Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

11 січня 2023 року заявниця звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви посилалася на те, що з 2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В період шлюбу у них народилось двоє дітей: [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] . В зв`язку з погіршенням сімейних стосунків 19.08.2022 року шлюб розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси. Після розірвання шлюбу заявниця з дітьми проживають окремо від колишнього чоловіка. Незважаючи на припинення сімейних відносин з [PERSON] та розірвання шлюбу, останній вчиняє відносно неї та спільних неповнолітніх дітей домашнє насильство. Вона неодноразово зверталась до поліції з приводу психологічного насильства з боку [PERSON] , неадекватної, агресивної його поведінки відносно неї, хуліганських дій, погроз. Під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень. Після розриву відносин, він все рівно не залишає її у спокої: весь час її переслідує, приходить до неї на роботу. На її звернення до поліції відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, виносився терміновий заборонний припис відносно кривдника. Із-за негативного впливу [PERSON] на психологічний стан дітей, заявниця була вимушена укласти договір з Центром соціальних служб про надання соціальної послуги соціального супроводу/соціальної профілактики для сприяння стабілізації психоемоційного стану. Таким чином, вважає що він є особою, яка зазнала домашнього насильства. \~ \~ \~ \~Просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , прож. [ADDRESS] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: обмежити спілкування з дітьми; заборонити наближатися на відстань 500 м до місця її проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждало особою; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. \~ \~ \~ \~12 січня 2023 року ухвалою Соснівського районного суд м. Черкаси відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про видачу обмежувального припису. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявниця та її представник, адвокат Хомік С.Г. заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заявниця пояснила, що колишній чоловік вчиняє відносно неї домашнє насильство, яке полягає у погрозах, штовханні, при цьому не зважаючи на неодноразові виклики поліції продовжує вчиняти дані дії. Терміновий заборонний припис колишній чоловік не виконував, приходив за місцем проживання заявниці та вчиняв скандал. Оскільки внаслідок таких дій заявниця проживає у постійному страху насильницьких дій з боку [PERSON] , заявниця змушена звернутись до суду з даною заявою. Також колишній чоловік нецензурно висловлюється не тільки на її адресу, але і на адресу старшої неповнолітньої доньки, тому заявниця в інтересах дітей просить обмежити його у спілкуванні з дітьми. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] в судовому засідання заперечував вчинення психологічного та фізичного насильства до заявниці та дітей, пояснив, що дійсно іноді висловлюється нецензурно на адресу заявниці, однак колишня дружина також це робить. Заперечив, що висловлювався нецензурно на адресу неповнолітньої доньки, вказавши, що просто вживав у спілкуванні з донькою нецензурні слова. Крім того, у нього є підстави вважати, що колишня дружина вживила чіп у його тіло з метою порушення його прав. Просить відмовити у задоволенні вимог про обмеження у спілкуванні з дітьми, щодо решти вимог не заперечив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням суду 19 серпня 2022 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішення про визначення місця проживання дитини не приймалося. В 2017 році, 2018 році, 2020 році, 2022 році заявницею здійснено ряд звернень до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій колишнього чоловіка по відношенню до неї. Так, відповідно до висновку про результати розгляду звернення гр.. [PERSON] (ЄО № 70549 від 31.12.2017 року) від 04.01.2018 року встановлено, що 31.12.2017 року до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за відсутності ознак складу злочину із СВ ЧВП надійшло звернення гр. [PERSON] , сварка з чоловіком, під час якої отримала тілесні ушкодження. В ході перевірки [PERSON] звернулась з заявою, якій перевірку просила не проводити, так як у ситуації, яка склалась, розібрались самостійно. 22 травня 2022 року о 22:58 надійшло повідомлення [PERSON] до поліції про те, що 22.05.2022 22:57 за адресою: [ADDRESS] що її чоловік вчиняє дебош та погрожує розправою ЄО № 23384. 08 липня 2022 року надійшла заява [PERSON] до поліції про те, що за адресою: [ADDRESS] 05.07.22 року близько 23.00 год. чоловік заявниці гр. [PERSON] погрожував заявниці. 25.11.2022 року о 06:14 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.11.2022 о 06:12 за адресою: [ADDRESS] , повідомила, що колишній чоловік вчиняє психологічне насилля, виривав вхідні двері талон-повідомлення ЄО № 55991. 25 листопада 2022 року відносно [PERSON] складено терміновий заборонний припис, відповідно до якого йому заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] , заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Припис складено на 5 діб, тобто до 30.11.2022 року. 02 грудня 2022 року до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали звернення гр. [PERSON] з приводу неправомірних дій її колишнього чоловіка гр.. [PERSON] . В ході перевірки в межах компетенції відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області було встановлено, що 02.12.2022 року близько 21 год. 00 хв. гр.. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , поводив себе агресивно та неадекватно, в ході чого ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй колишній дружині гр. [PERSON] . Відносно гр. [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП довідка про результати розгляду за зверненням [PERSON] від 14.12.2022 року (ЄО № 57146 від 02.12.2022 року). 14 грудня 2022 року до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали звернення гр.. [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій. В ході проведення перевірки в межах компетенції сектору протидії домашньому насильству за попередньою інформацією встановлено, що 14.12.2022 о 16:48 за адресою: [ADDRESS] , повідомила, що чоловік вчиняє психологічне насилля, має розлади, поводиться неадекватно, агресивно. Відносно гр. [PERSON] складено за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - довідка про результати розгляду за зверненням [PERSON] від 21.12.2022 року (ЄО № 58807 від 14.12.2022 року). Оцінюючи зібрані у справі докази, суд виходить з того, що протидія домашньому насильству є одним із важливих напрямів суспільного розвитку, яка розглядається не лише як соціальна проблема, а насамперед як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод потерпілої особи, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Пунктом 3 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до вимог п.п. 6, 8 ч. 1ст.\~1\~Закону України\~"Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до вимог п. 7 ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. \~ \~ \~ \~Статтею 26\~вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. \~ \~ \~ \~Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. \~ \~ \~ \~Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. \~ \~ \~ \~Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству ). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 року по справі № 452/317/19-ц. \~ \~ \~ \~Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. \~ \~ \~ \~За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. \~ \~ \~ \~У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців. \~ \~ \~ \~Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження прав кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Аналогічний висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 та від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц. Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Окрім цього, оцінюючи загальну пропорційність будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, потрібно ретельно оцінювати низки факторів. Зокрема, у цій конкретні ситуації суд повинен виходити з «найкращих інтересів дитини». Найбільш змістовий підхід для реалізації принципу «якнайкращих інтересів дитини» було вироблено Комітетом ООН з прав дитини на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. У світлі цих міркувань Комітет вважає, що стосовно ситуації, яка розглядається доречними і такими, що підлягають врахуванню при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини є такі елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпеку дитини; вразливе положення; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту. Також Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»). При вирішенні даної справи суд також враховує висновки, які містяться в постанові Верховного Суд від 13 липня 2020 року по справі №753/10840/19, згідно яких психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків; під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі \~№\~753/10840/19. Вирішуючи питання про те, чи вчинялось заінтересованою особою домашнє насильство, суд виходить з наступного. З пояснень [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що він застосовував у спілкуванні з заявницею та неповнолітньою донькою нецензурну лексику, не вбачаючи у цьому домашнього насильства. На думку суду, застосування заінтересованою особою у спілкуванні нецензурну лексику об`єктивно принижувало людську гідність заявниці та дитини. Ці дії суперечать закону, моральним засадам суспільства, безумовно не грунтуються на повазі до прав завниці та дитини та їх людської гідності. Встановивши використання [PERSON] нецензурної лексики у спілкуванні як з колишньою дружиною, так і неповнолітньою донькою , суд доходить висновку, що його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного насильства, що небезпідставно викликає у заявниці побоювання за свою безпеку та безпеку своїх дітей і завдає шкоди психічному здоров`ю, в першу чергу, неповнолітньої дитини, що може негативно вплинути на психологічний стан останньої з огляду особливо вразливе становище дитини. У випадку доведеного домашнього насильства у формі психологічного насильства видача обмежувального припису є обов`язковою. Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду у постанові від 13 липня 2020 р у справі № 753/10840/19, постанові від 12 квітня 2022 року у справі № 753/4405/20. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про наявність ризиків вчинення домашнього насильства в подальшому суд приймає до уваги наступне. У судовому засіданні встановлено, що за результатами перевірки звернень заявниці з приводу застосування до неї домашнього насильства з боку колишнього чоловіка, відносно [PERSON] в межах компетенції відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 25 листопада 2022 року складався терміновий заборонний припис, відповідно до якого йому заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] , заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Припис складено на 5 діб, тобто до 30.11.2022 року. Разом з тим, не зважаючи на застосування вказаних превентивних дій, з пояснень заінтеросованої особи в судовому засіданні не встановлено критичного відношення до застосування у спілкуванні з колишньою дружиною та донькою нецензурної лексики, зокрема [PERSON] вказував, що такі дії нібито всі вчиняють. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність ризиків вчинення заінтересованою особою домашнього насильства в подальшому. Вирішуючи питання про застосування обмежувального припису та строків його застосування, суд виходить з наступного. Метою застосування обмежувального припису є запобігання насильницьким діям та спонукання кривдника не вчиняти в подальшому такі дії. Вчинення домашнього насильства є неприпустимим в суспільстві, а тому заслуговує на відповідну офіційну реакцію держави шляхом застосування до кривдника обмежувального припису, які мають для кривдника негативні наслідки, так як певним чином обмежують права кривдника. Посилання [PERSON] на те, що між ним та заявницею склалися конфліктні відносини щодо участі у вихованні і спілкуванні з їх дітьми, не свідчить про наявність у нього права на вчинення протиправних дій відносно заявниці та дитини. Правовідносини щодо участі у вихованні і спілкуванні з дітьми мають вирішувати виключно у встановленому законом порядку, а не шляхом вчинення протиправних дій. Встановивши вчинення\~ [PERSON] \~психологічного насильства\~до заявниці\~та неповнолітньої\~доньки [PERSON] \~та вірогідність\~його продовження,\~ враховуючи відсутність у нього критичного відношення до себе та враховуючи необхідність захисту прав та інтересів у першу чергу дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування до [PERSON] обмежувального припис, в якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав: обмежити спілкування з неповнолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; заборонити [PERSON] наближатися на 500 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою [ADDRESS] та роботи [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Визначаючи строк застосування цих заходів тривалістю 3 місяці, суд враховує, що не всі доводи заявниці, на підставі яких вона просила застосувати максимальний строк обмежувального припису, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки протоколи про притягнення заінтересованої особи до адміністративної відповідальності перебувають на судовому розгляді та встановлення в діях особи складу адміністративних правопорушень, відповідальність за яке встановлена КУпАП не є завданням цивільного судочинства. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, більш тривалий строк обмежувального припису, які перешкоджають повноцінній участі матері у вихованні дитини, може призвести до виникнення між матір`ю та дитиною відчуженості, що не буде відповідати інтересам дітей. \~ \~ \~ \~Разом з тим, враховуючи встановлені факти застосування з боку [PERSON] в присутності дітей нецензурної лексики, суд вважає необхідним зобов`язати [PERSON] звернутись до Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для здійснення соціального супроводу з метою надання соціально-педагогічної допомоги та попередження насильства в сім`ї. \~ \~ \~ \~До вказаного висновку суд приходить, виходячи з необхідності забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітніх дітей, яким відповідає зростання під опікою обох батьків у гармонійному, стабільному та безпечному середовищі. Доводи заінтересованої особи щодо безпідставного обмеження його у спілкуванні з дітьми суд вважає необгрунтованими. Застосування вказаних заходів тимчасового обмеження прав кривдника є необхідними та достатніми для забезпечення прав заявника на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, а втручання\~\~у права і свободи заінтересованої особи внаслідок застосування обмежувальних заходів не буде непропорційним, враховуючи, що ці заходи безпосередньо пов`язані із протиправною поведінкою [PERSON] та є спеціальними засобом правового захисту прав потерпілих осіб від домашнього насильства, який передбачений\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». \~ \~ \~ \~ За вказаних обставин, заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. \~ \~ \~ \~Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України,про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial