Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 11 лютого 2022 року звернулась [PERSON] із вказаною заявою, в якій просить встановити факт проживания однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] з 04 листопада 1972 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог заявник вказує, що у актовому записі №1641 від 04 листопада 1972 року про реєстрацію шлюбу між нею та [PERSON] її прізвище після реєстрації шлюбу зазначено на російській мові « [PERSON] ». Паспорт громадянина України, 24 листопада 1999 року був виданий їй як [PERSON] . Внаслідок таких розбіжностей в майбутньому у неї можуть виникнути перешкоди в оформленні прав на спадщину. Ухвалою судді від 17 листопада 2022 року відкрито провадження в справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання (а.с.22) Від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) 18 січня 2023 року до суду надійшов лист за №l59/16/29.23-29 від 12 січня 2023 року, де представник заінтересованої особи просить розглядати справу за відсутності представника відділу, вирішити питання виходячи з матеріалів справи та вимог чинного законодавства України (а.с.26-28). У судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити. [PERSON] вимоги своєї дружини підтримав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази,суд, дійшов таких висновків. Як вбачається з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) №159/16/29.23-29 від 12 січня 2023 року, 04 листопада 1972 року між [PERSON] , яка народилась [INFO] у с. Ставище Коростенського району Житомирської області, і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №l641. Після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] ». У вересні 2022 року до відділу державної реєстрації актів цивільного стану звернулась [PERSON] із заявою щодо виправлення допущеної в актовому записі №1641 від 04 листопада 1972 року помилки у написанні прізвища, присвоєного їй після реєстрації шлюбу - з « [PERSON] » на « [PERSON] », оскільки, 24 листопада 1999 року Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області видано паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] у с. Ставище, Коростенського району, Житомирської області. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану має право вносити зміни в актовий запис на підставі беззаперечних доказів про факт допущення помилки при державній реєстрації актів цивільного стану, однак у даному випадку законні підстави на виправлення прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » згідно її паспортного документа відсутні. Актовий запис про народження чоловіка заявниці є первинним документом, що підтверджує факт народження особи. Актові записи цивільного стану, що були складені після актового запису про народження - шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, народження дітей, смерть є другорядними при вирішенні питання про внесення змін. [PERSON] було рекомендовано звернути увагу на положення ст. 315 ЦПК України і в судовому порядку встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав, зокрема факт того, що [PERSON] , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , і [PERSON] є однією і тією ж особою. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не передбачає внесення відповідних змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а являється таким, що підтверджує або спростовую певний юридичний факт, встановлений в суді. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦІК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст.315 ЦІК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.7 зазначеної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередно породжує юидичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За позицією ВСУ викладеною п.21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008, визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Частиною 2, 4 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Під час судового розгляду встановлено, що між сторонами спір щодо проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] відсутній. У заяві [PERSON] вказала, оскільки є розбіжності у написанні її прізвища та прізвища чоловіка, в майбутньому вона не зможе претендувати на спадщину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про передчасність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єю та неефективний спосіб захисту. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed