Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

31.10.2022р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2014р. На даний час шлюб розірвано за рішенням суду від 02.08.2018р., яке набрало законної сили 06.09.2018р. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з ним і перебуває на його повному утриманні та вихованні. Відповідачка як мати не цікавиться вихованням, розвитком, навчанням та здоров`ям сина, протягом тривалого часу не спілкується з ним, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість зі сплати аліментів. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.11.2022р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.12.2022р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Земцова В.О. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки в заочному порядку відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2,3 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2014р. Шлюб розірвано за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.08.2018р., яке набрало законної сили 06.09.2018р. (арк.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (арк.7). Після припинення шлюбних відносин дитина мешкає разом з батьком - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до розпорядження ЗМР по Хортицькому району №71 від 01.03.2021р. визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (арк.10). Судовим наказом №2-н/337/6/2022, ЄУН 337/7309/21, виданим 19.01.2022р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2021р. і до повноліття дитини. Згідно розрахунку державного виконавця Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі від 01.10.2022р. заборгованість боржниці [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , станом на 30.09.2022р. становить 34 755,87грн. (арк.11-12). Згідно довідки ЗЗОШ №91 учень 2-Б класу [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] .. Мати участі у вихованні і навчанні сина не приймає, до школи не з`являється і не цікавиться його успішністю (арк.9). Згідно з актом обстеження умов проживання дитини № 10-08/1645 від 29.11.2022р., складеним спеціалістами Служби (управління) у справах дітей по Хортицькому району, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] . В квартирі створені сприятливі умови для проживання, виховання та розвитку дитину. Усі комунікації підключені, є меблі та побутова техніка, холодильник, пральна машина, мікрохвильова піч, водонагрівач. Дитина має окрему кімнату з особистим спальним місцем, стіл для навчання, комп`ютер, шафу для одягу, забезпечений одягом та взуттям за сезоном, засобами особистої гігієни, продукти харчування в достатній кількості (арк.29). Згідно з листом Запорізького міського центру соціальних служб ЗМР № 1721/03-06 від 05.12.2022р. начальником відділу соціальної роботи по Хортицькому району була проведена бесіда з малолітнім [PERSON] , в ході якої він розповів, що він навчається у 2 класі Запорізької гімназії №91, у вільний час захоплюється футболом. Коли батько на роботі до них приходить старша сестра [PERSON] , яка допомагає йому з виконанням домашнього завдання. У вільний час вони з батьком граються, дивляться телевізор, читають книжки, батько смачно готує. Мати давно він не бачив, навіть коли він потрапив до лікарні, вона жодного разу до нього не прийшла. Коли він проживав з матір`ю, вона змушувала його молитися, не дозволяла йти спати і він засинав, стоячи на колінах. Мати відібрала у нього телефон, щоб він не міг зателефонувати батьку та майже його не кормила. Під час спілкування з дитиною було помітно, що [PERSON] неприємно розповідати про матір, він дуже нервував, був замкнений. Із захопленням розповідав про батька, сестру та друзів (арк.30). Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району №21.01/03-23/726 від 19.12.2022р. ним визнано доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (арк.27-28). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою рідною сестри позивача [PERSON] , знайома з їх родиною більше 40 років. З дружиною [PERSON] вона ніколи не зустрічалась, знає, що вони розлучились в 2018р., [PERSON] залишився мешкати разом з сином [PERSON] . Де мати дитина, невідомо. Останнім часом вона часто спілкується з [PERSON] та [PERSON] , разом виїжджали до села, коли в місті були обстрілі. [PERSON] іноді залишався у неї ночувати, коли [PERSON] працював в ніч. Останній робить все можливе для сина, піклується про нього, забезпечує матеріально. Дитина доглянута, нагодована, вихована, добре навчається, старанний, займається додатково з репетиторами, добре розуміється з батьком, слухняний, ввічливий. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є товаришем [PERSON] та хрещеним батьком [PERSON] . Він був на весіллі [PERSON] , знайомий з його дружиною [PERSON] . В 2018р. вони розлучились, де зараз [PERSON] , невідомо. [PERSON] залишився мешкати з [PERSON] . Батько повністю займається вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням дитини, піклується про нього. [PERSON] забезпечений усім необхідним. Іноді, коли [PERSON] на роботі, [PERSON] залишається у нього. Дитина слухняна, невередлива, старанно навчається. Про матір ніколи він не згадував, говорить тільки про батька та старшу сестру. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] після припинення подружніх відносин з позивачем [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина [PERSON] - з дитиною разом не проживає, тривалий час не зустрічається і не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно не надає, аліменти протягом тривалого часу не сплачує та має значну заборгованість, що свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини. Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами та поясненнями свідків, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення. Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітньої дитини і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду. При цьому, відповідачка [PERSON] обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. Крім того, суд враховує, що під час бесіди з соціальним працівником, малолітній [PERSON] повідомив, що мати давно не бачив, інтересу до неї не проявляє, згадує про неї неохоче. Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, з метою захисту якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved