Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

15.06.2022 року\~АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України»\~звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 21.04.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «Державний ощадний банк України» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву про приєднання №380335605/101218 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Шляхом підписання цієї Заяви Клієнт уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору та підтвердив своє ознайомлення з умовами Договору. Банком на підставі наданих Клієнтом відкрито Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом, а саме, поточний рахунок [NUMBER] в Гривня України. Також 21.04.2020 року Клієнт підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38,00 процентів річних. 08.05.2020 року за згодою Клієнта йому встановлено розмір кредитного ліміту 15\~000 грн. Відповідач під час укладення договору шляхом підписання відповідної заяви ознайомився з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 20.05.2022 року заборгованість становить 19\~785,93 грн., що складається з: 14\~924,03 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом); 2\~255,56 грн. проценти за користування кредитом; 447,72 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 73,96 грн. 3%річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1\~779,09 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 305,57 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за кредитом. Вказані суми, а також витрати по сплаті судового збору, АТ КБ «Державний ощадний банк України»\~просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2022 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 56). Представник позивача\~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~на адресу\~суду направила\~заяву,\~в котрій\~зазначила,\~що проти\~розгляду справи\~за його\~відсутності та\~винесення судом\~заочного рішення\~не заперечує (а.с.\~61-62). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з?явилася, про причини неявки до суду не повідомила, не направила відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом установлено, що 22.09.2015 року відповідачем [PERSON] була підписана заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Складовою вказаної заяви про приєднання є Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до якої відповідачу на його картковий рахунок встановлено максимальний розмір кредиту 250 000,00 грн. 08.05.2020 року за згодою Клієнта їй встановлено розмір кредитного ліміту 15\~000 грн. Строк кредитування встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Так, згідно умов користування кредитною лінією (кредитом) строк кредитування відповідає строку дії Платіжної картки (а.с. 36). Згідно розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 20.05.2022 року термін дії банківської платіжної банківської картки № [NUMBER] встановлено до листопада 2024 року (а.с. 16). Згідно заяви про приєднання клієнт погоджується з тим, що заява про приєднання та додатки до Договору, зокрема Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості Кредиту, Тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами договору, складають єдиний документ Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно п. 3.1. розділу ІІІ ДКБО Договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку. Згідно з умовами цього Договору Банк, у разі приєднання Клієнта до договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами. Згідно із п. 1.21. Договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договором. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 20.05.2022 року у відповідача утворилася заборгованість в сумі 19\~785,93 грн., що складається з: 14\~924,03 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом); 2\~255,56 грн. процентів за користування кредитом; 447,72 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 73,96 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1\~779,09 грн. втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 305,57 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за кредитом. За загальним правилом ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст.207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини поширюються положення про договір (ст.626-629,631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Надання кредитних коштів споживачу банківських послуг врегульовано й положеннями Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннямист.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За нормоюст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За нормою ч.2ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд при розгляді справи виходить з того, що в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності його сторін поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивачем у цій справі заявлено вимоги про погашення кредиту, а саме, несплаченого позивальником тіла кредиту та сум відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто, відповідальності, встановленої законом. Під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що АТ «Державний ощадний банк України» виконало свої зобов`язання за кредитним договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме, відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок, видав платіжну картку із встановленим лімітом, який використовувала [PERSON] . Підтверджень розірвання договору за ініціативою відповідача чи заперечень проти списання платежів, які стягувались банком під час користування кредитною карткою на час розгляду справи у її матеріалах немає. В заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу від 22.09.2020 року процентна ставка за користування кредитом не визначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача проценти за користування кредитом; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за кредитом. Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування вказаних сум, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблицю сукупної вартості Кредиту, Тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами договору, котрі складають єдиний документ Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Однак, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами була ознайомлена відповідач та погодилася з ними, в тому числі у разі їх зміни банком. Тож, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів за користування кредитом, надані банком Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України. За змістом статті 625ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц. З огляду на викладене, з урахуванням закінчення строку дії картки в листопаді 2024 року включно та звернення банка до суду в червні 2022 року, то в даному випадку АТ «Державний ощадний банк України» має право на звернення до суду з вимогою про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних тільки після закінчення строку дії картки. Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь\~АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за тілом кредиту в розмірі у розмірі 17\~179,59 гривень (19\~785,93 грн. 447,72 грн. 73,96 грн. 1\~779,09 грн.; 305,57 грн.), з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 14\~924,03 грн.; проценти за користування кредитом 2\~255,56 грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2\~151,77 грн. (86,83%).

Outcome: partial