Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до ПрАТ «Європейський страховий альянс» у якому просив суд стягнути з останнього 5 370,92 грн пені, 1 354,02 грн 3% річних, 6 181,59 грн інфляційних втрат. В обґрунтування позову зазначено, що 13.12.2019 року сталась ДТП за участі автомобіля «Ford Transit», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Peugeot 407», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач зазначає, що постановою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року, справа №522/481/20, винним у настанні ДТП визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», відповідно до полісу №АМ/8865006. 19.12.2019 року він звернувся до відповідача з метою отримання страхового відшкодування, однак його виплачено не було. Постановою Київського апеляційного суду від 11.08.2022 року у справі №752/22361/20 за позовом [PERSON] до ПрАТ «Європейський страховий альянс» було стягнуто на користь позивача невиплачене страхове відшкодування у розмірі 21 352,65 грн. Позивач зазначає, що 18.08.2022 року відповідач сплатив йому суму страхового відшкодування у розмірі 21 352,65 грн. Позивач вказує, що відповідач повинен був сплатити суму страхового відшкодування до 07.07.2020 року включно, а оскільки останнім такої виплати у встановлений законом строк здійснено не було, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити йому штрафні санкції. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 05.12.2022 року на адресу суду надійшов відзив ПрАТ «Європейський страховий альянс» у якому відповідач зазначає, що позивач просить стягнути пеню за період прострочення виконання грошового зобовязання з 18.08.2021 року по 18.08.2022 року у розмірі 5 370,92 грн, в межах строку спеціальної позовної давності - 1 рік, з чим погоджується відповідач. Також відповідач не заперечує проти вимог про стягнення інфляційного збільшення боргу у розмірі 6 181,59 грн, 3% річних у розмірі 1 354,02 грн. В той же час, відповідач вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, та не є доведеним. Відповіднач посилається на те, що позивач не надав квитанції про фактичну оплату послуг правничої допомоги. Відповідач вважає, що обгрунтованими витратами на професійну правничу допомогу можуть бути не більше ніж 3 000,00 грн. Відповідно до положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 11.08.2022 року у справі №752/22361/20, за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Європейський страховий альянс», третя особа: [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено - рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення, яким позов [PERSON] до ПрАТ «Європейський страховий альянс», третя особа: [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування задоволено та стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 21 352,65 грн. 18.08.2022 року відповідачем було сплачено на користь позивача 21 352,65 грн страхового відшкодування згідно постанови Київського апеляційного суду від 11.08.2022 року у справі №752/22361/20. Вищевказаним судовим рішенням було встановлено, що 13.12.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля « Ford Transit», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Peugeot 407», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Постановою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року, справа №522/481/20, винним у настанні ДТП визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», відповідно до полісу №АМ/8865006. 19.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з претензією з метою отримання страхового відшкодування, однак його відповідачем виплачено не було. У судовому рішенні Київський апеляційний суд встановив, що фактично, подана позивачем претензія відповідає усім вимогам, які висуває ст. 35 Закону до заяви, а з матеріалів справи вбачається, що позивачем ПрАТ «Європейський страховий альянс» були наданій й документи щодо права власності позивача на авто та постанову суду про винну у вчиненні ДТП особу. За таких умов, суд дійшов висновку, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування у ПрАТ «Європейський страховий альянс» були відсутні. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 36.5 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідає вимогам закону, з ним також погоджується відповідач. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення вимог позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат позивача на правову допомогу, з урахуванням заяви відповідача, суд зазначає наступне. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В матеріалах справи наявні: договір на надання правової допомоги від 01.09.2022 року №02/09/22-ЮП/IL, укладений між [PERSON] та адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем, та акт виконаних робіт від 19.09.2022 року. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву заначив про неспівмірність витрат на правничу допомогу, заявлених до відшкодування, з огляду на ціну позову та витраченого адвокатом часу, та просив зменшити такі витрати до 3000 гривень. Суд погоджується з позицією сторони відповідача щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з ціною позову та складністю даної справи, яка є малозначною з огляду на ціну позову. Також подані стороною позивача докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не містять доказів на підтвердження того, що адвокатом вчинялись будь-які дії щодо збирання доказів, а витрачений час протягом 7 годин на підготовку позовної заяви не є обгрунтованим, зважаючи на складність даної справи та обсяг позовної заяви. З огляду на викладене, суд,

Outcome: approved