Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 10 травня 2014 року з відповідачем зареєстрував шлюб у Виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Однак за останній період, приблизно з початку пандемії корона вірусу, стосунки між ними категорично погіршилися, вони почали щодня сваритися, між ними зникли будь-яке порозуміння навіть у найменших дрібницях, що у свою чергу впливає на психологічний стан доньки, спричиняє їм всім душевні страждання. На даний час вони повністю втратили один до одного почуття любові та поваги, які існували при укладанні шлюбу, тому їх сім`я фактично припинила своє існування. Вважає, що надання строку для примирення не виправить ситуацію, оскільки спроби примирення не приносять жодного результату, тому це лише погіршить стан їх відносин та продовжить їх перебіг у часі. Практично рік вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують ніякого зв`язку, лише виключно з приводу дитини, яка залишилася проживати разом з ним за його місцем проживання, оскільки так захотіла сама донька, з приводу чого дружина, яка до того ж самостійно не в змозі утримувати дитину та забезпечити її всім необхідним, не заперечила. Оскільки він переконався, що має з дружиною різні характери, протилежні погляди на життя, обов`язки та захоплення, що у свою чергу виключає їх подальше спільне життя, враховуючи, що вони неодноразово проживали нарізно, а потім знову намагалися примиритися, однак безрезультатно, на даний час вони остаточно розійшлися, тому просить шлюб між ними розірвати, залишити доньку Віолетту на подальше проживання, виховання та утримання при ньому.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі і просить такі задовольнити, а саме шлюб між ними розірвати, а дитинку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання, утримання та виховання при батькові [PERSON] , оскільки виїжджає за межі Закарпатської області на заробітки і не матиме можливості належним чином доглядати та виховувати дитину.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 10 травня 2014 року у Виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 05 (а. с. 5). Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а. с. 9). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через різні характери, протилежні погляди на життя, обов`язки та захоплення, втрату почуття любові та поваги одне до одного. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнала, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Що стосується визначення місця проживання малолітньої доньки подружжя [PERSON] , то суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Порядок визнання місця проживання фізичної особи передбачений ст. 29 ЦК України. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 зазначено, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас судом під час розгляду даної справи не вирішується питання про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Оскільки в ході судового розгляду не встановлено наявності спору між подружжям [PERSON] щодо визначення місця проживання їх малолітньої доньки Віолетти, така знаходиться на утриманні, проживанні та вихованні з батьком, проти чого відповідач не заперечує, відтак суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу дитину слід залишити на проживання та утримання при позивачу.\~ Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved