Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, у якому просить визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , таким чином: зобов`язати [PERSON] забезпечити спілкування позивача з дочкою [PERSON] , [INFO] , протягом перших двох місяців, після набрання рішенням суду законної сили, засобами мобільного, телефонного та іншого зв`язку (Viber, Skype тощо), отримання подарунків; в подальшому встановити порядок спілкування та побачень позивача з дочкою [PERSON] , [INFO] , за попередньою домовленістю в присутності матері [PERSON] два рази на місяць. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] , який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2013 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з відповідачкою. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] . У 2016 році він отримав черепно-мозкову травму, що потребувало тривалої реабілітації. Внаслідок вказаних подій він з дочкою втратили частково психоемоційний зв`язок між собою. Відповідачка, в свою чергу, постійно створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, забороняє йому зустрічатися з дочкою, контактувати по телефону чи іншими засобами зв`язку. Відповідачка обгрунтовує таку поведінку тим, що дочка [PERSON] почувається дискомфортно в присутності батька, не вчиняє жодних кроків для того щоб зблизитися з батьком та постійно обмежує контакт з ним. Встановлення судом графіку побачень з дочкою дозволить йому забезпечити контакт з дочкою, відповідачкою та буде відповідати найкращим інтересам дитини. Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відстрочено позивачу [PERSON] сплату судового збору у розмірі 992,40 грн до ухвалення судового рішення у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, замінено третю особу Службу у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації на Службу у справах дітей Великоберезовицької селищної ради. Матеріали справи надіслано до Служби у справах дітей Великоберезовицької селищної ради для надання висновку щодо визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дочки [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відзиву на позов відповідачка [PERSON] до суду не подавала. 04 травня 2022 року судом закрито провадження у вказаній цивільній справі, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. 31 травня 2022 року представник відповідачки адвокат Білик Л.С. подала письмові пояснення. Вказала, що у позовній заяві не зазначено чи звертався позивач до відповідного органу опіки та піклування з питанням про визначення способів участі одного з батьків у вихованні дитини та встановлення графіку побачень батька з дитиною та чи розглядалось таке питання органом опіки та піклування. В матеріалах справи відсутній висновок органу опіки та піклування, який є обов`язковим при зверненні до суду позовом, що відноситься до даної категорії справ, а також не зазначено доказів, що підтверджують ухилення відповідачки від виконання рішення органу опіки та піклування, що є передбаченою підставою для звернення до суду за усуненням таких перешкод. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Ходюк К. М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Білик Л. С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити. Представник третьої\~особи Служба\~у справах\~дітей Великоберезовицької\~селищної ради\~Тернопільського району,\~Тернопільської області\~у \~судовому засіданні\~підтримала наданий\~органом опіки\~та піклування\~висновок щодо\~участі позивача\~у вихованні\~неповнолітньої лучки\~ [PERSON] . Судом установлено: Сторони із 30 червня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі , який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2013 року. Від даного шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 грудня 2021 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (актовий запис №7). Судом установлено, що на даний час сторони проживають окремо, неповнолітня [PERSON] проживає разом із відповідачкою [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2015 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на дочку [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 19 червня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. У психолого-педагогічній характеристиці, виданій 08 листопада 2022 року Комунальним закладом навчально-виховний комплекс «Мишковицька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області, за підписами директора, класного керівника та практичного психолога, зазначено [PERSON] тасія позитивно характеризується за місцем навчання. Під час проходження адаптації до середньої школи спостерігається підвищений рівень тривожності. Дані отримано з допомогою проективної методики «Малюнок сім`ї», багатошкального опитувальника дитячої тривожності. Згідно з результатами у дитини наявне зниження психологічної активності, зумовлене тривогою, в результатах якої відображається рівень реагування на тривожний фактор середовища, що впливає на пристосованість дитини до ситуації стресогенного характеру. При будь-якій згадці про батька дитина впадає в ступор, починає нервувати та якнайшвидше хоче зупинити розмови даного характеру, уникає відповідей або переводить тему в інше русло. Ще за однією школою «Тривога у відносинах із батьками» відображається рівень тривожних переживань, зумовлених проблемними взаємовідносинами з дорослими, які виконують батьківські функції, а також характер тривожного реагування дитини в зв`язку з батьківським ставленням і оцінкою її батьками у дитини прослідковується високий рівень вираження. Анастасія чутливо реагує на спогади про батька та усі події, пов`язані з ним. Це негативно відображається на самопочутті дитини та її психічному, психологічному здоров`ї, а також навчальній діяльності. Мама займається вихованням, постійно цікавиться успіхами дитини, станом її здоров`я, бере активну участь у шкільних заходах та завжди йде на контакт з класним керівником, адміністрацією закладу, психологічною службою та педагогами. Із особистих пояснень дитини судом установлено, що на запитання про батька дитина не виявляє ознак нервозності, тривожності чи страху. Разом із [PERSON] тасія пояснила, що свого тата пам`ятає, він проживав разом із нею та мамою, але давно. Не хоче зустрічатись із татом через те, що коли він приїжджав до них із мамою постійно кричав на маму, також, був п`яний. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ від 29 жовтня 2021 року вбачається [PERSON] Р.О. є інвалідом третьої групи довічно. Як убачається з пенсійного посвідчення с [NUMBER] 37523 від 10 листопада 2021 р [PERSON] Р.О. отримує пенсію по інвалідності. У індивідуальній програмі реабілітації інваліда №963 від 29 жовтня 2021 року, заповненій на [PERSON] Р.О., зазначено, що він має ряд обмежень, пов`язаних з наявними у нього захворюваннями, потребує професійної, трудової, фізкультурно-спортивної реабілітації. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні по [PERSON] лівни про позбавл [PERSON] овича батьківських прав щодо ди [PERSON] ні [INFO] ження. Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що хоча проживання батька окремо від дитини не звільняє його від виконання батьківських обов`язків, однак у даному випадку позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, зокрема того, що він не цікавиться дитиною не бажає брати участь у її вихованні. Так, судом установлено, що ще до пред`явлення даного позову, у січні 2022 року, відповідач пред`явив до суду п [PERSON] І.М. про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, при підготовці органом опіки і піклування висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав у телефонній розмові з працівником цього органу повідомив, що він бажає участь у вихованні своєї дочки та заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неї, на цьому ж відповідач наполягав у судовому засіданні, стверджуючи, що бажає виконувати свої обов`язки з виховання дитини, проте позивач створює йому перешкоди в цьому, з приводу чого він і звернувся в січні 2022 року з відповідним позовом до суду. Наведене свідчить про зацікавленість відповідача в участі у вихованні його дитини та виконанні батьківських обов`язків. Згідно викладених у позові обставин, відповідачка постійно створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, забороняє останньому зустрічатися з дочкою, контактувати по телефону чи іншими засобами зв`язку. Відповідачка обгрунтовує таку поведінку тим, що д [PERSON] тасія почувається дискомфортно в присутності батька, не вчиняє жодних кроків для того щоб зблизитися з батьком та постійно обмежує контакт з ним. Згідно Висновку органу опіки Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району від 21 квітня 2022 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району за №110 від 21 квітня 2022 року, про визначення способу участі ба [PERSON] Р.О. у вихованні малолітньої д [PERSON] А [INFO] ження, орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити спосіб участі ба [PERSON] Р.О. у вихованні малолітньої д [PERSON] ні [INFO] ження, протягом перших трьох місяців засобами мобільного, телефонного та іншого способу (viber, skype) зв`язку, враховуючи баж [PERSON] тасії, для налагодження контакту з нею. В подальшому - два рази на місяць в один з вихідних днів першого та третього тижня місяця з 13 год до 15 год за попереднім узгодженням з матір`ю та в її присутності, враховуючи бажання дитини. Також, вказаним висновком рекомендовано бать [PERSON] Р.О. не порушувати графік побачень, належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу. Рекомендовано ма [PERSON] І.М. поважати батьківські п [PERSON] Р.О., не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Відповідно до частини першої статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Європейський суд з прав людини в п. 47 та 50 рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008 року, зазначає «Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, № 307-B)…. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги). У відповідності до вимог ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року). Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідачки, як на підставу для відмови у задоволенні позову, про те, що в матеріалах справи відсутній висновок органу опіки та піклування, який є обов`язковим при зверненні до суду позовом, що відноситься до даної категорії справ, а також не зазначено доказів, що підтверджують ухилення відповідачки від виконання рішення органу опіки та піклування, що є передбаченою підставою для звернення до суду за усуненням таких перешкод. На підставі зібраних у справі доказів та пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що між сторонами існує спір про порядок участі у вихованні та спілкуванні позивачем з до [PERSON] асією. Таким чином, сторонами не погоджено способи участі позивача у вихованні дитини, (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, а тому наявний спір про право, який підлягає вирішенню судом (подібна правова позиція висловлена постановах ВС від 22 липня 2020 року у справі №295/13297/18 та 12 лютого 2020 року у справі №\~ 638/19703/17). При цьому, сам по собі той факт, що позивач не звертався до органу опіки та піклування щодо надання висновку про його участь у спілкуванні з дочкою не є підставою для відмови у задоволенні позову. Більше того, такий висновок на момент ухвалення судом рішення наявний в матеріалах справи. За наведених обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування, наданий виходячи із інтересів неповнолітньої дочки ст [PERSON] тасії, її права на спілкування та турботу зі сторони обох батьків, суд доходить висновку що п [PERSON] Р. О. підлягає до часткового задоволення. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги те, що сторони мають рівні права щодо утримання, виховання та розвитку малолітньої доч [PERSON] ні [INFO] ження, несуть однакову відповідальність за виховання, розвиток дитини та її життя, а тому, з врахуванням передусім інтересів дитини та приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до переконання, що позовні ви [PERSON] Р. О. підлягають до часткового задоволення, а саме, необхідно визначити порядок участі позивача у вихованні неповнолітньої д [PERSON] тасії, у такий спосіб: протягом перших трьох місяців засобами мобільного, телефонного та іншого способу зв`язку(viber, skype),враховуючи баж [PERSON] тасії, для налагодження контакту з нею;в подальшому шляхом побачень два рази на місяць в один з вихідних днів першого та третього тижня місяця з 13.00 години до 15.00 години, за попереднім узгодженням з матір ю дитини та в її присутності, враховуючи бажання дитини. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial