Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

11.08.2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свій позов обгрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2009 року по [INFO] , у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу між сторонами відношення відповідача до сина [PERSON] погіршилося, що могло бути спричинено майновими претензіями відповідача до позивача, а також створенням в подальшому іншої сім`ї та реєстрації шлюбу з іншим чоловіком. Від іншого шлюбу у відповідача народилася дитина, а тому син [PERSON] був позбавлений належної уваги зі сторони відповідача. Вважає, що відповідач небажає сину приділяти увагу. Вказує, що значний час син проводив з ним. Саме він приймає участь у навчальному процесі сина в загальноосвітній школі, участь у додаткових заняттях дитини з вивчення англійської мови та спортивної секції, проведенні його дозвілля. Відповідач провокує конфлікти у з`ясуванні відносин, створює перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною, висуває незрозумілого роду претензії. Більше того, до вказаних суперечок відповідач залучає нинішнього чоловіка. Весь вказаний негатив та скандали, пов`язані з майновими спорами, відповідач вирішує на очах та у присутності сина, що також відображається на його психологічному стані. Тому, проживаючи з ним, дитина має все необхідне для життя- любов батька, турботливе відношення зі сторони дружини позивача, має все необхідне для навчання, відпочинку, інших занять у вільний час, матеріальне забезпечення. Враховуючи наведене, просить визначити місце місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання батька. 08.11.2021 року [PERSON] звернулась в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини,обгрунтовуючи свій позов тим, що їхній син проживає разом з нею в [ADDRESS] . Вказує, що вона активно та постійно займається вихованням сина, забезпечує здобуття ним повної загальної середньої освіти, турбується про його здоров`я, матеріально забезпечує усіма необхідними речами. Забезпечує медичне обслуговування свого сина, сплачує регулчрні страхові внески на дитину на підставі договору страхування від 31.01.2020 року, регулярно водить його до школи та цікавиться його успішністю та поведінкою в колективі, відвідує заходи, які проводяться за участю її сина. Вказує, що коли син перебуває разом із батьком, останній залишає його в своєї матері в селі, не будучи постійно з ним поруч. Тому син багато проводить часу в соціальних мережах, майже не спілкуючись із батьком та бабусею. На сьогоднійшній день, перебуваючи в декретній відпустці, вона постійно приділяє уваги дітям, виконує з сином домашнє завдання, приділяє увагу емоційному стану дитини та слідкує за його харчуванням. Також вказує, що в їхні особисті стосунки вона не втягує сина, не перешкоджає позивачу [PERSON] спілкуватися з дитиною та проводити з сином час в узгоджений батьками період в спокійній та неконфліктній атмосфері. На підставі викладеного просить у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання відмовити та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та судові витрати покласти на [PERSON] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 30.05.2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей сім`ї та соціального захисту населення Виконавчого комітету Боратинської сільської ради про визначення місця проживання дитини зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей сім`ї та соціального захисту населення Виконавчого комітету Боратинської сільської ради про визначення місця проживання дитини. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] підтримав позовні вимога [PERSON] , просив позов задовольнити. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити. Проти винесення заочного рішення по справі заперечив. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за адресою її місця реєстрації [ADDRESS] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання учасника справи, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце цього судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] не надійшло повідомлення про відкладення розгляду справи, тому відсутні поважні причини неявки її в судове засідання, а тому суд дійшов висновку про слухання справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, зустрічний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10 жовтня 2009 року по 30 жовтня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду 30.10.2018 року розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області від 07.02.2012 року (а.с.7,6). Із пояснень сторін в судовому засіданні судом встановлено, що дитина проживає разом з батьком [PERSON] в орендованій квартирі в м.Луцьку, матір [PERSON] з дитиною зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на даний час перебуває за кордоном. Сторони у справі перебувають у неприязних стосунках між собою та не можуть дійти згоди стосовно того, з ким має проживати їхній малолітній син [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина [PERSON] навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів с.Рованці Луцького району Волинської області. З відповіді директора школи вбачається, що в утриманні [PERSON] постійно приймає участь батько - [PERSON] (забезпечує матеріально, платить кошти за харчування в шкільній їдальні). В освітньому процесі: 1 клас - приймали участь матір обидва батьки, а 2-3 класи - лише батько. При перебуванні сина з батьком покращились навчальні досягнення [PERSON] : дитина багато читає, переважає випереджуюче навчання (розв`язує приклади, задачі наперед). [PERSON] найактивніше приймає з Вадимом участь в усіх шкільних та класних конкурсах: пишуть вірші про птахів, будують годівнички, проводять спільно різноманітні досліди, відвідує гуртки. Батьківські збори в першому класі відвідували обоє батьків, а в 2-3 класах лише батько [PERSON] . Супровід дитини до навчального закладу здійснює батько. Дуже рідко [PERSON] буває в мами і тоді в школу приходить самостійно. Умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти забезпечує батько. А також виховує в сина почуття доброти, милосердя. [PERSON] постійно приймає активну громадську позицію у житті класу та школи (а.с.8). Також малолітній [PERSON] відвідує секцію кікбоксингу « Луцький спортивний клуб «Гарт». За весь період навчання батько [PERSON] особисто приводив та забирав сина з тренувань, цікавився успіхами, часто залишався на тренуваннях, підтримуючи його. Закупив спортивний інвентар для занять кікбоксингом для свого сина, участь у спортивних заходах [PERSON] відбулися за рахунок фінансування батька. [PERSON] є активним учасником усіх подій які відбуваються у спортивному клубі часто залишається з сином на тренуваннях та допомагає оволодіти складними технічними вправами (а.с.9). Дитина відвідує заняття з вивчення англійської мови у ТзОВ «Профі-Центр», у навчальному процесі [PERSON] беруть участь обоє батьків, супроводжує [PERSON] до місця проведення занять також обоє батьків та оплату за навчання здійснюють обоє батьків (а.с.10). При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2021 року у справі № 542/1428/18 (провадження № 61-18612св19) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконавчий комітет Боратинської сільської ради надав суду два висновки від 27.01.2022 року №03 та від 29.12.2022 року № 499 «Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] » вказав, що мати [PERSON] на даний час проживає за кордоном, тому дитина проживає з батьком [PERSON] , який постійно турбується дитиною, матеріально її забезпечує, постійно приймає участь у вихованні. Тому враховуючи думку малолітнього [PERSON] , який висловив бажання проживати з батьком, затвердив висновки про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Судом встановлено, що позивач не чинить відповідачу будь-яких перешкод у спілкуванні, побаченні із сином, а також участі у його вихованні. Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Визначаючи місце проживання дитини з батьком, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надав першочергове значення саме найкращим інтересам дитини, так як дитина має сильний емоційний зв`язок саме з батьком. Зібрані у справі докази свідчать про те, що малолітня дитина хоче проживати з батьком. Наявними у матеріалах справи доказами, зокрема висновком органу опіки та піклування, підтверджено також, що дитині за місцем проживання батька створені всі необхідні умови для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи викладене вище, крізь призму врахування найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визначення місця проживання дитини разом з батьком. Стороною відповідача в обґрунтування своїх вимог в порушення ст. 81 ЦПК України не доведено наявність будь-яких істотних обставин, що зумовлювали б недоцільність проживання малолітньої дитини разом із батьком, жодних доказів, які б негативно характеризували позивача, як батька, суду не надано. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що проживання дитини разом із батьком на даний час забезпечить найвищі інтереси дитини, стабільні та гармонійні умови її життя, а тому первісний позов слід задовольнити, в задоволенні вимог зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: approved