Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом та просила су позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач не цікавиться життям дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, зокрема, від матеріального забезпечення. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Ухвалою суду від 19.10.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.09.2022 до участі у розгляді справи залучено у якості третьої особи - Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації. Ухвалою суду від 29.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судове засідання позивач з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім"ї Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації подав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням інтересів дитини. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 14.08.2010, актовий запис № 1579 від 14.08.2010. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.05.2015 шлюб між сторонами розірвано. Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації від 03.11.2022 № 109-4854, [PERSON] життям сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні, навчанні, розвитку та утриманні, не цікавиться успіхами та здоров"ям дитини, не турбується про фізичний і духовний розвиток сина. На підставі чого, Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком [PERSON] , свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його сина. На підставі викладеного та

Outcome: approved