Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] згідно зменшених позовних вимог просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 15% всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення дитиною навчання або до досягнення ним 23 річного віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що повнолітній син [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання, являється студентом факультету здоров`я та фізичного виховання денної форми навчання ДВНЗ «УжНУ» і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку фінансову можливість. Відповідач зменшені позовні вимоги визнав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] пояснень щодо позову не надав. Заяви ( клопотання) учасників справи. 06.01.2023 позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, одночасно просила розглянути справу в її відсутності. 06.01.2023 відповідач подав заяву про визнання позову, одночасно просив розглянути справу в його відсутності. 06.01.2023 року третя особа подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2022 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Залучено до участі у цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] , [INFO] . Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.08.2022 розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2022 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частики всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви з 09.04.2020 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Зареєстрованим місцем проживання позивача та повнолітнього [PERSON] , [INFO] , являється [ADDRESS] . Довідкою ДВНЗ «УжНУ» №82 від 11.11.2022 року стверджено, що [PERSON] , [INFO] , є студентом 2 курсу денної форми навчання, спеціальність: 017 фізична культура і спорт, факультету здоров`я та фізичного виховання ДВНЗ «УжНУ», контрактна основа. Суду не надано доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. Оцінка Суду. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК), якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає дитина, а також остання. Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували позовні вимоги взагалі. Отже, в даній ситуації суд знаходить, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до статті 200 СК враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність в матеріалах справи інформації про наявність у платника аліментів інших утриманців; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Також враховується можливість надання утримання другим з батьків, інші обставини. Так, позивач до настання повноліття дитини мав можливість і сплачував аліменти на утримання дитини, а тому, на думку суду, матиме можливість сплачувати аліменти і на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 15 відсотків всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання або до досягнення повнолітнім сином [PERSON] , 23 річного віку Виходячи з вищевикладеного, суд, враховуючи визнання зменшених позовних вимог відповідачем, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Так як відповідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, зважаючи на вимоги ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. З цих підстав,

Outcome: approved