Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

25 жовтня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , подана та підписана представником позивача адвокатом Хворост Дарією Михайлівною, у якому позивач прохає: визнати виконавчий напис, вчинений 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, зареєстрований в реєстрі за № 75521, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" боргу в сумі 11850,00 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача понесені судові витрати у сумі 992,40 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 9300,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною було вчинено виконавчий напис № 75521, про яке позивач дізнався із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в загальному розмірі 11850,00 грн. На думку позивача вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню як такий, що вчинений на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, з порушенням чинного законодавства. Позивач вказує, що нотаріусом вчинено виконавчий напис всупереч умовам договору та позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12) про стягнгення заборгованості за період з 26.12.2019 по 30.11.2021 замість періоду з 12.03.2019 по 11.04.2019. Також позивач посилається на те, що нотаріус не вжив жодної дії, спрямованої на встановлення факту безспірності заборгованості, яка є очевидно спірною, а також позивач вважає заборгованість такою, що не підтверджена жодним доказом. Окрім того, позивач зауважує, що у матеріалах виконавчого напису відсутні докази, на підставі яких до відповідача перейшло право вимоги за кредитним договором № 270869458 від 12.03.2019, а жодна із перелічених у виконавчому написі юридичних осіб не повідомила позивача про відступлення права вимоги та про правонаступництво, позивач не був належним чином повідомлений про заміну первісного кредитора і не володіє інформацією про відступлення права вимоги. Також позивач посилається на вчинення нотаріусом виконавчого напису на підставі редакції п.2 Переліку, яка визнана нечинною. Ухвалою суду від 04 листопада 2022 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено у справі судове засідання на 30 листопада 2022 року. 08 листопада 2022 року за вх.№ 8857/22 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача і його представника (а.с. 57). Ухвалою від 30 листопада 2022 року судове засідання відкладене на 18 січня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення третьої особи - приватного нотаріуса Солонець Т.О. 07 грудня 2022 року за вх.№ 9767 до суду надійшов відзив ТОВ "ФК "ЄАПБ", у якому, вважаючи позовну заяву безпідставною та необґрунтованою прохають відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача. У поданому відзиві відповідач посилається на те, що відповідачем подано нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, право вимоги виникло у відповідача 03.01.2019 і до моменту звернення відповідача до нотаріусаминуло менше трьох років. Водночас у відзиві відповідач заперечує проти заявлених позивачем судових витрат у виді правничої допомоги в сумі 9300 грн, вважаючи їх неспіврозмірними складності справи та такими, що не відповідають критерібю реальності та розумності розміру, а позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції про її оплату та детального опису послуг із зазначенням витраченого часу. У судове засідання 18 січня 2023 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Від інших учасників процесу будь-яких пояснень, заперечень, заяв, клопотань з процесуальних питань чи з приводу позовних вимог по суті до суду не надходило. З огляду на зазначене, враховуючи положення ст.ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши доводи позовної заяви і відзиву, дослідивши наявні матеріали у їх сукупності, суд робить такі висновки. Судом встановлено, що 12.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір № 270869458 про надання позичальникові кредиту без конкретної споживчої мети на суму 5000 грн. 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. видано виконавчий напис № 75521 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ", якому ТОВ "Таліон Плюс" на підставі договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 відступило право вимоги за кредитним договором № 270869458 від 12.03.2019, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фанансова допомога" та [PERSON] , у розмірі 5000 грн заборгованості по основному боргу, 6800 грн заборгованості по відсоткам, 50 грн плати за вчинення виконавчого напису, а всього 11850 грн. 11.08.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулася до Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 75521, виданим 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 11850,00 грн. 19.08.2022 головним державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенко Мариною Іванівною відкрито виконавче провадження № 69682283 з примусового виконання виконавчого напису № 75521, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною 22 грудня 2021 року, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості в розмірі 11850,00 грн (одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Відомості про нотаріальне посвідчення вказаного вище кредитного договору матеріали справи не містять. Доказів подання відповідачем нотаріусу вичерпного переліку документів для вчинення викоанвчого напису, на що відповідач посилається у відзиві, до відзиву не додано. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зобов`язано КМУ опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. З врахуванням наведено вище, відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, оскільки судом встановлено, що серед документів наданих нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, виконавчий напис є таким, що виданий з порушенням зазначених норм. Аналогічні правові висновки сформовані в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 06 жовтня 2021 року в справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21) від 03 листопада 2021 року в справі № 461/1940/20 (провадження № 61-13280св21). Тож за таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів відповідно до Переліку, а саме: відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц. У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі № 357/12818/17. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення з відміткою на такому письмовому повідомленні про його отримання не містять, а тому слід зробити висновок, що позивач був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо наявності заборгованості чи оспорити вимоги відповідача. Зазначені вище обставини у сукупності свідчать про обґрунтованість вимог позивача, які підлягають задоволенню. Водночас суд зауважує, що рішення і правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду, на які посилається відповідач у своєму відзиві, стосуються виконавчих написів, вчинених до набрання чинності постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а тому не є релевантними до обставин у цій справі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позов підлягає задоволеню, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. За ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Для підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, йому необхідно: укласти у письмовій формі договір; включити до договору умови про порядок визначення вартості наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо); включити до договору посилання на реквізити або сторін судової справи, у якій надається правнича допомога; детально фіксувати послуги, які надаються у рамках ведення відповідної судової справи, їх обсяг (витрачений час) та вартість (якщо окремі послуги мають різну вартість); детально фіксувати витрати, які понесені адвокатом у зв`язку із наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (витрати на відрядження, нотаріальні послуги, переклад документів тощо); належно оформляти та зберігати документи, що підтверджують такі витрати; належним чином оформляти платіжні документи під час здійснення оплати послуг адвоката. Представником позивача адвокатом Хворост Д.М. надано суду належні докази про надання правничої допомоги та оплати позивачем її послуг (а.с. 36-46). Враховуючи те, що матеріалами справи відтверджується вчинення адвокатом Хворост Д.М. дій, вказаних у детальному описі робіт (а.с. 36-38) та акті приймання-передачі наданої правової допомоги (а.с. 42), у тому числі, спрямованих на збирання доказів та підготовку процесуальних документів, а також з огляду на те, що визначення розміру гонорару відповідає умовам договору № 80 про надання правової допомоги (а.с. 39-41), а понесення відповідних витрат позивачем підтверджено квитанцією від 19.10.2022 (а.с. 43), посилання відповідача у відзиві на ненадання цих документів та твердження щодо неспіврозмірності та невідповідності засадам розумності і необхідності є безпідставним. Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (ідентифікаційний код юридичної особи: 35625014; місцезнаходження зареєстровано за адресою: 01032; вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ) на користь [PERSON] ( [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн та документально підтверджені оплачені послуги з надання професійної правничої допомоги на суму 9300,00 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved