Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , яка з 2017 року не проживає за місцем реєстрації та не приймає участі в утриманні житла. Реєстрація [PERSON] у вказаному житловому будинку створює йому, як власнику, перешкоди в користуванні житловим будинком в повній мірі, зокрема, в оформленні субсидії. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.02.2017 № 79687638 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2016 № 76983544, [PERSON] є власником частини житлового будинку з розміром частки 1/2, розташованого за адресою: [ADDRESS] (успадкована після смерті матері [PERSON] ). Згідно з випискою з погосподарської книги від 03.03.2021 № 19-29, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] зареєстрований в погосподарській книзі за особовим рахунком № [NUMBER] , 1948 року забудови. Домоволодіння відноситься до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 в домоволодіння проживали: [PERSON] , 1924 року народження, та [PERSON] , 1958 року народження. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, [PERSON] є власником зазначеного житлового будинку (1/2 частина успадкована після смерті матері, Ѕ частина належить йому як члену колгоспного двору). Згідно з актом встановлення факту проживання від 31.08.2022 № 2, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає, в будинку її речей та майна немає. Згідно з довідками Козелецької селищної ради від 31.08.2022 № 189 та від 01.09.2022 № 192, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Також за даною адресою зареєстрована, але не проживає з 2017 року падчірка [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ст.\~72\~ЖК Української\~РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла. З огляду на те, що позивач є власником вищезазначеного житла, відповідач не проживає в житлі тривалий час (з 2017 року), в утриманні житла участі не приймає, створює перешкоди у користуванні власником своєю власністю, суд дійшов висновку про захист порушеного права власності позивача на нерухоме майно шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, відсутні підстави для збереження за відповідачем житлового приміщення понад один рік відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України. Також згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved