Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

14.02.2022 р. [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати виконавчий напис № 23176 від 22.12.2021р., виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 38548598), заборгованості у сумі 30416,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати у розмірі 1488,60 грн. Свої вимоги позивач обґрунутовує наступними обставинами. Виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на скасування Судом п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, який було внесено Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року, яка в цій частині визнана незаконною та нечинною судовими рішеннями у справі № 826/20084/14, що набрали законної сили і є обов`язковими. При вчиненні виконавчого напису відбулось порушення ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат», та інших норм Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - умов безспірності заборгованості та передчасність її стягнення. Паперова копія електронного документа не є його оригіналом, вчинення напису копії договору законодавством не передбачено. Також позивач зазначає про недотримання письмової форми кредитного договору, існує невизначеність розміру процентів та неустойки з відповідними правовими наслідками. Кредитор має право нарахування позичальнику процентів та неустойки виключно в межах строку кредитування, а після його закінчення має право на стягнення сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, що також не було враховано при вчиненні виконавчого напису. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим О.О. 28.01.2022р. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 23176 від 22.12.2021р., виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у сумі 30416,00 грн. (а.с.30,41). Вказаний виконавчий напис був вчинений за причини невиконання [PERSON] умов кредитниного договору №0720-5019 від 09.06.2021 р. При дослідженні судом вказаного виконавчого напису, встановлено, що нотаріус при його вчиненні керувався, зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. З вищевикладеного вбачається, що нотаріус вчинила виконавчий напис на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору, оскільки саме такий порядок був передбачений п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. Згідно з п. 3.1. Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку N 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі - Перелік № 1172). Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з наявності нотаріально не посвідчених кредитних договорів, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Слід також зазначити, що вказаний виконавчий напис не містить відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору на підставі якого вчинено виконавчий напис. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що виконавчий напис № 23176 від 22.12.2021 р. не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172, оскільки він вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, що не був нотаріально посвідчений. Щодо інших підстав задоволення позову, які були згадані позивачем у своїй позовній заяві, слід зазначити, що одного лише того факту, що виконавчий напис було вчинено на підставі невідповідного документу, є достатнім для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,60 грн.

Outcome: approved