Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~спожитий природний\~газ у\~розмірі 15041\~грн.\~10\~коп.Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. [PERSON] ,\~в період\~з листопада\~2019\~року по\~березень 2022\~року (включно)\~було спожито\~природний газ\~на загальну\~суму 15041\~грн.\~10\~коп.,\~вартість якого\~залишилась не\~оплаченою споживачем.\~Зазначає,\~що компанія\~зверталась до\~суду з\~заявою про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення заборгованості\~за спожитий\~природній газ.\~Ухвалою суду\~від 08.12.2020\~постачальнику було\~відмовлено у\~видачі судового\~наказу,\~а тому\~компанія вимушена\~звернутись в\~суд з\~даним позовом.Позивач, як суб`єкт ринку газу з 01 листопада 2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб та є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), які є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам»\~визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до Правил, акцептування публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або фактичного споживання природного газу (визначається за даними оператора ГРМ - «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача). Вказує, що [PERSON] акцептував договір, фактично споживаючи природний газ. Крім того, на підтвердження факту акцептування ним договору шляхом фактичного споживання природного газу, оператором ГРМ надано копію довідки про фінансовий стан відповідача. В порядку досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ, яка залишились незадоволеною, заперечення щодо сплати боргу останнім не надано, борг не сплачено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ухвалою суду від 23.01.2023 розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", код ЄДРПОУ 40121452, має, зокрема, такий вид економічної діяльності\~як торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с.7-13). У витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» вказано, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] , а також вказано обсяг спожитого газу та тарифи з листопада 2019 року по березень 2022 року включно. [PERSON] за вищевказаним особовим рахунком має заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 15041 грн. 10 коп. (а.с.16). Філією ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" у м. Кропивницькому на адресу\~ [PERSON] направлялася вимога про сплату заборгованості за спожитий газ, яка залишена без задоволення (а.с.19). Відповідно до ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до\~ст.629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1\~ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст.12 Закону України "Про ринок природного газу"\~- постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Частиною першою\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV\~передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~в редакції від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частиною першою\~статті 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частина 1\~ст.526 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки [PERSON] акцептував договір, фактично споживаючи природний газ, підтверджується випискою з його особового рахунку та свідчить про фактичне споживання природного газу, суд вважає, що відсутність укладеного між сторонами письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позивних вимог. Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем підтверджується діями сторін: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц. З огляду на викладене, що всупереч вищевказаному відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, що у свою чергу призвело до виникнення у нього заборгованості за спожитий природний газ у період з листопада 2019 року по березень 2022 року в загальній сумі 15041 грн. 10 коп., суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при зверненні до суду у сумі 2481 грн. 00 коп. На підставі викладеного ст.ст.509, 526, 527, 530, 625, 626, 629, 714, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved