Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, який обґрунтовує тим, що 05 березня 2011 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського, управління юстиції у Сумській області, про що було видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 11.03.2011. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину та не приділяє уваги її вихованню. Всі фінансові витрати, щодо виховання дитини покладені на неї, оскільки ніякої фінансової підтримки від відповідача вона не отримує. Батько, який є здоровим та працездатним, може забезпечити дитині належний рівень проживання. Відповідач має власне Приватне підприємство, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, батьки або інші діти на його утриманні не перебувають. Тому просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини у сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати поданні позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] , якому направлялася копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та від сумісного шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] . Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.7) та копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, підтвердження того, що він має на утриманні батька-пенсіонера суду також не надано, має нормальний стан здоров`я та об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання дитини аліменти в у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 28.11.2022 і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. З приводу стягнення додаткових витрат слід зазначити наступне. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує те, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивач зазначає, що [PERSON] відвідує гурток з танців, волейболу та швидкочитання, на відвідування гуртків матір`ю щомісячно витрачається 2000 грн. Позивач не надала жодного доказу, який би вказував на те, що [PERSON] відвідує вищевказані гуртки. Тому суд не має можливості перевірити обґрунтованість даної вимоги і вважає її передчасною. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial