Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Адвокат Хорошун О.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, витребування 1/2 частини земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначено, що: позивач [PERSON] 09.07.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом отримала у власність в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] 1/2частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Григорівка Канівського району Черкаської області (на день заведення спадкової справи присвоєно назву [ADDRESS] ) та 09.07.2020 її право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис №37240284, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; 1/2 частина вказаного будинку, яку вона успадкувала, належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07 серпня 1996 року державним нотаріусом Канівської районної державної нотаріальної контори Котул Л.А. за реєстровим номером №1-1689; як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в рівних частках після смерті своєї матері у вигляді жилого будинку, що знаходиться за адресою: с. Григорівка Канівського району. Жилий будинок та надвірні споруди розташовані на землях Григорівського сільвиконкому; відповідно до технічного паспорта на житловий будинок в с. Григорівка, складеного 28.05.1996, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку; -відповідно до виписки від 23.07.2020 із погосподарської книги № 2, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] його частина перебуває у власності позивача [PERSON] (після смерті її батька [PERSON] ), 1/2 його частина перебуває у власності [PERSON] ; -також, у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка розміром 0,12 га, цільове призначення індивідуальне садівництво. Згідно довідки архівного відділу Канівської районної державної адміністрації Черкаської області від 12.10.2020 №21/01-32 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Григорівської сільської ради від 21.03.1997 №6 «Про розгляд заяв громадян про виділення та вилучення земельних ділянок» [PERSON] виділено 0,16 га земельної ділянки, у зв`язку з одержанням спадщини. 01.12.2003 [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю, у якому зазначено, що на підставі рішення Григорівської сільської ради народних депутатів (№ та дата рішення не зазначені) [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка, площею 0,120 га, розташована на території Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області, землю передано для ведення садівництва 0,120 га. З листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вбачається, що за [PERSON] в межах с. Григорівка Канівського району обліковується земельна ділянка площею 0,12 га на підставі Державного акту серії ЧР №б/н, зареєстрованого за № 248 від 01.03.2003, цільове призначення для ведення садівництва, та, що документація із землеустрою на дану земельну ділянку та копія рішення сесії Григорівської сільської ради до фонду архіву Управління не надходила, відомості до Національної кадастрової системи не внесені; -[INFO] Діденко [PERSON] помер, після його смерті спадщину за законом прийняли його дочка [PERSON] та його дружина [PERSON] (відповідачі у справі); -у свою чергу, у позивача [PERSON] відсутній прохід до її 1/2 частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , відсутня земельна ділянка для обслуговування її частини будинку; -в силу принципу «слідування землі за будівлею», положень ст. 120 Земельного кодексу України та ст. ст. 183, 364, 367 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що земельна ділянка, яка знаходиться під 1/2 частиною будинку позивача та частина земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування цієї частини будинку належить на праві приватної власності позивачу. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності; -Канівським міськрайонним судом Черкаської області відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON] , Бобрицької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Григорівської сільської ради від 21.03.1997 № 6 «Про розгляд заяв громадян про наділення та вилучення земельних ділянок» в частині виділення земельної ділянки [PERSON] у розмірі 0,16 га, у зв`язку з одержанням ним спадщини, про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, виданого на підставі цього рішення органу місцевого самоврядування; у рішенні суду зазначено, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту її прав, та роз`яснено позивачу, що вона може просити визнати за нею право власності на земельну ділянку; -зазначені обставини змусили звернутися позивача з даним позовом до суду. Просить суд: припинити право приватної власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту серії ЧР № б/н, який зареєстрований за № 248 від 01.03.2003; визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , на якій розташоване будинковолодіння, що належить по 1/2 частинах [PERSON] та належала [PERSON] , спадкодємцями якого є в рівних частках [PERSON] і [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та за [PERSON] і [PERSON] по 1/4 частині земельної ділянки по [ADDRESS] ; витребувати у [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] , яка знаходиться під 1/2 частиною житлового будинку з надвірними спорудами, що належить на праві приватної власності [PERSON] та необхідна для обслуговування її частини житлового будинку; відшкодувати судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідач-1 [PERSON] у відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 88-90) просила у позові відмовити, оскільки, як зазначає позивач, баба позивача [PERSON] померла [INFO] . Баба мала двох синів: [PERSON] та [PERSON] , які отримали спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Спадковий майном був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який розташований на землях Григорівського сільвиконкому. Тобто, на той час земельна ділянка була в користуванні. 07.08.1996 було видано Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на вищезазначений будинок на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, по 1/2 частині кожному. Після отримання свідоцтва на спадщину [PERSON] не став подавати заяву для оформлення земельної ділянки у власність, а [PERSON] подав відповідну заяву до виконавчого комітету Григорівської сільської ради. 21.03.1997 було прийнято рішення Григорівською сільрадою про виділення [PERSON] земельної ділянки розміром 0,16 га по [ADDRESS] , у зв`язку із спадщиною. 01.12.2003 був виданий Державний акт на право приватної власності на дану земельну ділянку розміром 0,12 га з цільовим призначенням для ведення садівництва на ім`я [PERSON] 09.07.2020 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на 1/2 частину будинку [ADDRESS] , яка належала на праві власності її батьку [PERSON] . 29.09.2020 [PERSON] була виділена у власність земельна ділянка розміром 0,03 га біля садиби будинку [ADDRESS] з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. Проте, Державний акт на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,12 га з цільовим призначенням для ведення садівництва правомірний і законний, оскільки була заява від [PERSON] , а від [PERSON] такої заяви не було. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.05.2021, залишеним в силі постановою Черкаського апеляційного суду, відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним Державного акта на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку. Відповідач-1 вважає, що після смерті батька позивача неможливо визнати за позивачем право власності на будь-яку частину спірної земельної ділянки, оскільки вона не була у власності батька позивача - [PERSON] , а лише була у його користуванні. Щодо вимог позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, витребування у відповідачів та визнання за відповідачами права власності по 1/4 частині земельної ділянки, то відповідачі отримають свої частки у праві власності на земельну ділянку у порядку спадкування, тому що на час смерті їхнього спадкодавця [PERSON] земельна ділянка належала останньому на праві власності. До того ж відповідачі вже звернулись до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтв про право на спадщину. Враховуючи, що на час смерті батько позивача [PERSON] не мав права власності на спірну земельну ділянку, а мав лише право користування спірною земельною ділянкою і, що земельна ділянка перебувала у власності [PERSON] , то позивачу для обслуговування її частини будинку та господарських споруд слід виділити частину земельної ділянки лише у користування. Щодо вимоги про відшкодування відповідачами позивачу судових витрат, слід зазначити, що так як [PERSON] не порушував ніяких правових норм при отриманні Державного акта на право власності на земельну ділянку, то і його спадкоємці відповідачі у справі не повинні сплачувати на користь позивача будь-які судові витрати. Відповідач-2 [PERSON] у заяві про розгляд справи без неї позов визнала (т. 1 а.с. 51). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті, викликано у судове засідання сторони. У судовому засіданні 09.11.2022 представник позивача адвокат Хорошун О.В. позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. У заяві від 05.12.2022 представник позивача просила суд розгляд справи завершити без позивача та представника позивача. Позов підтримує повністю (т. 2 а.с. 199). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась судом про розгляд справи. Відповідач-1 [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, представника не направила, хоча належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (конверти з повістками повернулись до суду з довідками пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою»). Відповідач-2 [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без неї, позов визнає (т. 2 а.с. 148). Підготовче засідання\~та розгляд\~справи неодноразово\~відкладався у\~зв`язку з\~неявкою відповідача-1,\~що проживає\~у м.\~Київ без\~повідомлення нею\~суду причин\~її неявки,\~поверненням судових\~повісток з\~довідками пошти:\~відсутній адресат,\~ з\~урахуванням воєнного\~стану в\~Україні,\~та з\~врахуванням думки\~представника позивача\~щодо відкладення,\~Рекомендацій Ради\~суддів України\~від 02.03.2022\~щодо роботи\~судів в\~умовах воєнного\~стану,\~серед яких\~такі основні:\~відкладати розгляд\~справи (за\~винятком невідкладних\~судових розглядів)\~та знімати\~їх з\~розгляду,\~оскільки велика\~кількість учасників\~судових процесів\~не завжди\~мають змогу\~подати заяву\~про відкладення\~розгляду справи\~чи не\~можуть прибути\~в суд\~у зв`язку\~з небезпекою\~для життя; б) справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; в) роз`яснювати громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; для цього учасники справи мають заявити про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2022, відкладаючи підготовче засідання, повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну адресу суду через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку, участь у судових засіданнях можлива в режимі відеоконференції за допомогою веб-платформи «Easycon», про що необхідно подати заяву до суду; вказано про необхідність повідомити суд про можливість розгляду справи в письмовому провадженні за відсутності сторін. Ухвалою суду від 13.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 [PERSON] про зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану в Україні. В описовій частині ухвали суд звернув увагу відповідача-1, що згідно роздруківки з сайту Національна асоціація адвокатів України, яка надана представником позивача, право на заняття адвокатською діяльністю Сущенко Тамарою Іванівною, яку відповідач-1 уповноважив на підставі довіреності від 01.01.2022 представляти її інтереси у суді, зупинено на підставі її заяви від 29.01.2018. У заяві від 04.08.2022 (т. 2 а.с. 128) позивач, зокрема, просить суд ініціювати питання про притягнення адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, оскільки в порушення приписів ч. 5 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якої протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати, [PERSON] з`явилась в судове засідання по справі як представник відповідача-1 Діденко Л.І. адвокат, проте з листа Національної асоціації адвокатів України від 11.07.2022 № 770/0/2-22 на лист-запит вбачається, що у адвоката Сущенко Т.І. право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 29.01.2018. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, встановив наступне. Як вбачається з копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 717, спадкова справа №6/2019 (т. 1 а.с. 9), спадкоємцем, зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його донька [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яке видане це свідоцтво складається з: 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Григорівка Канівського району Черкаської області (на день заведення спадкової справи присвоєно назву вулиці: [ADDRESS] ), який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07 серпня 1996 року державним нотаріусом Канівської районної державної нотаріальної контори Котул Л.А. за реєстровим № 1-1689 (спадкова справа № 250/1996) та зареєстрований Канівським відділом бюро технічної інвентаризації р. №6880, реєстрова книга 26. Згідно Технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Григорівка Канівського району Черкаської області (на день заведення спадкової справи присвоєно назву вулиці: [ADDRESS] ), виготовленого 28.05.1996 Канівським відділом бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, весь будинок складається із 2 (двох) жилих кімнат та підсобних приміщень загальною площею 55,1 кв.м., у тому числі житловою площею - 24,9 кв.м. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07 серпня 1996 року державним нотаріусом Канівської районної державної нотаріальної контори Котул Л.А. за реєстровим № 1-1689 (спадкова справа № 250/1996)(т. 1 а. с. 8), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями, зазначеного в заповіті, посвідченого Григорівським сільвиконкомом 17.08.1987 та зареєстрованим в реєстрі під № 25, майна є [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: жилого будинку, що знаходиться в с. Григорівка, Канівського району, який належав померлій на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право власності на жилий будинок, виданого 23.05.1996 Григорівським сільвиконкомом та зареєстрованого у Канівському відділенні інвентарбюро 23.05.1996 за реєстровим №-6880. Жилий будинок дерев`яний, критий шифером, житлова площа 24,9 кв.м., біля будинку надвірні споруди, розташовані на землях Григорівського сільвиконкому. Вказаний в цьому документі будинок зареєстрований Канівським відділом бюро технічної інвентаризації р. №6880, реєстрова книга 26. Відповідно до Технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , реєстровий номер 26/6880, складеного 28.05.1996, власники будинку: [PERSON] 1/2, [PERSON] 1/2. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 215660242 від 09.07.2020 (т. 1 а.с. 10), житловий будинок, загальною площею 55,1 кв.м., житлової площі 24,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності, 1/2 житлового будинку належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 717, виданого 09.07.2020, видавник: приватний нотаріус КМНО Іванова С.В., дата державної реєстрації права власності 09.07.2020. Згідно з Виписки із погосподарської книги № 2, виданої 23.07.2020 № 148 виконкомом Бобрицької сільської ради Григорівського старостинського округу № 5 (т. 1 а.с. 11), житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] знаходиться у власності [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина). За вищеназваною адресою у власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка розміром 0,03 га, цільове призначення - індивідуальне садівництво, у [PERSON] знаходиться земельна ділянка розміром 0,12 га, цільове призначення індивідуальне садівництво. Відповідно до Архівної довідки №21/01-32 від 12.10.2020, виданої Архівним відділом Канівської районної державної адміністрації Черкаської області [PERSON] (т. 1 а.с. 12), надається Витяг з рішення виконавчого комітету Григорівської сільської ради від 21.03.1997 № 6 «Про розгляд заяв громадян про наділення та вилучення земельних ділянок»: «Заслухавши заяви громадян та пропозиції членів виконкому по їх розгляду, на підставі ст. 56, 57 Земельного кодексу України, виконком сільської ради вирішив: 2. Виділити земельні ділянки в зв`язку з одержанням спадщини: 1. [PERSON] 0,16 га». [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР (копія на а.с. 13 т. 1), згідно з яким на підставі рішення Григорівської сільської Ради народних депутатів йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1200 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Землю передано для ведення садівництва 0,120 га. Згідно Схеми розміщення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , складеної Головою Бобрицької сільської ради Штефан О. (т. 2 а.с. 170), на земельній ділянці площею 0,1200 га, яка надана у приватну власність [PERSON] для ведення садівництва розташований житловий будинок, 1/2 частина якого у власності [PERSON] , 1/2 частина якого у власності [PERSON] . Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01.10.2020 №31-23-0.1-1507/90-20 на звернення [PERSON] від 14.09.2020 щодо правомірності надання земельних ділянок у приватну власність по [ADDRESS] (т. 1 а.с. 17), [PERSON] надано відповідь, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 09.07.2020 зареєстровано право спільної часткової власності за [PERSON] на 1/2 житлового будинку, загальна площа будинку 55,1 кв.м., який розташований за адресою по [ADDRESS] . Підстава державної реєстрації свідоцтво про право на спадщину серія та номер 717 від 09.07.2020. Згідно інформації Міськрайонного управління у Канівському районі та м. Каневі (далі Управління) від 29.09.2020 № 0-23-0.192-621/118-20, заявник отримала у приватну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення в межах с. Григорівка Канівського району площею 0,0300 га з кадастровим номером 7122081900:02:002:0269, з цільовим призначенням 01.05 для індивідуального садівництва на підставі проекту відведення земельної ділянки із земель комунальної власності, яка розташована біля земельної ділянки по [ADDRESS] . Проект відведення розроблений на підставі рішення сесії Григорівської сільської ради від 06.12.2018 №34-3.2/VII. За [PERSON] в межах Григорівка Канівського району обліковується земельна ділянка площею 0,12 га на підставі Державного акта серії ЧР б/н, зареєстрований за №248 від 01.03.2003, з цільовим призначенням для ведення садівництва. Документація із землеустрою на дану земельну ділянку та копія рішення сесії Григорівської сільської ради до фонду архіву Управління не надходила, відомості до Національної кадастрової системи не внесені. Для оформлення права власності на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] , пропонуємо в порядку статті 118 Земельного кодексу України звернутися до органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно листа Держгеокадстру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 28.10.2020 №1-4086/0-0.13-7876/6-20 на звернення [PERSON] від 12.01.2020 стосовно роз`яснення вимог законодавства (т. 2 а.с. 174), зокрема, вказано, що виключно судом вирішуються земельні спори. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №697/2232/20, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 10.08.2020, відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON] , Бобрицької сільської ради Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним Державного акта на право приватної власності [PERSON] на землю (т. 1 а.с. 18-21). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2021 у справі №697/1914/21 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку (т. 1 а.с. 27-29). Як вбачається з копії спадкової справи № 20/2021 щодо майна померлого [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З заявами про прийняття спадщини звернулись: 03.06.2021 дружина [PERSON] [PERSON] , [INFO] дочка [PERSON] [PERSON] . Суд, оцінивши докази у всіх їх сукупності та визначивши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, приходить до наступних висновків, з огляду на таке. Згідно з ст. 5 «Дія актів цивільного законодавства у часі» Цивільного кодексу України (далі ЦК України) ,\~акти цивільного\~законодавства регулюють\~відносини,\~які виникли\~з дня\~набрання ними\~чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з\~ст.\~11\~ЦК України,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини. Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути,\~зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~177,\~178\~ЦК України,\~об`єктами\~цивільних прав\~є речі,\~у тому\~числі гроші\~та цінні\~папери,\~інше майно,\~майнові права,\~результати робіт,\~послуги,\~результати інтелектуальної,\~творчої діяльності,\~інформація,\~а також\~інші матеріальні\~і нематеріальні\~блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи\~ спадкування\~або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції від 14.05.2015 чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] - спадкодавця позивача), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ст. 1218 «Склад спадщини» ЦК України (в редакції від 14.05.2015) , до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225\~ «Спадкування\~права на земельну ділянку» ЦК Українив (в редакції від 14.05.2015), п раво власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності\~або право\~користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Як встановлено судом позивач успадкувала 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 1/2 частина вказаного будинку, яку позивач успадкувала, належала спадкодавцю [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07 серпня 1996 року державним нотаріусом Канівської районної державної нотаріальної контори Котул Л.А. за реєстровим номером №1-1689. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в рівних частках після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді жилого будинку, що знаходиться за адресою: с. Григорівка Канівського району. Жилий будинок та надвірні споруди розташовані на землях Григорівського сільвиконкому. Відповідно до Архівної довідки №21/01-32 від 12.10.2020, виданої Архівним відділом Канівської районної державної адміністрації Черкаської області [PERSON] (т. 1 а.с. 12), якою надається Витяг з рішення виконавчого комітету Григорівської сільської ради від 21.03.1997 № 6 «Про розгляд заяв громадян про наділення та вилучення земельних ділянок»: «Заслухавши заяви громадян та пропозиції членів виконкому по їх розгляду, на підставі ст. 56, 57 Земельного кодексу України, виконком сільської ради вирішив: 2. Виділити земельні ділянки в зв`язку з одержанням спадщини: 1. [PERSON] 0,16 га», [PERSON] виділено у зв`язку з одержанням спадщини земельну ділянку 0,16 га. [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР (копія на а.с. 13 т. 1), згідно з яким на підставі рішення Григорівської сільської Ради народних депутатів йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1200 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Землю передано для ведення садівництва 0,120 га. Згідно Схеми розміщення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , складеної Головою Бобрицької сільської ради Штефан О. (т.2 а.с. 170), на земельній ділянці площею 0,1200 га, яка надана у приватну власність [PERSON] для ведення садівництва розташований житловий будинок, 1/2 частина якого у власності [PERSON] , 1/2 частина якого у власності [PERSON] . [PERSON] (позивач) отримала на праві приватної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення в межах с. Григорівка Канівського району площею 0,0300 га з кадастровим номером 7122081900:02:002:0269, з цільовим призначенням 01.05 для індивідуального садівництва, що знаходиться поруч із земельної ділянкою, що по [ADDRESS] - на підставі рішення сесії Григорівської сільської ради від 06.12.2018 №34-3.2/VII, що не заперечується позивачем. [PERSON] помер [INFO] . Його спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] відповідачі у справі. Позивач просить суд припинити право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] , яка належить йому на підставі Державного акта серії ЧР № б/н, який зареєстрований за № 248 від 01.03.2003, оскільки земельна ділянка під її частиною житлового будинку та господарських споруд, для їх обслуговування має перебувати у її власності. В той же час, позивач у позовній заяві не наводить правові підстави для припинення права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, вичерпний перелік яких міститься у ст. 140 чинного Земельного кодексу України та судом не встановлена правова підстава за обставин цієї справи. Позивач просить суд визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , на якій розташоване будинковолодіння, що належить по 1/2 частинах [PERSON] та належала [PERSON] , спадкодємцями якого є в рівних частках [PERSON] і [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] для обслуговування її 1/2 житлового будинку та господарських споруд, та за [PERSON] і [PERSON] по 1/4 частині земельної ділянки по [ADDRESS] . Слід зазначити, що позивач отримала у приватну власність 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.07.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.В., зареєстровано в реєстрі за № 717, спадкова справа №6/2019. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець позивача [PERSON] набув у приватну власність 1/2 частину цього житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Іншу 1/2 частину цього будинку успадкував його рідний брат [PERSON] . Жилий будинок дерев`яний, критий шифером, житлова площа 24,9 кв.м., біля будинку надвірні споруди, розташовані на землях Григорівського сільвиконкому - вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07 серпня 1996 року державним нотаріусом Канівської районної державної нотаріальної контори Котул Л.А. за реєстровим № 1-1689 (спадкова справа № 250/1996). Згідно з ст. 30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року №561- XII (в редакції від 22.06.1993 чинної на час набуття [PERSON] у власність в порядку спадкування 1/2 частини житлового будинку в [ADDRESS] ), тобто на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Отже, земельна ділянка за даною адресою не належала на праві приватної власності ні [PERSON] , ні [PERSON] . Тому не може бути визнано право приватної власності позивача [PERSON] - спадкоємиці майна [PERSON] на 1/2 частину цієї земельної ділянки. В подальшому, [PERSON] звернувся з заявою про виділення земельної ділянки у зв`язку з отриманням спадщини. Як вбачається з Архівної довідки №21/01-32 від 12.10.2020, виданої Архівним відділом Канівської районної державної адміністрації Черкаської області [PERSON] (т. 1 а.с. 12), якою надається Витяг з рішення виконавчого комітету Григорівської сільської ради від 21.03.1997 № 6 «Про розгляд заяв громадян про наділення та вилучення земельних ділянок»: «Заслухавши заяви громадян та пропозиції членів виконкому по їх розгляду, на підставі ст. 56, 57 Земельного кодексу України, виконком сільської ради вирішив: 2. Виділити земельні ділянки в зв`язку з одержанням спадщини: 1. [PERSON] 0,16 га», [PERSON] виділено у зв`язку з одержанням спадщини земельну ділянку 0,16 га. [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР (копія на а.с. 13 т. 1), який зареєстрований за № 248 від 01.03.2003, згідно з яким на підставі рішення Григорівської сільської Ради народних депутатів йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1200 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Землю передано для ведення садівництва 0,120 га. Державний акт на право приватної власності на землю - не скасований та є чинним. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання права власності сторін на земельну ділянку, у тому числі права власності позивача на 1/2 частину земельної ділянки - задоволенню не підлягає. Позовна вимога про витребування у відповідачів 1/2 частини цієї земельної ділянки є похідною від первісних вимог, а також, у зв`язку з тим, що витребувати можна індивідуально визначене майно, ця вимога задоволенню також не підлягає. Отже, у позові слід відмовити, оскільки такий позов є недоведеним. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, суд прийшов до висновку, що у позові слід відмовити, то судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню відповідачами. Відносно, викладеної у заяві позивача, вимоги про ініціювання судом питання про притягнення адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, слід зазначити, що згідно з ст. 36 «Ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката» Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Отже, позивач не позбавлена можливості самостійно ініціювати, поставлене нею перед судом, питання.

Outcome: dismissed