Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (далі - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 8\~731,64 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 27 червня 2017 року між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі ОСЦПВВНТЗ), а саме поліс №АК/6698579, забезпечений транспортний засіб «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] . 02 грудня 2017 року по вул. Тарнавського у м. Тернополі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортний засіб «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] зазнав ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність двох водіїв була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Як вбачається з постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/17015/17 від 16 березня 2017 року, дорожньо-транспортна пригода відбулась у зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху, а тому судом встановлено вину останнього у вчиненні у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 КУпАП. Позивач вказує, що згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/6698579 позивачем згідно страхового акту №170000136913 від 19 лютого 2018 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів сплатив власнику пошкодженого транспортного засобу 8\~731,64 грн страхового відшкодування (витрати на ремонт автомобіля). Наведене також підтверджується платіжним дорученням №ЗР012827 від 20 лютого 2018 року. Також зазначає, що оскільки відповідач вчинив дорожньо-транспортну пригоду перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, згідно із ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 8\~731,64 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти, в розмірі 8\~731,64 грн та 2270 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не з`явився, однак заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 27 червня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» та [PERSON] було укладено Поліс № АК/6698579 обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу марки «Mercedes-Benz W123», д.н.з. [NUMBER] , [NUMBER] , 2019 року випуску (строк дії з 28.06.2017 по 27.06.2018). Як вбачається з постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 у справі № 607/17015/17, Громадянин [PERSON] 2 грудня 2017 року в 11 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Тарнавського, 1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 300TD» р.н. [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови), однак пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку, зокрема із застосуванням газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» ARBF-0422 (повірка дійсна до 10.05.2018 року) відмовився, після чого огляд проводився в КУТОР ТОНД, тобто порушив вимоги п. 2.9«а» Правил дорожнього руху, а саме вчинив адміністративний проступок передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, [PERSON] 2 грудня 2017 року в 11 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Тарнавського, 1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 300TD» р.н. [NUMBER] не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ C200 CDI» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду нього, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративний проступок передбачений ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративну справу стосовно [PERSON] про адміністративні правопорушення передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні правопорушення провадженням закрити. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як убачається з акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», 04 грудня 2017 року о 14 год було проведено зовнішній огляд транспортного засобу «MERCEDES-BENZ C200 CDI», д.н.з. [NUMBER] та встановлено характер наявних у ньому пошкоджень. Детальний опис пошкоджень транспортного засобу відображений доданій до акту огляду транспортного засобу ремонтній калькуляції (калькуляцією AUDATEX)\~від 11\~грудня 2017\~року,\~у якій\~вказано загальну\~суму (після\~вирахувань)8\~731,64 грн, а також у фотозображеннях пошкодженого транспортного засобу. 08 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до голови правління ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Грипути Д.О. із заявою про виплату вартості відновлювального ремонту, згідно розрахунку AUDATEX, в сумі 8\~731,65 грн, у зв`язку із ДТП, яка мала місце 02 грудня 2017 року по вул. Тарнавського, 7 у м. Тернополі, за участі його транспортного засобу. Відповідно до страхового акта №170000136913 від 19 лютого 2018 року розмір страхового відшкодування становить 8\~731,64 грн, підставою для виплати зазначено заяву про настання страхового випадку від 08 лютого 2018 року. Зазначена сума також підтверджена розрахунком суми страхового відшкодування до справи №170000136913 від 19 лютого 2018 року. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яка відшкодувала власнику пошкодженого транспортного засобу «MERCEDES-BENZ C200 CDI», д.н.з. [NUMBER] , шкоду нанесену в результаті вищезазначеного ДТП за укладеним полісом та на підставі Закону, звернулась до [PERSON] із претензією №170000136913 з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регрсу. Із платіжного доручення № ЗР012827 від 20 лютого 2018 року вбачається, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 8\~731,64 грн, із зазначенням призначення платежу: відшод. зг. страх. акту №170000136913 від 19.02.18 [PERSON] (ІПН: [NUMBER] )&20001&без ПДВ. В силу вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1188\~ЦК України\~шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно з п. п. «а», «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 02 грудня 2017 року о 11 год. 15 хв. в [ADDRESS] , вчиненої ним у стані алкогольного сп`яніння, що слідує із постанови Тернопільського міського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 у справі №607/17015/17, а позивач ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в свою чергу виплатив потерпілому у ДТП суму завданої шкоди в розмірі 8\~731,64 грн., у зв`язку з чим позивач заявив регресні вимоги до [PERSON] , який не виявив наміру в добровільному порядку здіснити таке відшкодування. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 8\~731,64 грн. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» слід стягнути сплачений ними судовий збір в розмірі 2 270 грн. за звернення до суду із позовом.

Outcome: approved