Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 04.11.2008 року між нею та відповідачем Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1715. Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у неї з Відповідачем давно не складається, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вже тривалий час вони з чоловіком проживають окремо в різних країнах: вона з сином в Англії, чоловік - у Чехії. Зберегти шлюб на відстані у них не виходило, відносини тільки погіршувались і вони стали байдужими один до одного. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає, оскільки вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Станом на сьогоднішній день сім`я існує формально. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання неможливе та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і їхнє подальше з відповідачем спільне життя як подружжя\~ та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, з підстав викладених вище. Майнових спорів між сторонами не має. Враховуючи наведене просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] від 30.09.2022 року сторони зареєстрували шлюб 04.11.2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1715. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 28.01.2009 року батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved