Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі 15 квітня 2015 року було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Оскільки спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, позивачка звернулася до Дубенського міськрайонного суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Відповідач участь у житті дітей бере лише частково, не в повній мірі цікавиться проблемами, пов`язаними з дітьми, фінансову допомогу на їх утримання надає не регулярно. Позивачка постійно змушена просити кошти у відповідача. Вважаючи, що позивачка є достатньо матеріально забезпеченою, майже весь тягар фінансових зобов`язань по забезпеченню дітей харчуванням, одягом, іграшками, ліками відповідач переклав на неї. На даний час позивачка не працює, до 27 червня 2022 перебувала у декретній відпустці. Також вона є інвалідом ІІІ групи з дитинства, у зв`язку з цим отримує пенсію в мінімальному розмірі. Відповідач є фізично здоровою особою, інших утриманців не має, офіційно працевлаштований, оформлений приватним підприємцем та має достатній дохід. Оскільки домовленості між позивачкою та відповідачем з приводу добровільної сплати аліментів не досягнуто, вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 30 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивачки - адвокат Рідченко М.В. подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання також не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Заперечень не має. Також згідний сплатити судовий збір. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2015 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] . У свідоцтвах про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] їхніми батьками вказані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8). Діти зареєстровані та проживають з позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЦНАП Дубенської міської ради №07-01-20/1649 від 25.10.2022 (а.с. 9). Відповідно до\~ч.\~6,\~7\~Сімейного\~кодексу\~України жінка\~та\~чоловік\~мають рівні\~права\~і обов`язки\~у\~сімейних відносинах,\~шлюбі\~та\~сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх виджів заробітку, але меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно відповідатиме інтересам дітей, зможе покрити витрати на їх утримання в частині, за яку відповідає один із батьків. На думку суду сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved