Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 26 червня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 209. Позивач посилається на те, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років їхні з відповідачкою стосунки поступово погіршились, через що з різних побутових причин між ними почали виникати сварки , у тому числі в присутності неповнолітньої дитини. Починаючи з серпня 2021 року вони вкотре припинили шлюбно-сімейні відносини, мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач зазначив, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні. Наміру відновлювати сімейні стосунки позивач не має, на примирення не згоден. На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу направлено для розгляду із Московського районного суду м.Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Барабанової В.В. від 16 листопада 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22 грудня 2022 року справу прийнято до провадження суддею Савченко Л.І. на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21.12.2022 (а.с.23). Позивач [PERSON] надіславдо суду заява про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує (а.с.26). Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що з позовними вимогами згодна (а.с.12). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 26 червня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що 26 червня 2009 року сторони уклали шлюб , актовий запис № 209 (а.с.9). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10) Встановлено, що сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечувала проти його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Оскільки відповідач визнала позов до першого судового засідання, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 454 грн., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 454 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved