Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

В жовтні 2022 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») звернулось суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/598368 від 12.07.2019 року у розмірі 84936,72 грн., яка утворилася станом на 17.02.2022 року та стягнути судовий збір у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ «Райффайзен Банк» посилається на те, що 12.07.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було складено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/598368 (надалі - кредитний договір), згідно умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 56122,45 грн. терміном до 12.07.2025 року, під процентну ставку 49,9 % річних. Відповідач, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Проте, всупереч вимогам договору, відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 17.02.2022 року його заборгованість перед позивачем становить 84936 грн. 72 коп., з яких: 72494,04 грн. заборгованість за кредитом; 12442,68 грн. заборгованість за відсотками. Таким чином просить стягнути з відповідача на користь банку вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25.10.2022 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце слухання\~справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із витягом зі статуту позивач є правонаступником Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», а випискою з ЄДРПОУ № 200403497035 від 17.06.2021 року та банківською ліцензією № 10 від 18.06.2018 року підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. 12.07.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» за № 014/380805/82/598368. Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, Позичальник ознайомився з основними умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту, додатковою інформацією та іншими важливими правовими аспектами, шляхом підписання Заяви-Анкети для отримання кредиту «Кредит готівкою» від 12.07.2019 року та Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» від 12.07.2019 року. Згідно умов Заяви-Договору від 12.07.2019 року за № 014/380805/82/598368, [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 56122,45 грн. Строк дії кредиту 72 місяці з дати надання кредиту по 12.07.2025 року (п.1.2.2. Договору). При цьому, відповідно до умов п. 2.1 Заяви-Договору проценти за користування кредитом сплачуються Клієнтом у визначену Графіком дату у складі Щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються виходячи із процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3 пункту 1.2. Заяви-Договору. Проценти нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення Операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт-факт). Згідно п. 2.2 Договору, Клієнт здійснює погашення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтентними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми Кредиту та Процентів та розраховується за формулою, визначеною підпунктом 3.5.1. пункту 3.5 Статті 3 Розділу 6 Правил. Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та проценти за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та процентами. Проте, всупереч вимогам умовам Договору, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та процентів за кредитом. З виписки по рахунку, виданої 10.02.2022 року, вбачається, що АТ «Райффайзен Банк» на рахунок відкритий на ім`я [PERSON] було зараховано кредитні кошти. Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором та виписки по картковому рахунку [PERSON] , свої зобов`язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків він не виконав, внаслідок чого станом на 17.02.2022 року заборгованість відповідача перед банком за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/598368 від 12.07.2019 року становить 84936 грн. 72 коп., з яких: 72494,04 грн. заборгованість за кредитом; 12442,68 грн. заборгованість за відсотками. Про наявну заборгованість відповідач попереджався Банком шляхом направлення вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором вих. № 114/5-К-232377 від 17.02.2022 року, зокрема, про необхідність погашення даної заборгованості протягом 30 днів з дня отримання даної вимоги Однак, у визначені кредитором строки вимога не виконана, відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. За змістом ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Слід зазначити, що однією з засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, який відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладені\~обставини,\~а також\~те,\~що відповідач\~добровільно належним\~чином не\~виконав зобов`язання\~за договором\~кредиту №\~014/380805/82/598368\~від 12.07.2019\~року,\~чим порушив\~зазначені норми\~закону та\~умови вказаного\~договору,\~а томусуд приходить до висновку, що позов АТ «Райффайзен Банк» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved