Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.02.1999 року виконавчим комітетом Сушківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис 4. Після смерті батька відкрилася спадщина за законом, яку в 1/2 частці кожній прийняли: вона [PERSON] та її мати дружина спадкодавця, [PERSON] , спільним проживанням та реєстрацією на день смерті спадкодавця, згідно ст.549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), однак свої спадкові права не оформили, що підтверджується копією довідки виданої виконкомом Ушомирської сільської ради Сушківського старостинського округу Коростенського району Житомирської області від 08.06.2022 року №79/02-15 та Інформаційним листом-відмовою завідувача Коростенської районної державної нотаріальної контори від 03.08.2022 року №274/01-16. [INFO] її мати [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.01.2018 року виконавчим комітетом Сушківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис 1. На день смерті її мати [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки виданої виконкомом Сушківської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 23.11.2020 №521/02-15. Після смерті матері відкрилась спадщина за законом, яку вона, [PERSON] , прийняла спільним проживанням та реєстрацією на день її (матері) смерті, на підставі ч.3ст.1268 ЦК України. В даний час виникла необхідність в оформленні нею спадщини за законом після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] , а саме житлового будинку [ADDRESS] , який належав на праві власності її батьку, згідно запису книги по господарського обліку №4 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] та який після його смерті в частці Ѕ прийняла та не оформила за життя своїх спадкових прав її мати, що підтверджується інформаційним листом відмовою завідувача Коростенської районної державної нотаріальної контори від 03.08.2022 №274/01-16 та копією довідки виданої виконкомом Ушомирської сільської ради Сушківського старостинського округу Коростенського району Житомирської області від 08.06.2022 року №81/02-15. 03.08.2022 року звернувшись до Коростенської районної державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті матері та батька на вищевказане майно та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, завідувач нотаріальної контори відмовила у його видачі, посилаючись на те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок. Вищевказана довідка про належність будинку не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності спадкодавця у зв`язку з чим їй рекомендовано звернутися до суду. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом чи заповітом після смерті матері та батька не має, що підтверджується листом-відмовою завідувача нотаріальної контори від 03.08.2022 року №274/01-16. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У вищевказаному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації. Згідно інформаційної довідки виданої Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 10.06.2022 року №37, державна реєстрація права власності житлового будинку [ADDRESS] не проводилась. За вказаних вище обставин та беручи до уваги те, що її мати успадкувала Ѕ частку спадщини після смерті свого чоловіка (батька позивача) але за життя свої спадкові права не оформила, вона являється єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після її смерті, тому вважається такою, що фактично набула право власності на вищевказане спадкове майно. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на 1/2 частку житлового будинку із надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності її батьку [PERSON] , померлому [INFO] . Одночасно просить визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на 1/2 частку житлового будинку із надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] , який належав її матері [PERSON] , померлій [INFO] , яка прийняла та не оформила за життя своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка (її батька) [PERSON] , померлого [INFO] . Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 57 років в с.Сушки, Коростенського району, Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 10.02.1999 року. З довідки виданої виконкомом Ушомирської сільської ради Сушківського старостинського округу Коростенського району Житомирської області №81/02-15 від 08.06.2022 року слідує, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі №4 за 1996-2000 роки особовий рахунок № [NUMBER] (рік побудування 1971). Зі змісту довідок Ушомирської сільської ради Сушківського старостинського округу Коростенського району Житомирської області від 08.06.2022 року, слідує, що [PERSON] станом на день своєї смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , згідно запису книги погосподарського обліку №4 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] . Рік побудови будинку -1971. \~ \~ \~ \~Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Отже, наявні в справі документи містять інформацію про прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті чоловіка та батька , відповідно, на підставі ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року). \~ \~ \~ \~Про те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 14.03.1966 року. \~ \~ \~ \~Ступінь родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.10.1977 року. Зміна прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] відбулась після реєстрації шлюбу, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане повторно 13.02.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського району. \~ \~ \~ \~У встановленому законом порядку [PERSON] та [PERSON] не отримали свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла у віці 76 років в с.Сушки Коростенського району, Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 29.01.2018 року. З довідки виконкому Сушківської сільської ради Коростенського району Житомирської області №512/02-15 від 23.11.2020 року слідує, що [PERSON] на день смерті, тобто станом на [INFO] , була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані та проживала: дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , онук [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач, як дочка померлої [PERSON] , є спадкоємцем першої черги по закону, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.1977 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим повторно 13.02.2002 року Сушківською сільською радою Коростенського району. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~З листа завідувача Коростенської районної нотаріальної контори Кобилинської О.С. №336/01-16 від 26.08.2022 року слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) спадкоємці не звертались. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , згідно алфавітних книг за 19970-2000 роки, 2001-2004 роки спадкова справа в Коростенській районній державній нотаріальній конторі не заводилась, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) спадкоємці не звертались. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Отже, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~Листом за №274/01-16 від 03.08.2022 року державний нотаріус Коростенської районної нотаріальної контори Кобилинська О.С. повідомила позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність вказаного будинку [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок за спадкодавцями позивача втрачена, що є перешкодою реалізувати свої спадкові права в органах нотаріату. Інвентаризація будинку проведена ФОП [PERSON] [INFO] . \~ \~ \~ \~З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved