Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

27 вересня 2022 року від Органу опіку та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітній [PERSON] , [INFO] з 16.11.2018 року наказом № 936 перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий що опинився у складних життєвих обставинах. Підставою взяття малолітнього на облік є проживання у сім`ї, у якій батьки або особи що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. Мати, [PERSON] , за весь час перебування дитини на обліку в службі (управлінні) не спромоглася створити необхідних умов для утримання та виховання дитини, її повноцінного навчання та розвитку. Так, під час численних відвідувань родини за місцем проживання, спеціалістами встановлено, що умови проживання не задовільні, помешкання потребує ремонту та прибирання, є таргани, постільна білизна брудна, місце для навчання не об лаштоване, в квартирі є домашні тварин, які випорожняються на килимі. Спеціалістами відділу служби з матір`ю, [PERSON] , проводились численні бесіди з приводу зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків відносно дітей, вона була ознайомлена з нормами законодавства України щодо відповідальності батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків, щоразу підчас відвідування родини, а також письмово. [PERSON] характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв, не має постійного місця роботи (зі слів працює неофіційно, має тимчасові заробітки). [PERSON] під соціальним супроводом Запорізького міського центру соціальних служб не перебуває, вважає себе такою, що самостійно справляється з життєвими труднощами, проблеми у вихованні, утриманні дитини не визнає. Згідно з актом оцінки потреб родини ЗМЦСС умови проживання родини [PERSON] не відповідають санітарно-гігієнічним нормам: брудно, стійкий неприємний запах, речі невпорядковані, брудний одяг та постільна білизна. У дитини наявне ліжко, канцелярське приладдя, відсутнє місце для навчання, продукти харчування наявні, але готової їжі немає. Відповідно до інформації КНП «ЗЦПМСД №1» від 11.05.2022 мати не виконує рекомендації лікарів щодо обстеження, лікування та оздоровлення дитини, проте скарги на неналежне виконання нею батьківських обов`язків не надходили, але ймовірно зловживає спиртними напоями. Відповідно до інформації Запорізька гімназія № 3 Запорізької міської ради з початку введення дистанційного навчання, організовано в телефонному режимі, оскільки підключення до інтернету є неможливим, класний керівник кожного дня надає завдання для виконання телефоном матері. Перевірити рівень засвоєння матеріалу можливості немає, оскільки надіслати фото виконаних робіт мати не може з технічних причин. Спеціалістами відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської спільно з представниками патрульної поліції та ЗМЦСС проведено оцінку рівня безпеки дитини, [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини зроблено висновок про те, що подальше перебування дитини в родині «дуже небезпечно», необхідність прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків. Того ж дня малолітній, [PERSON] , 2011 року народження, у супроводі працівника служби був доставлений до КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, під час обстеження лікарем підтвердився діагноз COVID-19 та педикульоз. 20.09.2022 головою районної адміністрації Запорізької міської, по Олександрівському району за поданням відділу служби (управління) у справах дітей прийнято розпорядження № 224р «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] ». Питання про соціальний захист дитини родини [PERSON] , 20.09.2022 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району (протокол № 18). Мати на засідання комісії не з`явилася, про дату та час була повідомлена особисто, про причину неявки, або неможливість явки на засідання не повідомляла. За результатами розгляду питання, враховуючи ситуацію: в родині, стан виконання матір`ю батьківських обов`язків, прийнято рішення про доцільність звернення до суду з заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовче судове засідання. (а.с. 42-43) Ухвалою суду від 25 листопада 2022 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. (а.с. 100-101). Представник позивача - органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Олександрівському району надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов з підстав, викладених у позові (а.с. 117). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справі поштові відправлення. Причини неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. Представник третьої особи - Запорізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Запорізької міської ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити (а.с. 120) Представник третьої особи - КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Причини неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. Відповідно до частини першої ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 29.09.2022 р. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 41) Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлена про час та місце слухання справи за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилася у судове засідання без поважних причин. Суд, у відповідності до статті 280 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача по справі та ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.06.2011 р. матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9) Малолітній [PERSON] , [INFO] з 16.11.2018 року наказом № 936 перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий що опинився у складних життєвих обставинах. (а.с. 12) Підставою взяття малолітнього на облік є проживання у сім`ї, у якій батьки або особи що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. Інформація про родину надійшла до відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 24.09.2018 від Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради, „ в якому зазначено, що дитина [PERSON] увесь день перебуває на дитячому майданчику без нагляду дорослих, часто голодна, мати разом із співмешканцем зловживає спиртними напоями. Мати, [PERSON] , за весь час перебування дитини на обліку в службі (управлінні) не спромоглася створити необхідних умов для утримання та виховання дитини, її повноцінного навчання та розвитку. Так, під час численних відвідувань родини за місцем проживання, спеціалістами встановлено, що умови проживання не задовільні, помешкання потребує ремонту та прибирання, є таргани, постільна білизна брудна, місце для навчання не об лаштоване, в квартирі є домашні тварин, які випорожняються на килимі (підтверджується актами обстеження від 19.10.2018, 19.03.2019, 24.03.2020, 15.06.2020, 03.08.2021, 11.10.2021, 17.02.2021, 27.04.2022, 04.05.2022, 27.07.2022, 19.09.2022). (а.с. 16-26) Спеціалістами відділу служби з матір`ю, [PERSON] , проводились численні бесіди з приводу зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків відносно дітей, вона була ознайомлена з нормами законодавства України щодо відповідальності батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків, щоразу підчас відвідування родини, а також письмово (26.06.2019, 17.02.2021, 01.03.2021, 27.04.2022, 26.07.2022). (а.с. 13-15) [PERSON] характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв, не має постійного місця роботи (зі слів працює неофіційно, має тимчасові заробітки). [PERSON] під соціальним супроводом Запорізького міського центру соціальних служб не перебуває, вважає себе такою, що самостійно справляється з життєвими труднощами, проблеми у вихованні, утриманні дитини не визнає. Згідно з актом оцінки потреб родини ЗМЦСС умови проживання родини [PERSON] не відповідають санітарно-гігієнічним нормам: брудно, стійкий неприємний запах, речі невпорядковані, брудний одяг та постільна білизна. У дитини наявне ліжко, канцелярське приладдя, відсутнє місце для навчання, продукти харчування наявні, але готової їжі немає. (а.с. 35-37) Відповідно до інформації КНП «ЗЦПМСД №1» від 11.05.2022 мати не виконує рекомендації лікарів щодо обстеження, лікування та оздоровлення дитини, проте скарги на неналежне виконання нею батьківських обов`язків не надходили, але ймовірно зловживає спиртними напоями. (а.с. 39) Відповідно до інформації Запорізька гімназія № 3 Запорізької міської ради з початку введення дистанційного навчання, організовано в телефонному режимі, оскільки підключення до інтернету є неможливим, класний керівник кожного дня надає завдання для виконання телефоном матері. Перевірити рівень засвоєння матеріалу можливості немає, оскільки надіслати фото виконаних робіт мати не може з технічних причин. (а.с. 40) 19.09.2022 під час профілактичного рейду на території району, спільно з представниками служби та центру соціальних служб, родину [PERSON] планово відвідано з метою контролю виконання стану батьківських обов`язків ( [ADDRESS] ). Мати, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Під час бесіди, дитина повідомила, що погано себе почуває, в нього болить горло та голова. Спеціалістами була виміряна температура тіла дитини на термометрі 38.6 С. Після чого була викликана карета швидкої допомоги та патрульна поліція. Лікарка швидкої, яка оглянула малолітнього [PERSON] , 2011 року народження, діагностувала ОРВІ та бронхіт, запропонувала негайну госпіталізацію до дитячої лікарні. Мати, [PERSON] , поводила себе агресивно по відношенню до членів комісії, співробітників патрульної поліції та лікарів швидкої допомоги, чинила перешкоди при госпіталізації дитини. Спеціалістами відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської спільно з представниками патрульної поліції та ЗМЦСС проведено оцінку рівня безпеки дитини, [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини зроблено висновок про те, що подальше перебування дитини в родині «дуже небезпечно», необхідність прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків. Того ж дня малолітній, [PERSON] , 2011 року народження, у супроводі працівника служби був доставлений до КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, під час обстеження лікарем підтвердився діагноз COVID-19 та педикульоз. (а.с. 27-31) 20.09.2022 головою районної адміністрації Запорізької міської, по Олександрівському району за поданням відділу служби (управління) у справах дітей прийнято розпорядження № 224р «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] ». (а.с. 33) Питання про соціальний захист дитини родини [PERSON] , 20.09.2022 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району (протокол № 18). Мати на засідання комісії не з`явилася, про дату та час була повідомлена особисто, про причину неявки, або неможливість явки на засідання не повідомляла. За результатами розгляду питання, враховуючи ситуацію: в родині, стан виконання матір`ю батьківських обов`язків, прийнято рішення про доцільність звернення до суду з заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . За даних обставин орган опіки та піклування вважає [PERSON] такою, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставною для позбавлення її батьківських прав. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Олександрівському району, приходить до наступного. Статтю 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків підтверджуються належними та допустимими доказами. Судом встановлено, що дитина: [PERSON] , [INFO] є малолітнім та не досяг вісімнадцяти років; мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідачки від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов`язками. Частина 7 статті 7 Сімейного кодексу України проголошує, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 12 цього Закону зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьків батьківських прав, зокрема те, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 166 Сімейного кодексу України передбачено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved