Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором з обслуговування відпуску товару в розстрочку. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13 вересня 2021 року на прохання відповідачки він надав останній в розстрочку шафу-купе на суму 4 800 гривень. При складанні договору відповідачка внесла перший платіж в сумі 2 400 гривень, решту вартості товару, згідно договору, вона зобов`язалася внести протягом двох наступних місяців. Так як на неодноразові дзвінки відповідачка відмовляється повертати решту кошти, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 2\~400 грн у рахунок боргу за договором. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з`явився, який письмово просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог, в якій також просила врахувати, що на даний час її дійсне прізвище [PERSON] , а не [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Відзиву на позов відповідачкою не подано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 13 вересня 2021 року між Приватним підприємцем [PERSON] та покупцем [PERSON] у письмовій формі був укладений кредитний договір з обслуговування відпуску товару в розстрочку, згідно якого остання придбала у позивача в розстрочку шафу-купе, вартістю 4\~800 грн та внесла перший внесок у сумі 2\~400 грн, решту вартості товару на суму 2\~400 грн зобов`язалася вносити готівкою протягом двох місяців рівними долями (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про шлюб від 16 вересня 2022 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище [PERSON] . Фактично між сторонами склалися цивільні відносини щодо продажу товару у кредит. ЦК України не має визначення поняття «товарний кредит», але у ст. 694 ЦК зазначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товарів у кредит з відстроченням або розстроченням платежу. Звідси можливо зробити висновок, що з правової точки зору договір товарного кредиту є різновидом договору купівлі-продажу. Право власності на товар переходить до покупця у момент підписання договору або в момент отримання товару. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~695\~ЦК України договором\~про продаж\~товару в\~кредит може\~бути передбачено\~оплату товару\~з розстроченням\~платежу. Істотними\~умовами договору\~про продаж\~товару в\~кредит з\~умовою про\~розстрочення платежу\~є ціна\~товару,\~порядок,\~строки і\~розміри платежів. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ст. 629 ЦК Українии договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст. 525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 612 ч. 1 ЦК України\~передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1\~ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК). Так як відповідачкою не виконано зобов`язання щодо повернення коштів за проданий товар у розстрочку та не спростовано відсутності у неї заборгованості перед позивачем у розмірі 2\~400 грн, тому зазначена сума коштів підлягає стягнення з неї на користь позивача. Суд установив також, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі. \~ \~ \~ \~Одночасно з відповідачки в дохід держави слід стягнути 992,40 грн судових витрат, так як позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору, бо є інвалідом ІІ групи (а.с. 3).

Outcome: approved