Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачка [PERSON] 10.11.2022 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач перебували у шлюбі з 21.10.2010 року і до 11.11.2020 року. Вказує, що шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області. Посилається на те, що від шлюбу у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, що підтверджується довідкою №132 від 03.10.2022 року, яка видана виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Також зазначає, що після припинення їхнього спільного проживання, а саме з 2020 року відповідач перестав нести будь які матеріальні витрати по забезпеченню дитини, та навпаки ухиляється від такого обов`язку. Крім цього, посилається на те, вона неодноразово зверталася до відповідача та просила кошти на утримання дитини, однак відповідач їй вказував, що він буде сплачувати тільки ту суму аліментів, яку стягне суд. Відповідач жодним чином не цікавиться розвитком та потребами їхньої дитини, не спілкується з дитиною та ухиляється приймати участь у вихованні дитини. Вказує також на те, що відповідач свої доходи приховує, однак має досить стабільний дохід від виду його діяльності, він працює за кордоном бдівельником, розмір його доходу сягає не менше ніж 1500 євро. Посилається також на те, що вона офіційно не працює, оскільки дитині як інваліду дитинства потрібний постійний догляд, розмір соціальної допомоги, яку вона отримує як опікун дитини-інваліда становить 1418 гривень, розмір надбавки за піклуванням за дитиною становить 2662,80 грн. Вказаних коштів дуже мало щоб утримувати дитину. Також коли дитина хворіє, вона змушена нести витрати на лікування, дитина стоїть на «Д» обліку у лікаря, що стверджується заключенням ЛКК №252 від 25.10.2022 року, виданого КНП «Кіцманський центр ПМД Кіцманська амбулаторія загальної сімейної медицини». Також дитині необхідно придбавати шкільні приладдя, зошити, ручки, фломастери, олівці, альбоми для малювання, книги з поглибленого вивчення іноземної мови, одяг, спортивний одяг та всі види взуття по сезону. Відповідач жодні витрати в тому числі й аліменти оплачувати не бажає З посиланням на відповідні норми закону, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 7000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.11.20222 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено провадити за правилами загального позовного провадження. 26.12.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] , адвокат Король С.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник [PERSON] , адвокат Приймак Л.В., в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову частково та подала до суду відзив на позовну заяву. Вказала, що не відповідає дійсності те, що відповідач перестав нести будь які матеріальні витрати по забезпеченню дитини, адже [PERSON] неодноразово давав [PERSON] кошти на утримання дитини, проводив з [PERSON] вільний час, купував необхідне медичне обладнання, ліки, продукти харчування, тощо. Посилається на те, що немає жодних доказів неодноразових звернень позивачки та відмов батька у наданні матеріальної допомоги. Розмір аліментів, який зазначає позивачка, а саме 7000 гривень, є непосильним для відповідача і він може сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму визначеного для дитину відповідного віку, тобто 1416 грн. 50 коп. Разом з тим, у [PERSON] є непрацездатна мати, яка є пенсіонеркою та інвалідом ІІІ групи, якій відповідач теж допомагає. Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволені позову частково. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] та бабусею [PERSON] , вказала, що її внук [PERSON] є дитина-інвалід з діагнозом: бронхіальна астма. Він потребує спеціального харчування, дороговартістних ліків та інгаляторів, оскільки дуже часто хворіє. Відповідач [PERSON] є її колишнім зятем. [PERSON] , ще перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з її донькою, більше чотирьох років як виїхав за кордон на роботу для покращення фінансового становища сімї, однак ніколи кошти сімї не надавав, вказуючи, що йому не заплатили на роботі. У зв`язку із необхідністю значної суми коштів для утримання сина з інвалідністю, що сягає до 14\~000 гривень на місяць, донька [PERSON] також виїхала за кордон на роботу. Вказала також, що [PERSON] , наскільки їй відомо зі слів дочки, працює за кордоном будівельником і має хорошу заробітну плату, приблизно 1500 євро. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2012 року, виданого виконавчим комітетом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 10) Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.11.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8-9). Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 27.03.2018 року вбачається, що [PERSON] , 2012 року народження, є дитиною-інвалідом до 18 років (а.с.11). [PERSON] хворіє, діагноз: бронхіальна астма, стоїть на Д обліку у лікаря, що стверджується заключенням ЛКК №252 від 25.10.2022 року, виданого КНП «Кіцманський центр ПМД Кіцманська амбулаторія загальної сімейної медицини», та Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5129/535 (а.с.12,46). Відповідно до довідки №132 від 03.10.2022 року, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради, [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному утриманні матері [PERSON] , 1988 року народження (а.с.13). Згідно довідки №476 від 22.11.2022 року, виданої Неполоковецькою селищною радою вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в [ADDRESS] , не має у власності нерухомого майна, житлового будинку та земельних ділянок (а.с.32). Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , яка є матірю відповідача [PERSON] , являється інвалідом ІІІ групи зазальеного захворювання.(а.с.33-34) Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Поряд із цим, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, при визначенні розміру аліментів, в даному випадку, суд враховує факт проживання сина [PERSON] , який є дитиною інвалідом, з матір`ю; матеріальний стан позивачки, яка за необхідності для утримання сина інваліда виїхала за кордон для працевлаштування; вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є здоровою, молодою працездатною особою, інших утриманців немає, а тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача та сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів дитини. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження належного матеріального рівня її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 10.11.2022 року. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: partial