Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

24.11.2022року\~АТ\~«Райффайзен Банк» звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № 010/2560/82/1050338 від 02.04.20 21року, згідно якої отримав споживчий кредит у формі кредитування рахунку ,розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становив 10000,00грн.Кредит надавався шляхом зарахування коштів кредиту на КР. Збільшення ліміту кредитування за кредитним договором із 10 000.00 грн. до 72 000.00грн(відображено у розрахунку 27.08.2021 року) та проведено у відповідності до п.2.3 ст.2 Правил та п.2.1 кредитного договору в межах максимального ліміту,-у випадку відображення інформації у розрахунку щодо збільшення ліміту.Максимальний ліміт Кредиту склав 500000,00грн. в межах якого було встановлено поточний ліміт кредиту, що підтверджується випискою по картковому рахунку№ [NUMBER] . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 09.08.2022 має заборгованість 83557,32грн., з яких: 72000,00 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом; 11557.32 грн. заборгованість за недозволеним овердрафтом, в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску-30072,28грн.(п.3.2 кредитного договору) Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість у розмірі 83\~557,32 грн. за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2560/82/1050338 від 02.04.2021року та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. \~ 08.12.2022 ухвалою Березанського міського суду Київської області, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~21.12.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 19.01.2023 для повторного виклику відповідача. Відповідно до ч. 2-6 ст.\~19\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вона підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України . Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.54-58). В позовній заяві позивачем було вказана адреса : [ADDRESS] . Повістки про виклик до суду на 21.12.2022, 19.01.2023 [PERSON] були направленні на вищезазначені адреси, відповідач не отримав, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з відміткою про не отримання . Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128, 131 ЦПК України. Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, ним не подано відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~279\~ЦПК\~України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст.\~178\~ЦПК\~України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено. Відповідно до ст. 2, 12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.\~77\~ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». 02 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/2560/82/1050338 , згідно умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 10000 грн. та максимального ліміту 500000 грн. , під 48 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені заявою-договором. При укладенні цього договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 1.2 заяви-договору, з дати початку кредитування, банк надав клієнту в межах поточного ліміту кошти у сумі 10000 грн., який у подальшому було збільшено до 72000 грн. Кредит надавався шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових )операцій за картковим рахунком,здійсненням Банком договірного списання коштів кредиту з карткового рахунку у визначених договором випадках . Метою кредиту є: придбання товарів (робіт,послуг)для задоволення потреб ,не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Максимальний кредит ліміту складав 500000 грн., в межах якого було встановлено поточний ліміт кредиту. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Згідно п. 3.1 заяви - договору, сторони погодили, що проценти за договором будуть нараховуватись в порядку визначеному п. п. 2.5.2,2.5.4 п. 2.5 статті 2 розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно п. 3.2 заяви - договору, клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 % від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 грн. або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5-2.5.13 пункту 2.5 статті 2 розділу 6 Правил клієнт зобов`язався здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом. В кредитному договорі зазначено, що сторони уклали заяву- договір до договору банківського обслуговування (укладеного підписанням заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди № CMDPI-1445998 від 04 квітня 2021 року. Згідно п. 1 угоди № СМДРІ-1445998 від 02.04.2021 року, яка укладена між сторонами, підписанням цієї угоди клієнт приймає публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах та висловлює повну безумовну згоду з її умовами. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 205 ЦК України, Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1, ч. 2 ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач покладені на нього зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку. Разом з тим, у порушення умов заяви - договору відповідач свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Із наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та наданого кредиту «Кредитна картка» № 010/2560/82/1050338 від 02 квітня 2021 року вбачається, що станом на 09.08 2022 року відповідач має перед банком заборгованість за вказаним договором на загальну суму 83557 грн. 32 коп., яка складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 72000 грн., в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску - 30072 грн. 28 коп.; -\~заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 11557 грн. 32 коп. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «кредитна картка» № 010/2560/82/1050338 від 02.04. 2021 року кошти добровільно банку не повернуті, суд дійшов висновку, що позов АТ «Райффайзен Банк» є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 83557 грн. 32 коп. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15254 від 24 жовтня 2022 року, який, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved