Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 25 жовтня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис №18511 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем в розмірі 54\~160,00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2022 року у справі № 201/10372/21 було скасовано виконавчий напис № 18511 вчинений приватним нотаріусом обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 03 травня 2022 року на адвокатський запит було отримано відповідь від приватного виконавця із зазначенням інформації, що за період знаходження виконавчого документа щодо виконавчого провадження № 66644330 по виконанню виконавчого напису № 18511 від 12 березня 2021 року, з доходів боржника [PERSON] було стягнуто та перераховано на користь стягувача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти в розмірі 19606,34грн.: 500,00 грн. в рахунок сплати мінімальних витрат виконавчого провадження; 1 736,92 грн. в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 17 369,42 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням (та перераховано на рахунок стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»). Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 19 606,34 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25 жовтня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 31 жовтня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про стягнення грошових коштів. Позивач до суду подав заяву про розгляд цієї цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис №18511 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та [PERSON] в розмірі 54 160,00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2022 року у справі № 201/10372/21 було визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 12 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 18511, таким, що не підлягає виконанню. 03 травня 2022 року на адвокатський запит адвоката позивача Бочкаря Романа Віталійовича було отримано відповідь від приватного виконавця із зазначенням інформації, що за період знаходження виконавчого документа щодо виконавчого провадження № 66644330 по виконанню виконавчого напису № 18511 від 12 березня 2021 року, з доходів боржника [PERSON] було стягнуто та перераховано на користь стягувача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти в розмірі 19606,34грн.: 500,00 грн. в рахунок сплати мінімальних витрат виконавчого провадження; 1 736,92 грн. в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 17 369,42 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням (та перераховано на рахунок стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в межах виконавчого провадження № 66644330 з примусового виконання виконавчого напису № 18511 від 13 березня 2021 року з доходів боржника [PERSON] було стягнуто кошти на загальну суму 19606,34грн.: -500,00 грн. в рахунок сплати мінімальних витрат виконавчого провадження; -1 736,92 грн. в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; -17 369,42 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням (та перераховано на рахунок стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»). Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Ураховуючи те, що кошти набуті ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню, набуті без достатньої правової підстави, і чинним законодавством не передбачено іншого способу повернення цих коштів, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» слід повернути позивачу утримані з нього кошти в сумі 17 369,42 грн., а в решті позовних вимого слід відмовити, оскільки витрати у виконавчому провадженні перераховувалися на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. Разом з тим, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не позбавлено права звернутись до суду із позовом про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, а [PERSON] не позбавлений права звернутися до виконавця із заявою про повернення стягнутого виконавчого збору на підставі ч. 7 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження». В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 879,18 грн. за позовну вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів (17 369,42 х 992,40 : 19 606,34 = 879,18 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial