Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

21.11.2022 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 12.12.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. В позові посилався на те, що з 10.08.2018 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 869 від 10.08.2018 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишається проживати із матір`ю. Відсутність взаємоповаги, різні погляди на життя, нездорові сімейні стосунки зробили спільне проживання неможливим, фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинено з 2021 року. Вони багато часу мешкали то окремо, то знов намагались зберегти родину, але нічого не вийшло, спільне господарство фактично не ведеться, між ними повністю втрачені почуття поваги та прихильності, примирення та зберігання шлюбу неможливо. Шлюб з відповідачем є першим, суперечки щодо поділу майна, що спільною сумісною власністю буде вирішено в окремому судовому процесі. Прохав розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 869 від 10.08.2018 року. Позивач та його представник: адвокат Додонов П.О. в підготовче засідання не з`явилися, 23.01.2023 року представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, 23.01.2023 року подала заяву про визнання позову, прохала справу розглянути без її участі, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 28.09.2018 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився позивач [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 13.03.2009 року. 10.08.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №869, після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2018 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.2020 року. Син проживає разом з відповідачем, після розірвання шлюбу також буде мешкати з нею. Позивач наполягає на тому, що відсутність взаємоповаги, різні погляди на життя, нездорові сімейні стосунки зробили спільне проживання неможливим, фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинено з 2021 року. Вони багато часу мешкали то окремо, то знов намагались зберегти родину, але нічого не вийшло, спільне господарство фактично не ведеться, між ними повністю втрачені почуття поваги та прихильності, примирення та зберігання шлюбу неможливо. Шлюб з відповідачем є першим, суперечки щодо поділу майна, що спільною сумісною власністю буде вирішено в окремому судовому процесі. Відповідач визнала вказані обставини, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 10.08.2018 року, мають спільну дитину: сина [PERSON] ,\~ [INFO] , який проживає з відповідачем, шлюбні відносини між сторонами припинені з 2021 року, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, спорів щодо дитини не мають, тому шлюб між ними має бути розірваний. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище, то суд у своєму рішенні залишає відповідачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала пред`явлений до неї позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Outcome: approved