Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що він є власником нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] , а саме: нежитлового приміщення кафе-бару (приміщення першого поверху №8 та частини приміщення №21). Водночас, встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 7110136700;04:019:0081, що охоплює ділянку, розташовану під нерухомим майном [PERSON] , належить на праві постійного користування ГУ статистики у Черкаській області. Листом від 13.07.2021 ГУ статистики у Черкаській області відмовлено у наданні погодження подальшого відведення земельної ділянки під нерухомим майном. З метою реалізації законодавчої вимоги, встановленої ст. 120 ЗК України, а також у зв`язку із припиненням попереднього договору оренди земельної ділянки під нерухомим майном, ним 03.08.2021 скеровано до Черкаської обласної державної адміністрації клопотання про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0401 га за рахунок частини земельної ділянки за кадастровим номером 7110136700;04:019:0081, що належить на праві постійного користування ГУ статистики у Черкаській області. Всупереч вимогам Земельного кодексу України відповіді про задоволення клопотання або про відмову в його задоволенні Черкаською ОДА не надано. Таким чином, бездіяльність Черкаської ОДА щодо надання відповіді на подане клопотання про дозвіл на розробку проекту землеустрою є протиправною, що зумовило подання даного позову до суду. У зв`язку з цим, просить зобов`язати Черкаську обласну військову адміністрацію надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0401 та (під нерухомим майном) за рахунок частини земельної ділянки за кадастровим номером 7110136700;04:019:0081. 17 жовтня 2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду. 19 грудня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 22 грудня 2022 року третьою особою подано письмові пояснення щодо позову. \~ \~ \~ \~Адвокат позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи просив у задоволенні позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами земельного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] є власником об`єкта нерухомого майна частини приміщень кафе-бару загальною площею 107,5 кв.м. по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.07.2020 року. Так, [PERSON] звернувся до Черкаської обласної державної адміністрації з клопотанням від 02.08.2021 № б/н «про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки», що отримано облдержадміністрацією 03.08.2021 та зареєстровано за вхідним номером С-926/01/08-01. У зазначеному клопотанні [PERSON] повідомив, що являється власником нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] , а саме: нежитлового приміщення кафе-бару (приміщення першого поверху № 8 та частини приміщення №21), дане нежитлове приміщення розміщується на земельній ділянці за кадастровим номером 7110136700:04:019:0081. В даному клопотанні також зазначено, що вищевказана земельна ділянка за кадастровим номером 7110136700:04:019:0081, що охоплює ділянку розташовану під нерухомим майном [PERSON] , належить на праві постійного користування Головному управлінню статистики у Черкаській області. Також [PERSON] у клопотанні повідомлено, що листом від 13.07.2021 Головним управлінням статистики у Черкаській області йому було відмовлено у наданні погодження подальшого відведення земельної ділянки під нерухомим майном. Мотивуючи своє клопотання наявністю законодавчої вимоги, встановленої статтею 120 Земельного кодексу України та припиненням попереднього договору оренди земельної ділянки під нерухомим майном, [PERSON] просив облдержадміністрацію надати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0401 га за рахунок частини земельної ділянки за кадастровим номером 7110136700:04:019:0081, що належить на праві постійного користування Головному управлінню статистики у Черкаській області. При цьому, відповідач у своєму відзиві зазначив, що облдержадміністрації не відомо про існування будь-якого договору оренди зазначеної земельної ділянки. До клопотання [PERSON] були додані документи, що обґрунтовують місцезнаходження земельної ділянки, а саме: викопіювання з плану міста від 05.05.2021, копію наказу Департаменту архітектури та містобудування від 08.04.2018 № 2485-а «Про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси», витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.07.2020, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером 7110136700:04:019:0081 від 30.04.2021та лист Головного управління статистики у Черкаській області від 13.07.2021 № 19-08/1865-21. