Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

22 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] (далі Будинок-1). В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (даліБудинок-1), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27239756 від 07.09.2010. На даний час в належному позивачу Будинку-1 зареєстровані: позивач [PERSON] та її донька відповідач по справі [PERSON] .\~ Спочатку 2015 року донька в Будинку-1 не проживає, її речі в будинку відсутні, комунальні платежі не сплачує, інтересу до Будинку-1 не проявляє. Відповідач проживає на території Російської Федерації і не в змозі приїхати в Україну для добровільного зняття з реєстрації. Таким чином на протязі шести років відповідач залишаються зареєстрованою у належному позивачу Будинку-1. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності, крім того вона хоче продати цей будинок, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом. 25 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 25 листопада 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.21) Станом на 04 січня 2023 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником Будинку-1, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 30.06.2004 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27239756 від 07 вересня 2010 року. (а.с.4,5) З довідки виданої квартальним комітетом №33 Шосткинської міської ради 20.09.2021, вбачається, що [PERSON] , її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6) Згідно Акта підтвердження проживання громадян від 20.09.2021, свідченнями сусідів мешканців [ADDRESS] , підтверджений факт не проживання в Будинку-1 відповідача [PERSON] з 01.01.2015 року. (а.с. 7) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, регулюють права і обов`язки членів сім`ї власника квартири. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки до суду будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачем до суду не надано, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки відповідач не з`являється у вищевказаному Будинку-1, не проживає в ньому, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться будинком.\~ З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Судові витрати, за згодою позивача, залишити за нею.

Outcome: approved