Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до виробничого сільськогосподарського кооперативу «Нива», Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просить зняти арешт та заборону відчуження з нежитлового приміщення складу №1, загальною площею 197,90 кв.м., з відповідними побудовами : 1 Ворота метал, 2 Огорожа з/бет плит, 3 Огорожа метал сітка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладений Новомосковським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №46928346 (спеціальний розділ). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 10.06.2005 року між виробничим сільськогосподарським кооперативом Нива (30508186), від імені якого на підставі статуту та рішення загальних зборів діяв його голова [PERSON] , та позивачем, останній являється власником нерухомого майна, а саме складу №1, загальною площею 197,90 кв.м., з відповідними побудовами : 1 Ворота метал, 2 Огорожа з/бет плит, 3 Огорожа метал сітка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10.06.2005 року даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Ю.О., зареєстрований в реєстрі за № 796, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за №648542. 14.06.2005 року виробничим сільськогосподарським кооперативом Нива був підписаний АКТ №119 прийому передачі складу. З моменту прийняття об`єкта нерухомості, позивач постійно відкрито володіє та користується складом понад 17 років, він використовує його для власних потреб та для здійснення своєї підприємницької діяльності. За весь цей період позивач робив постійні поточні ремонти, перекривав повністю покрівлю, здійснював належний догляд території складу та за його межами. На даний час в приміщенні знаходяться його речі. 05.08.2022 року позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на склад №1, який розташований по [ADDRESS] , на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 10.06.2005 року, проте реєстратором у реєстрації об`єкта нерухомості було відмовлено, у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження: 46928346 (спеціальний розділ) на Виробничий сільськогосподарський кооператив Нива (30508186), запис вчинений Новомосковським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, внесений до Єдиного реєстру боржників. Позивач зазначає, що арешт майна створює йому перешкоди у реєстрації права власності та вільного розпорядження майном. Посилаючись на вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», загальні вимоги ЦК України щодо захисту права власності, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд скасувати запис про арешт з нерухомого майна, внесеного Новомосковським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №46928346 (спеціальний розділ), на об`єкт обтяження: приміщення склад №1, нежитлове приміщення загальною площею 197,90 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01.11.2022 відповідачем Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подане заперечення, в якому просив винести ухвалу про закриття провадження по справі №813/6061/22, у зв`язку з тим, що вказаний позов повинен був розглянутий в порядку господарського судочинства та на підставі Господарського процесуального кодексу. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2022 року відкрите провадження по справі, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2022 року відмовлено в задоволені заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову. В судове засідання позивач та його представник адвокат Волошина О. В. не з`явилися, остання подала до суду клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідачами відзив на позов не подано, представники відповідачів повторно в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. 0.06.2005 року між Виробничим сільськогосподарським кооперативом Нива (30508186), від імені якого на підставі статуту та рішення загальних зборів діяв його голова [PERSON] , та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу складу №1, розміром 197,90 кв.м. загальної площі з відповідними побудовами : 1 Ворота метал, 2 Огорожа з/бет плит, 3 Огорожа метал сітка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кулішем Ю.О. (зареєстрований в реєстрі за №796) (а.с. 8-9). Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №1098970 від 10.06.2005 р. підтверджується, що означений договір зареєстрований приватним нотаріусом, що посвідчував договір. (а.с. 10). 05.08.2022 року позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на склад №1, який розташований по [ADDRESS] , згідно з укладеним договором купівлі-продажу від 10.06.2005 року (а.с. 13). Рішенням про\~відмову в\~державній реєстрації\~прав та\~їх обтяжень\~№64446907\~від 10.08.2022\~державним реєстратором\~на нерухоме\~майно Неродою\~Д.Д.\~було відмовлено\~у державній\~реєстрацій права\~власності,\~форма власності:\~приватна на\~склад,\~що розташований\~ [ADDRESS] \~за суб`єктом:\~ [PERSON] ,\~податковий номер/серія,\~номер паспорта\~ [NUMBER] (а.с.\~17). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано наступними нормами закону, а саме. Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій форі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На підставі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Отже, виходячи з вищевикладеного, вбачається, що Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області помилково\~наклав арешт на майно, яке не належить боржнику, Виробничому сільськогосподарському кооперативу Нива, а отже обтяження у вигляді арешту майна №46928346 накладеного відділом ВДВС у виконавчому провадженні №46280915 підлягає скасуванню, оскільки жодної правової підстави для продовження дії обтяження відповідного нерухомого майна немає, як і жодного іншого способу припинити відповідне обтяження. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV (далі - Закон №1952-IV). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1, 2, 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року N 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, акти цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України та положень ст. ст. 179, 181, 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (нерухоме майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Також, згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст. 386 ЦК України визначені засади захисту права власності. Так, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. А ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року N 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" За правилами пункту 1 частини другої статті 27 Закону №1952-ІV підставою для державної реєстрації припинення обтяження речових прав на нерухоме майно є судове рішення, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про задоволення позову [PERSON] до виробничого сільськогосподарського кооперативу «Нива», Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування запису про арешт з нерухомого майна, внесеного Новомосковським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №46928346 (спеціальний розділ), на об`єкт обтяження: приміщення склад №1, нежитлове приміщення загальною площею 197,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо судових витрат належить вирішити, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, поклавши їх на позивача.

Outcome: approved