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.12.2022 № \~ \~ \~ \~317250402, на земельну ділянку за кадастровим номером 7110136700:04:019:0081, площею 0,49 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відомості про суб`єкта іншого речового права, а саме право постійного користування земельною ділянкою: правокористувач: Головне управління статистики у Черкаській області, код ЄДРПОУ: 02357999, країна реєстрації: Україна, власник: Черкаська обласна державна адміністрація, код ЄДРПОУ: 00022668, країна реєстрації: Україна. (Дата, час державної реєстрації: 30.05.2019 09:35:17, Номер запису про інше речове право: 31897769). Згідно частини п`ятої статті 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Частиною одинадцятою статті 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач такого об`єкта зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт майна звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Відповідно до частин першої - третьої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода\~землекористувача,\~засвідчена нотаріально\~(у\~разі вилучення\~земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно положень статті 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу. Вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів,а в разі незгоди землекористувачів - у судовому порядку. Справжність підпису на документі, що підтверджує згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки, засвідчується нотаріально. З вищевикладеного вбачається, що [PERSON] до клопотання не було додано всіх, визначених законодавством як необхідних для розгляду питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, документів, а саме - нотаріально засвідченої згоди постійного землекористувача Головного управління статистики у Черкаській області. З урахуванням даних обставин, Департаментом агропромислового розвитку облдержадміністрації за результатом розгляду клопотання [PERSON] , останньому було направлено лист №02/09-02.01-08/6896 від 25.08.2021, що підтверджується реєстром відправленої кореспонденції Департаменту агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації за серпень - вересень 2021 року, номер по порядку 6. У зазначеному листі [PERSON] було роз`яснено, що відсутність нотаріальної згоди землекористувача Головного управління статистики у Черкаській області на вилучення частини земельної ділянки унеможливлює вирішення по суті порушеного у клопотанні питання. Крім того, представник третьої особи в судовому засіданні також підтвердив, що Головне управління статистики у Черкаській області жодної письмової згоди з її нотаріальним посвідченням, на вилучення земельної ділянки [PERSON] не надавалося. Відповідно, позивачем не було дотримано усіх вимог ст. 123 ЗК України щодо надання повного пакету необхідної документації для розгляду та вирішення питання надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Таким чином, посилання позивача на протиправність бездіяльності відповідача щодо надання відповіді на подане клопотання про дозвіл на розробку проекту землеустрою повністю спростовується наданими відповідачем письмовими доказами, а також поясненнями представника відповідача в судовому засіданні. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.11.2022 по справі № 320/243/19 (провадження № 61-4256св22) зазначено, що статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Верховний Суд України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-84цс14 виклав правову позицію, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Частиною другою цієї статті ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Повноваження органів державної влади щодо надання земельної ділянки державної чи комунальної власності у користування є дискреційними, а тому суд не може втручатися до таких повноважень і не може підміняти відповідний орган, уповноважений на виконання вказаних функцій. Позивачем було обрано неналежний спосіб захисту, що являється самостійною підставою для відмови в позові. На момент звернення позивача до суду порушення його прав має об`єктивно існувати, а обраний ним спосіб захисту має бути ефективним. Якщо позов за жодних умов не може бути задоволено, це свідчить про відсутність порушення або неефективність обраного позивачем способу захисту. Так, в даному випадку суд погоджується з позицією відповідача про те, що облдержадміністрацією не було порушено прав позивача. Його клопотання було розглянуто об`єктивно та в установлений законодавством строк, про що останнього повідомлено листом №02/09-02.01-08/6896 від 25.08.2021. А позовна вимога щодо зобов`язання облдержадміністрації надати дозвіл на розробку проекту не може бути реалізована, оскільки суд не може втручатися у дискреційні повноваження органу державної влади. Відповідно до положень\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши всі доводи, заперечення учасників судового процесу, надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку з фактичними обставинами справи, суд не встановив порушення прав позивача відповідачем, а тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed