Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] \~ \~ \~ \~ звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 43698 грн. 59 коп. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що судовим наказом Любашівського районного суду Одеської області від 30 червня 2016 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , але із початку 2019 року син проживав із ним в с.Авангард Овідіопільського району та знаходився на його утриманні, а також продовжує і на даний час проживати із ним. За таких обставин, посилаючись на положення ст.197 СК України, позивач просив позов задовольнити. Позивач надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] \~надав до\~суду заяву,\~відповідно до\~якої \~просила розглянути справу у її відсутність та просила відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що інформація позивача щодо проживання сина із батьком не відповідає дійсності. Третя особа: До суду надійшло клопотання Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд справи у відсутність представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 12 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що судовим наказом Любашівського районного суду Одеської області від 30 червня 2016 року наказано стягувати аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02 квітня 2021 року державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Зорівчак А.В., встановлено розмір заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 19 лютого 2021 року в розмірі 43\~698 грн. 59 коп. (а.с.6). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. У відповідності до положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 83 ЦПК України\~визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причин, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази підтверджують, що особа здійснила всі належні від неї дії на отримання вказаного доказу. Як передбачено у \~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів у справі. Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України, - до досягнення нею двадцяти трьох років. За приписами ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Отже, вказаною нормою визначені дві правові підстави, за якими платник аліментів може бути звільнений від заборгованості по аліментам, зокрема тяжка хвороба платника аліментів та/або інша обставина, що має істотне значення. Втім таких доказів з боку позивача до суду не надано. Позивач, заявляючи вимогу про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, зазначив , що син із 2019 року проживав та продовжує проживати разом із ним, при цьому будь-якого доказу на підтвердження зазначених обставин, не надав. До позову надав клопотання про допит в якості свідка сина [PERSON] , проте останній надав заяву до суду про відмову давати свідчення в суді на підставі ст.63 Конституції України і така відмова прийнята судом. Підсумовуючи все наведене, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав про звільнення від заборгованості за аліментами, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову. Розподіл судових\~витрат між\~сторонами Відповідно до\~ст.141\~ч.\~1,\~2,\~6\~ЦПК України\~судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed