Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

У червні\~2015\~року Уповноважена\~особа Фонду\~гарантування вкладів\~фізичних осіб\~на здійснення\~тимчасової адміністрації\~в Публічному\~акціонерному товаристві\~«Банк» Київська\~Русь» (далі\~за текстом\~ Банк),\~правонаступником якої\~згідно ухвали\~суду від\~20.07.2021\~є Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «КРЕДИТ\~ФАКТОР» (далі\~за текстом\~ Кредит\~Фактор),\~звернулась до\~суду із\~зазначеним позовом,\~у якому\~просить стягнути\~з поручителя\~ [PERSON] \~заборгованість \~закредитним договором в розмірі 7 121 940 грн. Позовна заява мотивована тим, що між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» (далі за текстом [PERSON] ) 03.07.2014 було укладено кредитний договір №13/2014-Ю на відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі за текстом Кредитний Договір), за умовами якого останньому було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування 4 000 000 грн. строком до 30.12.2014 зі сплатою 25 % річних. Банк виконав свої зобов`язання за договором, проте [PERSON] порушило вимоги договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку. Оскільки виконання зобов`язань було забезпечено договором поруки, укладеним з відповідачем, заборгованість, що виникла, позивач просив стягнути саме з нього. Представник позивача до суду не прибув, в письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, надав письмовий відзив, мотивований тим, що до справи не долучено жодного доказу, зокрема бухгалтерського документу, на підтвердження дійсності видачі кредиту, його погашення, тощо, а наданий розрахунок заборгованості є одностороннім та не повним. Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно-правових угод, а саме кредитного договору. Встановлено, що 03.07.2014 між Банком та [PERSON] , в особі [PERSON] , відповідача по справі, було укладено Кредитний Договір про відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії та надання кредитних коштів. Ліміт кредитної лінії 4 000 000 грн., строк до 30.12.2014, ціль використання кредиту поповнення обігових коштів, процентна ставка фіксована 25 % річних. Згідно умов договору, кредит надавався окремими частинами в межах ліміту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в Банку. За умовами Кредитного Договору [PERSON] зобов`язалось повертати кредит у відповідності до графіка щомісячно до 25 числа кожного місяця. За порушення кредитної дисципліни підлягає сплаті: пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення; індекс інфляції; 30 % річних від простроченої суми за весь час прострочення. Виконання умов Кредитного Договору було забезпечено заставою/іпотекою нежитлових будівель, земельними ділянками, транспортними засобами та договорами поруки, укладеними між Банком та відповідачем [PERSON] і [PERSON] , які взяли на себе солідарну з [PERSON] відповідальність у разі неналежного виконання зобов`язань за Кредитним Договором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч.1 ст.554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч. 1 ст. 543 ЦК України зазначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Перед укладенням Кредитного Договору та договору поруки відповідач [PERSON] був вільним в погодженні всіх умов кредитування в Банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту був ознайомлений та погодився з ними, про що свідчать його підписи. Зазначені договори на момент розгляду даної справи в суді є чинними та ніким не оскаржені. З наданих позивачем заяви [PERSON] , як директора Юнік Фарм, меморіального ордеру №2302 та виписки по особовому рахунку від 04.07.2014 вбачається, що кредитні кошти були отримані. Доказів на спростування зазначеного відповідачем суду надано не було. Згідно розрахунку у [PERSON] станом на 15.05.2015 заборгованість за Кредитним Договором становить 7 121 940 грн. 03 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту 3 762 400 грн.; процентів за користування кредитними коштами за період з 18.02.2015 по 14.05.2015 224 317,99 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами (з 01.11.2014 по 14.05.2015) 24 161,29 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту (з 01.10.2014 по 14.05.2015) 777 829, 69 грн.; 30% річних на несвоєчасне повернення кредиту 551 625,53 грн.; 30% річних за несвоєчасну сплату процентів 18 097,61 грн.; суми інфляційного збільшення заборгованості за кредитом 1 763 507,92 грн. Даний розрахунок відповідачем у відповідності до\~ст.81 ЦПК України\~не спростовано, контррозрахунку не надано. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості за кредитом. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Позичальник, в свою чергу, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1\~ЦК Українирозмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Відтак, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено встановлення позивачем відповідачу кредитного ліміту, його розміру, отримання кредитної картки з визначеним строком дії, користування кредитними коштами. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит. Позичальником [PERSON] належним чином не виконано свої зобов`язання за Кредитним Договором, а відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання відповідати по борговим зобов`язанням товариства, директором якого він був на день укладення договору. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення умов договору та існування заборгованості по кредиту, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи те, що при поданні позову Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Банку була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1,5 % ціни позову.

Outcome: approved