Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог. У вересні 2021 року позивач [PERSON] подала до провадження суду даний позов, заявив позовні вимоги до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання дитини». Згідно до\~змісту позовних\~вимог позивач\~просить:\~визначити місце\~проживання малолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~разом з\~матір`ю\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] . 2.Позиція позивача. \~ \~ \~ \~Позивачем зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який був зареєстрований 20 вересня 2008 року, та в подальшому було розірвано рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 грудня 2019 року (справа № 2-2871/10). \~ \~ \~ \~Від шлюбу позивачка і відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. \~ \~ \~ \~У 2009 році позивач звернулася із позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та згідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 грудня 2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] , починаючи з 30 листопада 2009 року, до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Відповідача, подав позов про зменшення розміру аліментів у зв`язку із цим на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.12.2019 року було призначено змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідач живе своїм життям, донькою не цікавиться, не піклується про її життя, здоров`я, побут, а тому враховуючи ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків, а тому враховуючи що батьки дитини не проживають спільно, то є необхідним визначення місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~ 3.Позиція відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлений відповідачу на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав.. 4.Позиція 3-ої особи. Служба у правах дітей Кам`янської міської ради, будучи обізнана про предмет спору, подала до суду заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності. 5.Процесуальні питання. 10 вересня 2021 року позивач звернулася із позовом до суду. 19 вересня 2022 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку загального позовного провадження (а.с. 21). 03 жовтня 2022 року на електронну пошту Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання від Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, згідно до змісту якого просять надати документи, долучені до цивільної справи (а.с. 29). 25 жовтня 2022 року через канцелярію суду позивачем подано заяву, згідно до змісту якої зазначила, що підтримує позовні вимоги, додаткових заяв, клопотань не має. (а.с. 36). 07 листопада 2022 року на електронну пошту Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання від Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, у якому вони просять направити на їх адресу копію позовної заяви, ухвалу про відкриття провадження та матеріали, які долучені до справи (а.с. 37). 30 листопада 2022 року на електронну пошту Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання від Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, згідно до змісту якого просять 06.12.2022 року справу розглядати без присутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради (а.с. 39). 06 грудня 2022 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позивачем подано заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, не заперечення про ухвалення заочного судового рішення, на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~3-ою особою подано заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника служби. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 6.Фактичні обставини встановлені судом. Між [PERSON] і [PERSON] , 20 вересня 2008 року було зареєструвано шлюб Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 441. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2010 року (справа № 2-2871) шлюб між [PERSON] і [PERSON] , було розірвано. Рішення набрало законної сили 12 листопада 2010 року, що підтверджено копією рішення (а.с. 12). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , за актовим записом № 320 від 10 червня 2009 року, що підтверджено копією свідоцтва (а.с. 13). Факт реєстрації та проживання дитини [PERSON] , [INFO] , із позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підтверджено встановленими фактичними обставинам Рішеннями Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року (а.с. 16-17), даними про реєстрацію місця проживання позивача за змістом долученої копії паспорту громадянина України. Згідно до відповіді Служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради [PERSON] з питань участі у вихованні та встановлення днів зустрічей із донькою [PERSON] , [INFO] , не звертався. Норми права застосовані судом. Згідно зі статтею 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України), місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст.\~4\~ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст.\~76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави- учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR V. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 5\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 7\~СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. 7.Висновки та мотиви судового рішення. Судом встановлено, що спір між сторонами пов`язаний із визначенням місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від доньки [PERSON] , на її утримання зобов`язаний до сплати аліментів, але станом на час розгляду справи участі у житті дитини, її вихованні не бере, її розвитком не цікавиться. Судом враховується правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 607/25451/19, згідно до якої зазначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Виходячи з наведено, встановив підставу та обґрунтування заявлених позовних вимог позивача [PERSON] , саме з якою після розірвання шлюбу залишися проживати син [PERSON] , поведінку відповідача [PERSON] як батька дитини, поведінка якого підтверджує неналежне виконання ним своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , що виражається в ухиленні від участі відповідача у вихованні дитини, та його матеріального забезпечення на належному матеріальному рівні, самоусунення відповідача від вирішення питань пов`язаних із розвитком дитини. На підставі наведеного з врахуванням інтересів самої дитини [PERSON] , [INFO] , позиції позивача, обґрунтованої належними, допустимими і достатніми доказами, безпосередньо дослідженими судом під час судового розгляду, приводить суд до висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення\~(справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )»\~ \~ \~ \~ \~«Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)». 8.Судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00 гривень, які з врахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved