Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що позивач є споживачем природного газу, постачання якого здійснювалось відповідач за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). На підставі постанови КМУ від 29.04.2022 №489 та наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198 постачання газу побутовим споживачам ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» було припинено та з 01.05.2022 здійснюється ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». Проте, позивача, як споживача, про зміну постачальника не було повідомлено, жодної інформації на сайті відповідача та в його особистому кабінеті за адресою https://104.uа не було. До зміни постачальника газу 07.09.2021 відповідачем було переведено позивача на новий тарифний план «твій газ рівномірний платіж», відповідно до якого [PERSON] до 25 числа кожного місяця повинен був сплачувати за газ передоплату за наступний місяць у розмірі 1695,15 грн. Умови нового тарифу позивач виконував належним чином, щомісяця вносив плату за газ через особистий кабінет споживача на сайті 104.uа. Станом на 30.04.2022 на особистому рахунку № [NUMBER] утворилась переплата за газ у сумі 4450,61 грн. Позивач двічі направляв на адресу відповідача вимоги про повернення надміру сплачених коштів, проте відповіді не отримав, а кошти йому не повернуто, тому позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з позовом про стягнення суми переплати. Ухвалою від 18.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи без виклику сторін, копію позовної заяви разом із додатками та копією ухвали направлено відповідачеві (а.с. 16-17, 18, 19). Ухвалою від 13.12.2022 продовжено відповідачеві ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» строк для надання відзиву на позовну заяву про захист прав споживачів на 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали (а.с. 31). 19.12.2022 позивачем надіслано клопотання про долучення доказів (а.с. 33, 34, 35). 26.12.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить закрити провадження у справі в частині повернення коштів у сумі 3744,93 грн. за відсутністю предмету спору, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити, так як за період з 01.05.2019 по 30.04.2022 позивачем спожито 5014,85 куб. газу, що за діючими в спірний період тарифами становить 33806,06 грн., позивачем за вказаний період сплачено 37550,99 грн., повернута споживачу переплата 3744,93 грн. 23.12.2022 ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» згідно платіжного доручення №7960 на суму 3744,93 грн. повернуто вказану переплату позивачу, а отже станом на 23.12.2022 переплата та заборгованість за особовим рахунком позивача відсутня. Представник відповідача звернув увагу суду, на те, що позивач як на підставу своїх вимог посилається на виставлені раніше відповідачем рахунки та інформацію в особистому кабінеті на сайті 104.uа, відповідно до якої спірна переплата підлягає поверненню. Однак, дані обставини не відповідають дійсності, оскільки виставлені рахунки не відповідають фактичним даним щодо різниці між фактом споживання природного газу і фактичними оплатами, здійсненими позивачем за фактичне споживання природного газу, що підтверджується наданим відповідачем розрахунком. Під час інвентаризації ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» особових рахунків споживачів було виявлено технічну описку (помилку), зокрема в рахунках, що виставлялись [PERSON] , що вбачається з історії нарахувань та оплат (а.с. 37-39). На підтвердження обставин зазначених у відзиві на позовну заяву представником відповідача надано відповідні документи (а.с. 40-45). 27.12.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що 23.12.2022 на його картковий рахунок здійснено переказ коштів відповідачем у сумі 3744,93 грн., з призначенням платежу «повернення надміру перерахованих коштів». Окрім того вказує на те, що доводи представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву є безпідставними, оскільки будь-які зміни щодо стану розрахунків позивача відповідно до об`ємів споживаного газу відповідачем протягом усього часу не доводились та відповідно історії розрахунків в особистому кабінеті на сайті 104.uа з 30.04.2022 по цей час залишаються незмінними. Посилаючись на технічну описку (помилку) виявлену під час бухгалтерської інвентаризації відповідачем не надано жодного документального підтвердження даної помилки звідки видно розбіжності у бухгалтерському обліку, а також не надано відомості щодо об`ємів спожитого позивачем газу передані відповідачу у період з 01.05.2019 по 30.04.2022, на які він посилається у відзиві на позов. Позивач просив закрити провадження у справі в частині повернутої відповідачем суми переплати за газ та решту позовних вимог в сумі 705,68 грн. - задовольнити у повному обсязі (а.с. 47, 48, 49). Ухвалою від 17 січня 2023 року провадження у даній справі про стягнення вищевказаної переплати в частині суми 3744,93 грн. судом закрито, у зв`язку із відсутністю спору між сторонами в цій частині, тому розглядаючи справи суд вирішує заявлені позивачем вимоги лише на суму 705,68 грн. Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~ч.\~13\~ст.\~7\~ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач є споживачем природного газу, який постачав відповідачу за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Згідно повідомлення ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», з 07.09.2021 позивач перейшов на тариф «ТВІЙ ГАЗ РІВНОМІРНИЙ ПЛАТІЖ», термін дії тарифу до 30.04.2022 (а.с. 12). З 01.05.2022 функції постачальника розпочало виконувати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Відповідно до копії повідомлення про сплату рахунку №0400176630 від 08.05.2022 переплата станом на 30.04.2022 становить 4450,61 грн. (а.с. 35). Як вбачається з історії розрахунків за особовим рахунком № [NUMBER] станом на листопад 2022 року баланс на початок періоду та на кінець становить 4450,61 грн. (а.с. 11). 07.09.2022\~та 26.10.2022\~позивач на адресу відповідача направляв вимоги про повернення надміру сплачених коштів (а.с. 6, 7, 8, 9). З наданої представником відповідача довідки про нарахування та оплати по особовому рахунку № [NUMBER] встановлено, що споживачем [PERSON] за період з червня 2019 року по квітень 2022 року включно використав газ в обсязі 5014,85 куб. та сплатив кошти в сумі 37550,99 грн. (а.с. 39 зворот). Після відкриття провадження у даній справі відповідач згідно платіжного доручення від 23.12.2022 на рахунок позивача повернув надмірно перераховані кошти в сумі 3744,93 грн. (а.с. 41). Відповідно до статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - КГС). Виходячи з положень статей 6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пункт 39 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»\~\~визначив наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Взаємовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року (далі - Правила), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП №2500 від 30 вересня 2015 року. Зокрема, згідно з пунктом 1 розділу І Правил, ці Правила регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). Пункт 1 розділу ІІІ Правил визначив, що підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є в тому числі наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача. Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Аналогічні положення містить Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, згідно з пунктом 2.2 якого обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. У пункті 4.4 Типового договору визначено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем. Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем та вищезгаданим Типовим договором розподілу природного газу. Відповідно до підпункту 8 пункту 3 глави 2 розділу І КГС до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІХ КГС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. У пункті 1 глави 4 розділу ІХ КГС передбачено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Відповідно до 4 та 5 абзаців пункту 5 глави 4 розділу ІХ КГС визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Згідно з підпунктами 5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу - облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. Судом встановлено, що виходячи зі змісту наведених норм постачання [PERSON] , як побутовому споживачу природного газу, здійснюється за обов`язковою участю оператора ГРМ, на якого законом покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу. Тобто у спірних правовідносинах статус оператора ГРМ має АТ «ЖИТОМИРГАЗ», до газорозподільної системи якого підключений позивач. Саме АТ «ЖИТОМИРГАЗ», як оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу, в тому числі із застосуванням коефіцієнту приведення природного газу до стандартних умов, і доводить ці показники до постачальника ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення. Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно з розділом III Правил, глави 4 розділу IX КГС, здійснюються у наступному порядку: Оператор ГРМ - АТ «ЖИТОМИРГАЗ» визначає об`єм спожитого природного газу та передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача - ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» (абз. 3 п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу). ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» отримавши інформацію про об`єми (обсяги) спожитого побутовим споживачем природного газу за відповідний календарний місяць, проводить лише розрахунок його вартості. ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано від АТ «ЖИТОМИРГАЗ». Частиною другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Отже, згідно з вимогами даного Закону, розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання. Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 22.08.2022 у справі №644/4319/20. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Частиною першою\~статті 48 ЦПК України\~визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Відповідно до частин першої - четвертої\~статті 51 ЦПК України\~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19, від 20.01.2021 у справі 203/2/19). Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, ці вимоги не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Належними відповідачами в даній справі має бути ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» на рахунок якого позивачем як споживачем природного газу було сплачено кошти, а також АТ «ЖИТОМИРГАЗ» як Оператор ГРМ, який визначає об`єм спожитого природного газу та передає інформацію про об`єм і обсяг розподіленого споживачу природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу. Встановивши у даній справі, що спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків АТ «ЖИТОМИРГАЗ», однак позивач не залучив його до участі у цій справі як співвідповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом у справі. За змістом пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Учасники судового процесу та їхні представники, як зазначено у частині першій\~статті 44 ЦПК України, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. В контексті забезпечення права особи на доступ до правосуддя, суд звертає увагу на те, що позивач, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, з урахуванням наведених вище обставин мав реальну можливість як звернутись із позовом до належних відповідачів, так і подати клопотання про залучення їх в якості співвідповідачів. Наведене узгоджується з постановою Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2022 у справі № 754/16978/21. При ухваленні рішення із вищезазначених підстав суд вважає недоцільним робити аналіз іншим обставинам і доказам, досліджених в судовому засіданні, оскільки суд не розглядає обґрунтованість позовних вимог та не вирішує спір по суті. До того ж, позовні вимоги [PERSON] можуть стати предметом розгляду справи при повторному зверненні до суду з позовом до всіх належних відповідачів. Таким чином аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що позовні вимоги\~заявлені не до\~всіх осіб, чиїх прав та інтересів стосується предмет спору, а отже позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст.\~525-526,\~610,\~639 ЦК України,\~постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, та

Outcome: dismissed