Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] як до спадкоємця після померлої [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] зверталась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.12.2018 року. При цьому, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту., що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримала відповідну кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9164,81 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Однак, [INFO] \~ [PERSON] \~померла. Станом на дату її смерті за кредитним договором виникла заборгованість, яка становила 9164,81 грн. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] , який прийняв спадщину. Позивачем 30.03.2021 р. була направлена претензія кредитора до Галицької районної державної нотаріальної контори, відповідно до якої претензія перенаправлена до приватного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Данилюка О.О. Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 23.07.2021 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги. Посилаючись на те, що направлена банком претензія до спадкоємця боржника виконана не була, позивач просить стягнути з [PERSON] , на свою користь заборгованість у розмірі 9164,81 грн. за кредитним договором № б/н від 26.12.2018 р., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 09.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30.09.2022 року відповідач [PERSON] скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову про стягнення кредитного боргу спадкодавця в повному обсязі, оскільки вважає, що кредитор спадкодавця не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, (а.с.98). При подачі позову до суду позивачем було подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 03.10.2022 року клопотання позивача задоволено та судом витребувано докази, зазначені позивачем. На виконання вищезазначеної ухвали, 20.10.2022 року судом отримана копія спадкової справи № 41/2020 від 19.02.2020 р. (а.с.112-144). 28.10.2022 року представник позивача [PERSON] скерувала на адресу суду відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі, в тому числі оскільки банком заявлені претензії кредитора до моменту отримання свідоцтв про спадкування (а.с. 150-152). 24.10.2022 року відповідач [PERSON] на адресу суду скерував заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого заперечив щодо викладених у відповіді на відзив пояснень (а.с. 146-147). 16.12.2022 року представник позивача [PERSON] скерувала на адресу суду пояснення на заперечення (а.с. 166-169). У судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату місце та час розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про підтримання позову в повному обсязі, крім того від позивача надходила заява про розгляд справи без виклику сторін. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не підтримує (а.с. 148). Судом у справі встановлено характер правовідносин між сторонами, який дозволяє в даному випадку прийняти рішення по справі. Таким чином, на підставі викладеного враховуючи положення ст.. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 26.12.2018 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 9164,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.16). Найменування Банку в подальшому було змінено з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.67). Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком становить 9164 грн. 81 коп. Суд приймає як доказ наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту за договором від 26.12.2018 року (а.с. 7-11). 30.03.2021 року позивачем була направлена претензія кредитора до Галицької районної державної нотаріальної контори. 12.05.2021 року позивачем була отримана відповідь від приватного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Данилюка О.О., в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] 23.07.2021 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON] надіслав лист-претензію, в якому повідомив про розмір кредитної заборгованості [PERSON] станом на дату її смерті, що складає 9164,81 грн., та про необхідність сплатити борг (а.с. 72-74). 09.09.2022 року відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками, 30.09.2022 року він скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову про стягнення кредитного боргу спадкодавця в повному обсязі. (а.с.98). Ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Данилюка О.О. спадкову справу заведену після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] . Дана спадкова справа містить претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», подану 30.03.2021 року (а.с.138). Відповідно до якої спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] , Згідно\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.\~608,\~1218,\~1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до матеріалів справи, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її син [PERSON] відповідач у справі (а.с.137, 143). В п. 27\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296 ЦК України\~є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Отже спадкоємцем після померлої [PERSON] є - [PERSON] . Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень\~статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, необхідно встановити такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18.09.20219 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18). Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного ст.1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12, від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. У відповідності до положень 1281 ЦК України, в редакції, яка станом на час відкриття спадщини, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений ст.1281 ЦК України строк АТ КБ «Приватбанк» направлено на адресу Галицької районної державної нотаріальної контори, відповідно до якої претензія перенаправлена до приватного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Данилюка О.О. претензію до спадкоємців боржника [PERSON] та банк просив довести до їх відома про наявність заборгованості у розмірі 9164,81 грн. За правилом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.12.2018 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] вбачається, що на момент відкриття спадщини заборгованість за договором становила 9164,81 грн., тому в межах заявлених позовних вимог з відповідача [PERSON] , як спадкоємця, підлягає стягненню вищезазначена заборгованість. Згідно інформації, що міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] на праві приватної власності на час відкриття спадщини належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю 68540 грн., що входить до складу спадкового майна, отриманого відповідачем [PERSON] . Виходячи з принципу змагальності закріпленого у ст.81 ЦПК України, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. З огляду на викладене, встановивши наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за кредитним договором, факт прийняття спадщини відповідачем [PERSON] після смерті позичальника [PERSON] , наявність спадкового майна у вигляді квартири, а також не надання відповідачем доказів на спростування того, що вартість спадкового майна не перевищує розмір боргу, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 9164 грн. 81 коп., яка існувала на час відкриття спадщини. Таким чином з відповідача повинно бути стягнуто сума кредиту за договором № б/н\~від 26.12.2018\~року в сумі 9164 грн. 81 коп. Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 2 481 грн. відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладено,

Outcome: approved