Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] 13.01.2023 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 26.08.2009 року у виконавчому комітеті Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №19. Вказує на те, що у від шлюбу у них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні. Вказує, що відповідачка є інвалідом із загальною та постійною непрацездатністю, і з потребою в допомозі, яка на даний час перебуває на лікуванні в Італії, де і отримала висновок медичної комісії з оцінки інвалідності, стану зору та слуху. У зв`язку з цим, діти постійно проживають з ним, так як їх мати не має можливості займатися їх вихованням. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою припинилося в 2020 році, через те, що відповідачка виїхала за межі України та вони більше не підтримують подружні відносини, а шлюб носить формальний характер. Фактично сімейно-шлюбні відносини між ними вже припиненні вже, спільне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливими, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, поновлювати сімейно-шлюбні відносини він немає наміру. З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб, дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сиан [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з ним за адресою [ADDRESS] . Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.01.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 24.01.2023 (а.с.15). У судове засідання 24.01.2023 учасники не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] 24.01.2023 скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак 24.01.2023 була скерована заява про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та розгляд справи за її відсутності. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 26.08.2009 року у виконавчому комітеті Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.04.2022 виданого повторно Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Чернівецькій області (а.с.4) Від шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2013 року та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Акта №33 частина І серія А Витягу із журналу реєстрації актів про народження м.СантАгата де Готі, [INFO] (а.с. 6,10) Згідно довідки №16 виданої Драчинецьким старостинським округом Чернівецького району Чернівецької області, про те, що [PERSON] , [INFO] та його малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають спільно за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) Відповідно до довідки №17 виданої Драчинецьким старостинським округом Чернівецького району Чернівецької області, про те, що гр.. [PERSON] , [INFO] перебуває за межами України з 2020 року (а.с.12) Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 160 Сімейного кодексу України, передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Розглядаючи справу, ВС нагадав, що у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) Верховнеий Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір"ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, а примирення надане судом сторонам не дало жодних результатів, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, а відтак за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати їх спільні діти (донька та син), слід з залишити місце проживання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , біля батька [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved