Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на доньку - [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з її навчанням в розмірі 2000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що 02.12.2013 рішенням Овруцького районного суду Житомирської області було стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей. На даний час дочка досягла повноліття та є студенткою Державного університету «Житомирська політехніка» гірничо-екологічного факультету, денної форми навчання. Вона на даний час ніде не працює, дочка проживає у гуртожитку, сплачуючи за проживання кошти. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу донці, так як працює неофіційно та отримує пенсію. Її допомоги дочці не вистачає, бо вона повинна забезпечувати меншу дитину харчуванням, одягом та іншим. Відзиву на позов відповідач не надав. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Відповідач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково, а саме: погоджується на стягнення аліментів в сумі 1500 гривень. Одночасно просить долучити до матеріалів справи письмові докази про неможливість сплати ним аліментів в розмірі 2000 гривень. Дослідивши письмові докази та врахувавши доводи сторін, викладені в їх заявах, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою сторін. Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.12.2013 у справі №286/7349/13-ц було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.11.2013 та до 31.05.2016, тобто до досягнення повноліття [PERSON] ; в розмірі 1/3 частина його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2016 та до [INFO] , тобто до досягнення повноліття [PERSON] ; в розмірі 1/6 частина його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2022 та до [INFO] , тобто до досягнення повноліття [PERSON] . На даний час [PERSON] є студенткою Державного університету «Житомирська політехніка» (ІV рівень акредитації) гірничо-екологічного факультету, денної форми навчання, на бюджетній основі. Термін закінчення навчання - 30.06.2023. Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.2004, заочного рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 02.12.2013 у справі №286/7349/13-ц та довідки Державного університету «Житомирська політехніка» гірничо-екологічного факультету №078-22 від 06.09.2022. Копія індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданих Пенсійним фондом України, свідчить про отримання [PERSON] , тобто позивачем, доходу за період з січня 2022 року по червень 2022 року в загальній сумі 52 000 грн., що в середньому становить 8666 грн. 66 коп. в місяць. Відомості про дохід з липня 2022 року - відсутні (а. с. 6). Копії квитанції №62 від 24.10.2022, а також дублікатів квитанцій від 20.12.2022 та 25.12.2022 підтверджують перерахування коштів [PERSON] в рахунок оплати проживання в гуртожитку в сумах: 1488 грн. 80 коп. та по 505 грн. відповідно. Копії квитків ТОВ «Автосвіт Люкс» від 21.12.2022 та ТОВ «Компанія» Житомиравтотранс» від 28.12.2022, в свою чергу, підтверджують факт понесення витрат позивача на проїзд до навчального закладу доньки. Середня вартість проїзду становить 230 грн. 30 коп.. З копії довідки про доходи №079-22 від 06.09.2022 вбачається, що [PERSON] було отримано стипендію за серпень 2022 року в сумі 2218 грн. 50 коп. (а. с. 12). Відповідач в своїй заяві зазначив про можливість сплати аліментів в сумі 1500 гривень та неможливість сплати аліментів в розмірі 2000 грн., долучивши ряд доказів. Так, копія довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №085175 від 28.06.2022 підтверджує факт встановлення [PERSON] , [INFO] , третьої групи інвалідності загального захворювання. Час настання інвалідності - залік з 01.04.2022. Копія індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданих Пенсійним фондом України, в свою чергу, свідчить про отримання [PERSON] доходу за період з січня 2022 року по липень 2022 року в загальній сумі 50 115 грн. 81 коп., що в середньому становить 7159 грн. 40 коп.. З серпня 2022 року відомості про дохід - відсутні. Оцінюючи всі докази, надані на підтвердження обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, в їх сукупності, суд враховуючи також, що є загальновідомими обставини, тобто такими, що не потребують доказування, про потребу повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в затратах на проживання, проїзд, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, вважає, що [PERSON] є такою, що потребує матеріальної допомоги. Поряд з тим, суд відмічає, що дочка сторін навчається на бюджетній основі і нею в серпні 2022 року було отримано стипендію в сумі 2218 грн. 50 коп.. Доказів на підтвердження витрат позивача, пов`язаних саме з її навчанням (окрім плати за проживання та проїзд), матеріали справи не містять (щодо понесення витрат на придбання підручників тощо). Відтак, є не доведеним позивачем факт, що донька потребує матеріальної допомоги саме в розмірі 2000 грн. щомісячно, хоча це є її обовязком відповідно до ст. 81 ЦПК України. Крім того, суд враховує, що станом на час розгляду справи розмір прожиткового мінімуму для дитини після досягнення повноліття (працездатної особи) в країні становить 2684 грн. в місяць. Таким чином, розглянувши справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами та правові норми, що їх регулюють, враховуючи стан здоров`я відповідача, матеріальний його стан на час розгляду справи, а також його бажання сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. 00 коп., суд приходить до висновку про його фінансову можливість (ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року) сплачувати аліменти саме в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно та відповідно до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд - 29.09.2022. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Разом із тим, у відповідності до приписів статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 744 грн. 30 коп. в дохід держави (992 грн. 40 коп.Х75%).

Outcome: partial