Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 16 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №364. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. Сімейне життя не склалося і вони припинили спільне проживання. Неповнолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач самоусунувся від виконання обов`язку щодо виховання та утримання дитини, добровільно коштів на його утримання не надає. Самостійно вона не має змоги забезпечити дитину всім необхідним, оскільки є особою з інвалідністю II групи з дитинства. Син постійно хворіє та потребує частого медичного спостереження та лікування. Вважає, що [PERSON] може сплачувати аліменти, оскільки є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з`явилася. Подала суду заяву, в якій клопотала проводити розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності, вимоги позову визнав, та не заперечив проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що\~шлюб\~між сторонами\~зареєстрований 16\~квітня 2010\~року у\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Івано-Франківського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№364.\~У шлюбі\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який є\~неповнолітнім і\~проживає\~з\~матір`ю. У добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Стаття 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.3\~ст.181\~СК України,\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання його неповнолітньої дитини суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, що відповідач є особою працездатного віку, нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати сина та може надавати матеріальну допомогу на його утримання, матеріальне становище позивачки, з якою мешкає дитина. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати неповнолітнього сина, передбаченого ст. 188 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього сина, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного з сторін. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 104 112 СК України,

Outcome: approved