Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернувся через Красногвардійський районний суду м. Дніпропетровська з даним позовом, пред`явленим до [PERSON] , з регресними вимогами про стягнення суми регламентної виплати, з підстав того, що 13 грудня 2019 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу», реєстраційни номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , обставини чого встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 16 квітня 2020 року позивач на підставі заяви потерпілої особи, Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 22/20А від 11 лютого 2020 року визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТС , здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] в розмірі 75221,30 грн. та поніс витрати на збір документів та проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу ФОП [PERSON] в с умі 1716,00 грн., а також 1481,28 грн. ТОВ «Аудатекс Україна» за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з м етою оцінки за допомогою програмної платформ AUTOonline. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після здійснення регламентної виплати, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 75221,30 грн., витрати, понесені на визначення розміру шкоди, завданої КТЗ, огляду транспортного засобу та збору документів в розмірі 1716,00 грн. та 1481,28 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м .Дніпропетровська від 29серпня 2022 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 12 вересня 2022 року судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року, після надходження 24 жовтня 2022 року відповіді з Відділу формування та ведення Реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на запит суду від 13 вересня 2022 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач, отримавши ухвалу суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатками до неї 14 листопада 2022 року, свій відзив не подавав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв, хоч судом неодноразово направлялися рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням копії позовної заяви з додатками згідно ст. 190, ч.6 ст. 187 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем її постійного проживання (перебування). Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 13 грудня 2019 року о 19 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Деу», р.н. [NUMBER] , рухався в районі буд. № 30 по вул. Космічній в м .Дніпрі, де, не обравши безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхва на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , спричинивши механічне пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2020 року, що набрала законної сили 04 лютого 2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розмірі 340,00 грн. (а.с.40). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 24 січня 2020 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Власником пошкодженого у ДТП автомобіля «Ніссан Ноут», р.н.. [NUMBER] , є [PERSON] . Вказаний транспортний засіб був забезпечений та цивільно-правова відповідальність власника [PERSON] була застрахована в АТ «СК «АРКС» у відповідності до Полісу №АО/4672323 строком його дії з 16 листопада 2019 року до 15 листопада 2020 року, тобто чинним на момент ДТП, натомість цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Деу» р.н. [NUMBER] , під час вчинення ДТП застрахована не була. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Ніссан Ноут», р.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, позивач у визначений законом строк надав відповідне доручення №37610 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» для врегулювання випадку та виконання робіт. Згідно Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 22/20А з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТС, складеного 11 лютого 2020 року судовим експертом Пилипенко О.О. свідоцтво № 1062 від 27.11.2006, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ніссан Ноут», р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 143021,30 грн. (а.с.14-33). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Судом встановлено, що потерпілий [PERSON] , як власник транспортного засобу, що потрапив у ДТП, відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 зазначеного вище Закону 09 січня 2020 року повідомив про ДТП та подав заяву на виплату страхового відшкодування та звернувся за страховою виплатою (а.с. 9, 39). Наказами Моторного (транспортного) страхового бюро України № 4462 від 15 квітня 2020 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » визначено до сплати 75221,30 грн. в межах ліміту (а.с. 13). Згідно платіжного доручення № 1477759 від 16 квітня2 020 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 75221,30 грн. (а.с. 42). Письмова досудова вимога позивача від 22 квітня 2020 року за вих. №3.1.-02/12706 щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування (а.с.48). Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах регламентної виплати в розмірі 75221,30 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат М(Т)СБУ при здійсненні регламентних виплат. На підставі акту виконаних робіт відповідно до платіжного доручення № 1478112 від 27 квітня 2020 року позивачем виплачено ФОП [PERSON] за збір документів по справі, проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля, складення висновку по справі МТСБУ в сумі 1716,00 грн. (а.с.44), а також на користь ТОВ «Аудатекс Україна» за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки в сумі 1481,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням 14773399 від 08 квітня 2020 року, актом наданих послуг № АО248 від 28 березня 2020 року (а.с. 43). Такі витрати можна віднести до ліквідаційних витрат, які є витратами, пов`язаними з урегулюванням збитків і є необхідними для здійснення відшкодування, тому підлягають стягненню з відповідача. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved