.. У задоволені решти позовних вимог про стягнення з відповідача 1491,93 грн. заборгованості за пенею - слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2481,00 гривень (а.с.72), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial