Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 18 липня 2019 року з відповідачем зареєстрували шлюб в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 237. В шлюбі дітей немає. З відповідачем разом не проживають три місяці, спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає в іншій країні, не бажає жити з нею. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально, тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити згідно обставин викладених в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик сторін по справі до суду на офіційному порталі судової влади України. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. 18 липня 2019 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 237. На даний час сторони вже разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення сімейних відносин стали постійні сварки та суперечки між сторонами. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved