Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Консалт Солюшенс»звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування коштами. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23\~серпня 2007\~року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір №ОД07/08/2007/840-К7149 (далі - Кредитний договір) за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (надалі по тексту - «Кредит») у сумі 46 400,00 (сорок шість тисяч чотириста) дол. США в порядку та на умовах, визначених цим Кредитним договором. За змістом пункту 1.1.4. Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит з терміном погашення до 22 серпня 2012 року. Згідно пункту 1.1. договору поруки №ОД07/08/2007/840-П/149 від 23 серпня 2007 року [PERSON] поручається перед ВАТ «КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що витікають з договору «Автопакет» №ОД07/08/2007/840-К/149, в тому числі: повернути до 22 серпня 2012 року кредит в сумі 46 400 дол. США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами; сплатити інші платежі, передбачені договором «Автопакет»; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня); (надалі по тексту - Зобов`язання) 18 жовтня 2012 року рішенням Суворовського районного суду міста Одеси у цивільній справі №1527/7603/12 позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено; стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість в сумі 490 469,12 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 272 071,70 грн., по відсоткам - 106 471,48 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 74 855,59 грн., штраф - 37 070,35 грн. Правовідносини, що були предметом судового розгляду, витікали з кредитного договору «Автопакет» №ОД07/08/2007/840-К/149 від 23 серпня 2007 року та договору поруки №ОД07/08/2007/840-П/149 від 23 серпня 2007 року. 12 липня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області відхилено апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі №1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі №1527/7603/12 залишено без змін. 26.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк, ПАТ «КБ «НАДРА») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор, Позивач) укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99, (далі - Договір) за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. За змістом пункту 2 Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів. За змістом Додатку № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за договором «Автопакет» №ОД07/08/2007/840-К/149 від 23 серпня 2007 року та договором поруки №ОД07/08/2007/840-П/149 від 23 серпня 2007 року. ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1 568 700,27 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 35 від 13.02.2020 року. ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 1239, реєстраційний номер 13103989, виданого 29.08.2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року. Враховуючи все вищенаведене, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у правовідносинах що були предметом розгляду у справі № 1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 17 грудня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником у справі № 1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено; замінено сторону стягувана ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчим документом виданим Суворовським районним судом міста Одеси у справі №1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» є правонаступником публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в матеріальних правовідносинах, що виникли на підставі договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року та рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. В порушення зазначених правових норм відповідачі [PERSON] та [PERSON] рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 в частині 490 469,12 грн. не виконали в повному обсязі, заборгованість ПАТ «КБ НАДРА» своєчасно не погасили, своє грошове зобов`язання, встановлене та підтверджене рішенням суду, перед ПАТ «КБ НАДРА» прострочили. Відповідно до частини першої статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 кодексу. Так, відповідно до частини п`ятої статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, заборгованість Відповідачів перед Позивачем, що була встановлена рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Як вбачається з тексту рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 зобов`язання Відповідачів виражено у гривні. Таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням. За змістом частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з тексту рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 заборгованість Відповідачів перед Позивачем складає 490 469,12 грн. В період з 12 липня 2013 року (дата набрання чинності ухвали Апеляційного суду Одеської області у справі №1527/7603/12) по цей час Відповідачі безпідставно користуються коштами у розмірі 490 469,12 грн, що належали до сплати ПАТ «КБ «НАДРА», а після укладення договору про відступлення права вимоги - Позивачу. В силу наведеного, у товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від Відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Разом з тим, подаючи до суду дану позовну заяву, Позивач враховує строки позовної давності для звернення до суду з такою вимогою. Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи зазначене, звертаючись до суду з цим позовом, сторона Позивача здійснює розрахунок заборгованості за період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року. В судове засідання представники позивача не з`явились, згідно поданого клопотання, просили справу розглянути у їх відсутність, а також не заперечували проти постановляння заочного рішення. Відповідачам було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило.\~ Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись за місцем реєстрації. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 23\~серпня 2007\~року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір №ОД07/08/2007/840-К7149 (далі - Кредитний договір) за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (надалі по тексту - «Кредит») у сумі 46 400,00 (сорок шість тисяч чотириста) дол. США в порядку та на умовах, визначених цим Кредитним договором. За змістом пункту 1.1.4. Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит з терміном погашення до 22 серпня 2012 року. Згідно пункту 1.1. договору поруки №ОД07/08/2007/840-П/149 від 23 серпня 2007 року [PERSON] поручається перед ВАТ «КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що витікають з договору «Автопакет» №ОД07/08/2007/840-К/149, в тому числі: повернути до 22 серпня 2012 року кредит в сумі 46 400 дол. США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами; сплатити інші платежі, передбачені договором «Автопакет»; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня); (надалі по тексту - Зобов`язання) 18 жовтня 2012 року рішенням Суворовського районного суду міста Одеси у цивільній справі №1527/7603/12 позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено; стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість в сумі 490 469,12 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 272 071,70 грн., по відсоткам - 106 471,48 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 74 855,59 грн., штраф - 37 070,35 грн. Правовідносини, що були предметом судового розгляду, витікали з кредитного договору «Автопакет» №ОД07/08/2007/840-К/149 від 23 серпня 2007 року та договору поруки №ОД07/08/2007/840-П/149 від 23 серпня 2007 року. 12 липня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області відхилено апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі №1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі №1527/7603/12 залишено без змін. 26.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк, ПАТ «КБ «НАДРА») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор, Позивач) укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99, (далі - Договір) за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. За змістом пункту 2 Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів. За змістом Додатку № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за договором «Автопакет» №ОД07/08/2007/840-К/149 від 23 серпня 2007 року та договором поруки №ОД07/08/2007/840-П/149 від 23 серпня 2007 року. ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1 568 700,27 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 35 від 13.02.2020 року. ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 1239, реєстраційний номер 13103989, виданого 29.08.2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року. Враховуючи все вищенаведене, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у правовідносинах що були предметом розгляду у справі № 1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 17 грудня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником у справі № 1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено; замінено сторону стягувана ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчим документом виданим Суворовським районним судом міста Одеси у справі №1527/7603/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» є правонаступником публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в матеріальних правовідносинах, що виникли на підставі договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року та рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. В порушення зазначених правових норм відповідачі [PERSON] та [PERSON] рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 в частині 490 469,12 грн. не виконали в повному обсязі, заборгованість ПАТ «КБ НАДРА» своєчасно не погасили, своє грошове зобов`язання, встановлене та підтверджене рішенням суду, перед ПАТ «КБ НАДРА» прострочили. Відповідно до частини першої статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 кодексу. Так, відповідно до частини п`ятої статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, заборгованість Відповідачів перед Позивачем, що була встановлена рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права. Відповідно до статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Як вбачається з тексту рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 зобов`язання Відповідачів виражено у гривні. Таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням. За змістом частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з тексту рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2012 року у справі № 1527/7603/12 заборгованість Відповідачів перед Позивачем складає 490 469,12 грн. В період з 12 липня 2013 року (дата набрання чинності ухвали Апеляційного суду Одеської області у справі №1527/7603/12) по цей час Відповідачі безпідставно користуються коштами у розмірі 490 469,12 грн, що належали до сплати ПАТ «КБ «НАДРА», а після укладення договору про відступлення права вимоги - Позивачу. В силу наведеного, у товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від Відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Разом з тим, подаючи до суду дану позовну заяву, Позивач враховує строки позовної давності для звернення до суду з такою вимогою. Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи зазначене, звертаючись до суду з цим позовом, сторона Позивача здійснює розрахунок заборгованості за період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), а також у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/4878/16-ц (провадження № 61-1625св18). \~ \~ \~ \~За змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761 /43507/16-ц, а відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, на будь-яке грошове зобов`язання поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України в тому числі і на зобов`язання щодо виконання рішення суду майнового характеру. Аналогічні висновки підтверджені Верховним судом у постановах від 24 січня 2019 року по справі № 758/5545/16-ц, від 23 січня 2019 року по справі № 320/7215/16-ц, від 15 січня 2019 року по справі № 910/17566/17. Згідно з правилом частин першої та другої статті 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. У частині першій статті 223 ЦПК України (в редакції, чинній на день винесення рішення) сформульоване правило, за змістом якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Відповідно до п.1, ч.2, ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved