Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Радивилівської міської ради, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Плахотнюк С.Ю., про скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його дід [PERSON] все своє життя проживав в с.Приски Радивилівського району Рівненської області. За своє життя [PERSON] зробив розпорядження стосовно належного йому майна, склавши заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів йому. До маси спадкового майна, входить будинковолодіння в [ADDRESS] . Заповіт від 20 серпня 1987 року був посвідчений секретарем Башарівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області. [INFO] [PERSON] помер. Заповіт складений 20.08.1987 року [PERSON] на даний час є чинним. У вересні 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Драновського Ю.М. із заявою про прийняття спадщини. 25.09.2020 року нотаріусом було відкрито спадкову справу №143/2020. У видачі йому свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки під час перевірки інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що власником домоволодіння в [ADDRESS] є [PERSON] . Реєстрація права власності проведена 03.11.2020 року державним реєстратором Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Плахотнюк С.Ю. на підставі витягу №116 від 05.03.2020 року з по господарської книги №3 особового рахунку № [NUMBER] за 2016-2023 роки виданого Башарівським старостинським округом Радивилівської міської ради Рівненської області. Реєстрація права власності на домоволодіння в [ADDRESS] , що входить до маси спадкового майна після смерті [PERSON] , за [PERSON] перешкоджає йому в оформленні його спадкових прав, що змусило його звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання сторін про виклик в судове засідання свідків та витребувано з Радивилівської міської ради для огляду в судовому засіданні оригінал погосподарської книги №3 за період з 2016-2023 роки Представник позивача [PERSON] адвокат Бірук Т.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала щодо вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію нерухомого майна власником в [ADDRESS] власником якого є [PERSON] та просить позов задовольнити. Вимогу про визнання недійсним витягу №100-2-16 від 29.09.2020 року з по господарської книги №3, виданий Радивилівською міською радою Башарівським старостинським округом з особового рахунку № [NUMBER] за 2016-2023 роки не підтримує. Додатково пояснила, що реєстрацію права власності на спірне домоволодіння за [PERSON] проведено 03.11.2020 року, тобто після заведення спадкової справи за заявою [PERSON] . Реєстрація права власності на спірне будинковолодіння за [PERSON] проведено на підставі виписки з по господарської книги 116 від 05.03.2020 року як зазначено в реєстрі, яка відповідачу не видавалась та державним реєстратором до реєстру внесено недостовірні дані щодо підстави внесення запису про реєстрацію. Також всупереч вимогам законодавства право власності на земельну ділянку, на якій розташоване спірне домоволодіння, не оформлене, що унеможливлює реєстрацію права власності на вказане будинковолодіння державним реєстратором. Окрім того, належність спірного спадкового майна [PERSON] підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Радивилівської міської ради №402 від 28.09.2020 року відповідно до записів погосподарської книги №3 особ. рахунок № [NUMBER] . Представник відповідача Радивилівської міської ради Рівненської області Бусь С.П. в судовому засіданні при вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду. При цьому вважає, що вимога про визнання недійсним витягу №100-2-16 від 29.09.2020 року з по господарської книги №3, виданий Радивилівською міською радою Башарівським старостинським округом з особового рахунку № [NUMBER] за 2016-2023 роки безпідставною. Представник відповідача [PERSON] адвокат Нікольченко Б.Б. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що жодним доказом не доводиться належність [PERSON] спадкового майна після смерті [PERSON] . Окрім того, позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а відтак його права не порушено, що унеможливлює його звернення до суду із вказаним позовом. Його довіритель [PERSON] виконала всі вимоги закону для реєстрації спірного будинковолодіння, належність їй спірного майна підтверджується належними доказами, а саме випискою з по господарської книги, виданою Радивилівською міською радою, а відтак, відповідач [PERSON] не може бути позбавлена права власності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Плахотнюк С.Ю. в судове засідання не з`явився повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі ст.223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням державного реєстратора Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Плахотнюк Сергій Юрійович про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 54914227 від 03.11.2020 року 09:28:49, 03.11.2020 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею: 68,2 кв.м., житловою площею: 40,4 кв.м., матеріали стін: цегла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Підстава для державної реєстрації виписка з по господарської книги, серія та номер: 116, виданий 05.03.2020 року, видавник: Башарівський старостинський округ Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області.(а.с.15-17) Згідно виписки із погосподарської книги за №110-2-16, виданої 29 вересня 2020 року Башарівським старостинським округом Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області, згідно запису погосподарської книги №3 особового рахунку № [NUMBER] за 2016-2023 роки власником домоволодіння в [ADDRESS] є [PERSON] , 1964 року народження. В розділі ІІ вказано рік побудови вказаного будинковолодіння 1950. В розділі ІІІ зазначено, що всього землі 0,75 га з неї: 0,25 га під будівлями та спорудами, 0,50 га для ведення особистого селянського господарства. (а.с.14) Рішенням Башарівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області №35 від 17 грудня 1996 року вирішено передати у власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,85 га. (а.с.41) Згідно заповіту, посвідченого секретарем Башарівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області 12.08.1987 року, [PERSON] зробив розпорядження стосовно свого майна, заповівши його [PERSON] . (а.с.12) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] ), виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.9) Після смерті [PERSON] 25.06.2020 року приватним нотаріусом Драновським Ю.М. зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.11) Згідно довідки за №402, виданої 28 вересня 2020 року виконавчим комітетом Радивилівської міської ради, згідно запису погосподарської книги №3 особового рахунку № [NUMBER] власником домоволодіння в [ADDRESS] є [PERSON] . Рік побудови житлового будинку 1968. Всього 0,50 га земельної ділянки. (а.с.14) В судовому засіданні оглянуто оригінал по господарської книги №3 за 2016-2023 роки відповідно до відомостей якої власником будинковолодіння в [ADDRESS] , 1950 року побудови, є [PERSON] . В особистому користуванні об`єкта перебуває земельна ділянка площею 0,75 га: з яких 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,50 га для ведення особистого селянського господарства. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка староста Башарівського старостинського округу [PERSON] повідомив, що до старостату звертався адвокат [PERSON] щодо надання виписки з по господарської книги по домоволодінню в [ADDRESS] . Запитів було декілька. Згідно записів по господарської книги за 2016-2023 власником спірного домоволодіння вказано [PERSON] . В по господарський книгах за попередні період власником цього ж домоволодіння був [PERSON] . На підставі яких документів та ким було зроблено запис про зміну власника домоволодіння йому не відомо. Виписки з по господарських книг, які були видані [PERSON] та [PERSON] були видані на підставі по господарських книг за різні роки. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що після смерті [PERSON] , позивач доглядав будинковолодіння в [ADDRESS] , обробляв земельну ділянку. Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захист державою таких прав. Відповідно до ч.1 ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частинами 2, 3статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. У відповідності до ч.3 ст. 10 вищевказаного Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав відповідно до ч.1 ст. 11 Закону. Відповідно до ч.1ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна. Частиною 1 ст. 27 Закону визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав здійснюється на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 40 Порядку № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Відповідно до п.42 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Згідно п.43 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Аналогічні норми закріплено і в ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 31 Закону для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Згідно ч.2 ст. 31 Закону для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. З даних правових норм слідує, що законодавцем врегульовано порядок здійснення державної реєстрації на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, та визначено перелік документів, які повинні подаватися державному реєстратору для прийняття рішення про державну реєстрацію прав власності на вказані об`єкти. Перелік документів, які повинні подаватися державному реєстратору для реєстрації права власності на вказані об`єкти, визначено як ст. 31 Закону №1952-ІVта п.43 Порядку № 1127, так і п.42, п.43 Порядку № 1127 в залежності від того, чи здійснювалося сільськими, селищними, міськими радами ведення погосподарського обліку. З матеріалів справи слідує, що рішення державного реєстратора Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Плахотнюк С.Ю. від 03.11.2020 р. індексний номер 54914227 про державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] прийнято на підставі виписки з по господарської книги, серія та номер 116. виданий 05.03.2020 Башарівським старостинським округом Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області. Відомості про права власності на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Вказана довідка №116 від 05.03.2020 року видана Башарівським старостинським округом Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області, на підставі якої проведено реєстрацію права власності на спірне домоволодіння, в матеріалах справи відсутня. Крім того, як встановлено судом та зазначено вище, довідка з погосподарської книги №110-2-16 від 29.09.2020 року, яку долучено до матеріалів справи, не місить відомостей щодо речового права на земельну ділянку, надану для обслуговування даного будинку. При цьому посилання у довідці на те, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку знаходиться в користуванні, без зазначенні особи у чиєму користуванні вона знаходиться, рішення на підставі якого дана земельна ділянка перебуває у користуванні, тощо суперечить п.п.42, 43 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, та свідчить про те, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви [PERSON] не було подано необхідні для відповідної реєстрації документи. Разом із тим, як вже було встановлено судом та підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою виконавчого комітету Радивилівської міської ради №402 від 28.09.2020 року, житловий будинок [ADDRESS] на підставі по господарської книги №3 особ рах.241, належав померлому [INFO] [PERSON] . Відповідно до п.1, 2 розділу І Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженого Наказом Державної служби статистики України 11.04.2016 року за № 56, погосподарський облік, як вид первинного обліку, передбачений для накопичення і систематизації відомостей, які збирають сільські, селищні, міські ради територіальних громад (об`єднаних територіальних громад) (далі - місцеві ради) по кожному з розташованих на їхній території сільських населених пунктів і які є необхідними для проведення державних статистичних спостережень. Погосподарський облік ведуть з урахуванням норм чинного законодавства з питань захисту персональних даних. Цей облік не передбачає реєстраційних дій і не несе жодних правових наслідків для об`єктів, відносно яких він здійснюється. При цьому, з огляду на досліджені судом документи, державному реєстратору для реєстрації не було надано довідку, рішення органу місцевого самоврядування, архівного витягу,тощо, яка б підтверджувала перебування земельної ділянки, наданої для обслуговування будинку по [ADDRESS] на праві користування у [PERSON] \~чи інших осіб. Саме пособі зазначення у виписці з по господарської книги, що земельна ділянка перебуває у користуванні без ідентифікуючих ознак цієї земельної ділянки, правової підстави для її користування, та осіб у користуванні яких вона перебуває не свідчить про дотримання умов п.43 Порядку № 1127 та не є підставою для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. Також з тексту рішення Башарівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області №35 від 17 грудня 1996 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,85 га не можливо ідентифікувати земельну ділянку, виділену у власність [PERSON] , та вказане рішення не підтверджує права власності [PERSON] на земельну ділянку, на якій знаходиться спірне домоволодіння в [ADDRESS] . За таких обставин, при проведенні реєстраційної дії щодо державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за відповідачем [PERSON] державний реєстратор прийняв рішення, яке не відповідає положенням стаття 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинній на час вчинення реєстраційної дії, а тому це рішення державного реєстратора Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Плахотнюк С.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 54914227 від 03.11.2020 року 09:28:49 належить скасувати. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). В постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі №761/11601/19 (провадження №61-3609св21) зазначено, що аналіз зазначеної норми свідчить про те, що у рішенні суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав, необхідно зазначати про визнання, зміну чи припинення таких прав. Тобто, скасовуючи рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав за певною особою, у рішенні суду необхідно зазначати припинення права за цією особою. У зв`язку із встановленими в судовому засіданні обставинами, за яких суд прийшов до висновку про скасування рішення державного реєстратора Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Плахотнюк С.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 54914227 від 03.11.2020 року 09:28:49, то суд зазначає про те, що належить припинити право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею: 68,2 кв.м., житловою площею: 40,4 кв.м., матеріали стін: цегла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1816 грн. підтверджується наданими позивачем квитанціями від 23.07.2021 року та 06.05.2021 року, з яких вбачається, що за дві вимоги немайнового характеру, [PERSON] було сплачено судовий збір у ставках, визначених відповідно до Закону України «Про судовий збір». Беручи до уваги, що права позивача були порушенні не внаслідок дій Радивилівської міської ради, тому судові витрати, які складаються із судового збору необхідно покласти на відповідача [PERSON] . Враховуючи те, що позивач під час розгляду справи відмовився від однієї вимоги, а суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в межах позовних вимог, що підтримуються позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати у по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved