Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 19.12.2015 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 837, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що сторони спільних дітей не мають. На протязі останніх років сімейні відносини між нею та відповідачем поступово погіршувались. З 2021 року спільного бюджету вони не мають, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, шлюб між ними існує лише формально, в кожного склалось окреме особисте життя. Позивач зазначила, що подальше збереження сім`ї та примирення неможливо, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, майнового спору між ними немає. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу надіслано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова (а.с.15). 03.01.2023 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.33-34). Від позивача до суду 06.01.2023 надійшла письмова заява, в якій позивач просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. 06.01.2023 від відповідача до суду надійшла письмова заява, в якій відповідач позовні вимоги визнав, зазначивши, що шлюб між ним та позивачем існує формально, в кожного з них склалось окреме життя, спільних дітей вони не мають, визнання ним позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2015 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 837 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною першою\~ст.\~113\~СК України\~передбачено,\~що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, сторони разом не проживають, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. \~ \~ \~ \~Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За клопотанням позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON] . При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією № 18-14254137/С від 18.10.2022 (а.с.1). Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 496,20 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved