Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 жовтня 2022 року до Добровеличківського районного\~суду Кіровоградської\~області,\~у зв`язку\~із зміною\~територіальної підсудності\~судових справ\~в умовах\~воєнного стану\~на підставі\~розпорядження Голови\~Верховного Суду\~№ 50/0/9-22\~від 15\~вересня 2022\~року, надійшли матеріали позовної заяви Березнегуватської селищної ради Миколаївської області до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки. В позові зазначено, що 23 листопада 2021 року під час проведення чергової двадцять третьої сесії Березнегуватської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, стало відомо, що відповідач звернувся до органів Державної реєстраційної служби для здійснення реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,000 га (кадастровий номер 4821155100:12:000:0052), рішення по якій не було прийнято селищною радою. 21 жовтня 2019 року відповідач звернувся до селищної ради з проханням направити лист до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про висловлення позиції щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у власність для ведення особистого селянського господарства. Наказом головного Управління Держгеокадастру від 06 травня 2020 року йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки вказана земельна ділянка відноситься до державної власності та знаходиться в межах територіальної громади Березнегуватської селищної ради і для подальшого отримання у власність необхідно отримати погодження від селищної ради. 27 травня 2020 року відповідач звернувся до селищної ради з проханням надати вказане погодження. 30 червня 2020 року селищною радою було прийнято рішення про погодження надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . На підставі прийнятого рішення, управління Держгеокадастру повинно було видати наказ щодо дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. 02 червня 2021 року [PERSON] звернувся до селищної ради із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Березнегуватської селищної ради Миколаївської області. На час звернення, землі державної власності перейшли у розпорядження територіальних громад, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 травня 2021 року, дана земельна ділянка була переведена до комунальної власності. 29 липня 2021 року на сесії селищної ради відповідне рішення не було прийнято та не надано дозволу на передачу земельної ділянки [PERSON] . Не зважаючи на те, що проект рішення селищної ради щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] не був прийнятий, останній звернувся до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з раніше прийнятим рішенням від 30 червня 2020 року № 85, та зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку площею 2,000 га (кадастровий номер 4821155100:12:000:0052). Таким чином зазначена земельна ділянка відповідачем була отримана незаконно, тому на підставі зазначеного, селищна рада просила суд скасувати реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку, що була здійснена державним реєстратором Радсадівської сільської ради 16 вересня 2021 року на ім`я [PERSON] , та витребувати земельну ділянку у власність Березнегуватської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, у разі передачі її в оренду третім особам. Представник позивача в судове засідання направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі, згоден на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав. \~ \~ \~ \~Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №255182427 від 30 квітня 2021 року встановлено, що 23 квітня 2021 року зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4821155100:12:000:0052, на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", форма власності комунальна, власники Березнегуватська селищна рада Миколаївської області (а.с.48). 06 травня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області за наказом №8289-СГ, відповідачу [PERSON] відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки, кадастровий номер 4821155100:12:000:0052, оскільки, у відповідності до абзацу 3 розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року №60-р, передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності здійснюються лише за погодженням з об`єднаними територіальними громадами шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", а Березнегуватська селищна рада, в межах території якої розташована запроектована земельна ділянка, такого погодження не надала (а.с.8). 27 травня 2020 року [PERSON] звернувся із заявою до Березнегуватської селищної ради Миколаївської області із проханням надати погодження щодо передачі йому у власність земельної ділянки, кадастровий номер 4821155100:12:000:0052, площею 2 га ( а.с. 9-14). Рішенням Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 30 червня 2020 року №86 погоджено надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність [PERSON] , за вказане рішення проголосували 16 депутатів селищної ради (а.с.6,7). 02 червня 2021 року відповідач звернувся до Березнегуватської селищної ради Миколаївської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 4821155100:12:000:0052, та передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.16,18-22). Однак, за результатами відкритого поіменного голосування депутатів Березнегуватської селищної ради Миколаївської області восьмого скликання та Березнегуватського селищного голови на п`ятнадцятій сесії 29 липня 2021 року, рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, зокрема [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності межах Березнегуватської селищної ради", прийнято не було, оскільки з 17 присутніх депутатів, проти вказаного рішення проголосувало 10 чоловік (а.с.17,49). Не дивлячись на це, 16 вересня 2021 року, на підставі рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~-\~індексний номер\~60466754\~від 20\~вересня 2021\~року,\~державним реєстратором\~Радсадівської сільської\~ради Миколаївського\~району Миколаївської\~області \~Федоренко Анною\~Володимирівною право\~приватної власності\~на земельну\~ділянку,\~кадастровий номер\~4821155100:12:000:0052,\~на підставі\~рішення органу\~місцевого самоврядування\~серія та\~номер 86\~виданий 30\~червня 2020\~року,\~видавник Березнегуватська\~селищна рада\~Миколаївської області,\~було зареєстровано\~за [PERSON] .\~Про вказане\~свідчить витяг\~із Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~№314103524\~від 03\~листопада 2022\~року (а.с.50).\~ Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 вказаного Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 зазначеного Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За вимогами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Частинами першою та другою ст.116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Стаття 118 ЗК України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122\~цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122\~цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Положеннями ч.1 ст.2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Натомість саме набуття, припинення, перехід речових прав на нерухоме майно відбувається на підставах, визначених законодавством, зокрема, у ст.11 ЦК України, у тому числі на підставі вчинених правочинів, актів цивільного законодавства, актів органів державної влади та місцевого самоврядування. Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.03.2019 у справі ЄУН 911/3594/17, в якому Верховний Суд вказав, що державна реєстрація певного речового права на нерухоме майно не є підставою для його набуття, а є лише засвідченням державою набуття цього права, яке виникло на підставі певного правочину або іншого юридичного факту, що унеможливлює ототожнення факту набуття права з фактом його державної реєстрації. Сама по собі державна реєстрація права не є підставою його виникнення, оскільки такої підстави закон не передбачає. Так з матеріалів справи встановлено, що державна реєстрація права власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 4821155100:12:000:0052, була здійснена державним реєстратором на підставі рішення Березнегуватської селищної ради №86 від 30 червня 2020 року, яким було лише погоджено надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність [PERSON] , однак рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та її передачу у власність [PERSON] , селищною радою прийнято не було, а тому відсутній відповідний акт органу місцевого самоврядування, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку до відповідача та відсутні підстави для державної реєстрації права власності. За вимогами ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи не прийняття позивачем рішення про передачу у власність відповідачу земельної ділянки, а відповідно відсутність підстав для реєстрації права власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Березнегуватської селищної ради Миколаївської області до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 2,0000 гектари, кадастровий номер 4821155100:12:000:0052, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, з позовної заяви позивача вбачається, що крім вимоги про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, ним також заявлено вимогу про витребування вказаної земельної ділянки у власність Березнегуватської територіальної громади у випадку передачі її в користування третім особам, однак з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 314103524 від 03 листопада 2022 року, встановлено, що відомості про реєстрацію інших речових прав, іпотек чи обтяжень на земельну ділянку, кадастровий номер\~4821155100:12:000:0052,\~відсутні,\~а тому\~вказана вимога\~позивача задоволенню\~не підлягає.

Outcome: approved