Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Павленко Ганна Миколаївна, звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано. Від шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не дбає про їх дозвілля Відповідач вже декілька років не бере участі у вихованні та утримання дітей. Відповідач з 2014 року фактично не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не опікується створенням умов для отримання ними освіти. Нормальний зв`язок з відповідачем обірвався , де він зараз перебуває позивачу невідомо. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Ухвалою суду від 07.11.2022 року за позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Виклик відповідача здійснювався відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В судове засідання позивачка не з`явилася, представником позивачки, адвокатом Павленко Ганною Миколаївною, надано до суду клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позов підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-які клопотання до суду не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивачки на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 19.10.2016 року № 3251-5603 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи) звернулася з позовом до [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] ) на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) в твердій грошовій сумі 10000 (десять тисяч) гривень (по 5000 гривень на одну дитину), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано (додана копія заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року про розірвання шлюбу). Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі (актовий запис № 608), та [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (актовий запис № 10). Судом встановлено, що діти проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , а зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 28.02.2018 року № 3251-8353 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та довідкою від 28.02.2018 року № 3251-8354 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] . Спору з приводу місця проживання дітей сторонами не заявлено. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачкою. Таким чином встановлено, що діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. Суду не надано даних про наявність інших неповнолітніх дітей у відповідача та про наявність відрахувань по іншим виконавчим документам з доходів відповідача. Заперечень на зазначені позивачкою обставини відповідач не надав, тому суд вважає їх доведеними. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 10000 (десять тисяч) гривень (по 5000 гривень на одну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, стягнення аліментів здійснювати з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 12 жовтня 2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved