Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 травня 2019 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06\~грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач особисто через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якому не заперечувала проти розірвання шлюбу, проте зазначила, що не погоджується з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, оскільки причиною припинення фактичних шлюбних відносин є фізична неможливість відповідача проживати зі своїм чоловіком та донькою від першого шлюбу в Америці через відсутність відповіної візи на проживання. Крім того, відповідач вказала, що шлюбні відносини були припинені у жовтні 2022 року, а не у січні 2021 року, як про це зазначено у позовній заяві. Позивач відповідь на відзив не подав. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначивши, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, її представник надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 24 травня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 580. Спільних дітей сторони не мають. Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved