Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У листопаді 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором позики №2017779 в розмірі 8\~671, 60 гривень та за договором позики №16442274 в розмірі 18\~470,98 гривень, а всього стягнути заборгованість у загальному розмірі 27\~142,58 гривень. Вирішити питання про компенсацію судових витрат. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 30.03.2021 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем укладено Договір позики №2017779 в електронній формі. Відповідно до умов договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 2800,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Додаткова угода до вказаного договору позики підписана 13 травня 2021 року. 11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-08/2021, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором позики №2017779 від 30.03.2021. Окрім того, 24 березня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем в електронній формі укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1642274. Відповідно до умов договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 6\~011,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором позики №1642274 від 24.03.2021. Станом на день подання позову, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у загальному розмірі 27\~142,58 гривень, з якої: за договором позики №2017779 від 30.03.2021 заборгованість в розмірі 8\~671,60 гривень (з яких: 2\~800,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 4\~457,60 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1\~414,00 гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику); за договором позики №1642274 від 24.03.2021 заборгованість в розмірі 18\~470,98 гривень (з яких: 6\~011,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~459,98 гривень сума заборгованості за відсотками). Відповідний розмір заборгованості і просить стягнути із відповідача в судовому порядку, оскільки добровільно заборгованість не була відшкодована. Процесуальні дії у справі На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 22 листопада 2022 року вказана справа надійшла в провадження судді Шинкарчука Я.А. На виконання положень частини шостої статті 187 ЦПК України 30 листопада 2022 року судом отримана інформація відповідно до якої зареєстроване місце проживання (перебування) у встановленому порядку відповідача відповідає територіальній юрисдикції (підсудності) Машівського районного суду Полтавської області. Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. В судове засідання, яке призначене на 18 січня 2023 року, учасники справи не з`явилися. Представником позивача Сіміч Миколи Олександровича, який діє на підставі довіреності від 19.09.2022, в тексті позову викладено прохання проводити слухання справи у відсутність представника позивача. Відповідачем 18.01.2023 до суду подано заяву, в якій він просить проводити слухання справи у його відсутність та не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 30.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір позики №2017779 в електронній формі. Відповідно до умов договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 2\~800,00 грн, зі сплатою відсотків за весь період позики 0,14 %, що дорівнює 3,92 гривень, строком на 14 днів, до 13.04.2021. Загальна вартість позики та процентів 2\~803,92 гривень. 13 квітня 2021 року між сторонами (Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] ) укладено додаткову угоду №1 до Договору позики №2017779 від 30.03.2021, за умовами якої змінено строк позики до 13 травня 2021 року, а також графік нарахування процентів. Відтак, за такою додатковою угодою загальна вартість позики та процентів за договором позики №2017779 становить 4\~471,60 гривень (2\~800,00 гривень основа сума позики, 1671,60 гривень - відсотки за користування позикою). 11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-08/2021, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором позики №2017779 від 30.03.2021. 24 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] в електронній формі укладено Договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1642274 в електронній формі. Відповідно до умов договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 6\~011,00 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 2,70 %, що дорівнює 1\~794, 28 грн, строком на 15 днів, до 08.04.2021. Всього до сплати 7\~805,28 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором позики №1642274 від 24.03.2021. Отже, у даній справі позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача борг: за договором позики №2017779 від 30.03.2021 заборгованість в розмірі 8\~671,60 гривень (з яких: 2\~800,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 4\~457,60 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1\~414,00 гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику); за договором позики №1642274 від 24.03.2021 заборгованість в розмірі 18\~470,98 гривень (з яких: 6\~011,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~459,98 гривень сума заборгованості за відсотками), а всього кредитну заборгованість в сумі 27\~142,58 гривень та судові витрати у розмірі 2 481,00 гривень Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 1077 ЦК України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки в статті 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Враховуючи норми діючого законодавства України, суд погоджується з доводами позивача щодо стягнення суми боргу за основною сумою боргу. Однак, в частині стягнення відсотків за користування позикою, вимоги підлягають задоволенню частково, зокрема, в частині розмірів визначених договором з урахуванням строків їх дії. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частино другою статті 625 ЦК України. Отже, за умовами укладеного 30.03.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] Договором позики №2017779 та додатковою угодою №1 до нього, сторони визначили, що розмір позики становить 2\~800,00 грн. Строк користування позикою по 13 травня 2021 року. Базова відсоткова ставка 1.99000 % за один день користування позикою застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Загальна вартість позики у грошовому вираженні за умови неналежного виконання умов договору становить 4471,60 грн. Отже, після спливу строку надання позики, а саме з 13.05.2021 припинилося право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою та інших платежів за цим договором. Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. За умовами укладеного 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1642274, сторони визначили, що розмір позики становить 6011,00 грн, строк кредитування - 15 днів, фіксована процентна ставка 2,70% на день, останнім днем повернення позики є 08.04.2021, загальна вартість позики та процентів у грошовому вираженні становить 7\~805,28 грн. Отже, після спливу строку надання позики, а саме з 08.04.2021 припинилося право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою та інших платежів за цим договором. Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. Разом з тим, посилання позивача на Правила надання грошових коштів суд відхиляє оскільки, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, при укладенні договорів. Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником. Висновок за результатами розгляду справи Дослідивши та оцінивши всі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема, у загальному розмірі 12\~276 (дванадцять тисяч двісті сімдесят шість) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок, яка складається із: заборгованості за Договором позики №2017779, укладеним 30.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] , з врахуванням додаткової угоди від 13.04.2021, у розмірі 4471,60 гривень, з яких, заборгованість за позикою 2800,00 гривень, заборгованість за відсотками 1671,60 гривень; заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1642274, укладеним 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , у розмірі 7805,28 гривень, з яких, заборгованість за позикою 6011,00 гривень, заборгованість за відсотками 1\~794,28 гривень. Решта позовних вимог не підлягає задоволенню, з огляду на строки дії договорів позики. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України. Так, згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (45,2%) та стягує з відповідача на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 1121,41 гривень. Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

Outcome: partial