Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради19.03.1990 видано ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] Зубарєву [PERSON] та членам його родини: [PERSON] (дружині), [PERSON] (сину) та [PERSON] (сину). Сім`я вселилась у вказану квартиру та проживала в ній до 2021 року. [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. [INFO] помер [PERSON] - брат позивача. [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Позивач самостійно, за власні кошти поховав батька, брата та матір. Позивач прийняв спадщину після смерті родичів, однак, оскільки його батьки не скористались правом приватизації квартири, вона не підлягає спадкуванню. Позивач вказує, що з 1990 року постійно проживав у спірній квартирі. За сімейними обставинами він у 2003 році знявся з реєстрації у даній квартирі та зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з раптовою смертю батьків позивач не перереєстрував своє місце проживання у спірній квартирі, хоча фактично проживає у ній на день звернення до суду. З огляду на викладене, в позивача виникла потреба на визнання за ним права на користування вказаною квартирою та укладення з ним договору житлового найму. Вказане стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачам надано строк для подання відзиву. (а.с. 32) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2022 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. (а.с. 59) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є приятелькою позивача (позивач і її чоловік друзі). Зазначила, що знає його з 2010 року. Позивач не одружений, та постійно проживав з батьками. Свідок неодноразову була зі своїм чоловіком у гостях в позивача, саме у спірній квартирі та бачила, що у кімнаті знаходилось ліжко та речі позивача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (сусідка позивача)суду повідомила, що позивач протягом останніх дванадцяти років, відколи свідок заселилася у вказаний будинок, проживав з батьками. У позивача немає власної сім`ї, через що він проживав з батьками. Зазначає, що бачила його мало не щодня у дворі будинку або в магазині. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Сидорчук Н.М. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, проте надали заяву, в якій просять розгляд справи провести без їх присутності. Позов підтримують, просять задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Виконавчого комітету Вінницької міської ради Мельник С.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи поклався на розсуду суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.02.1985 Вінницьким міським відділом РАЦС, батьками [PERSON] є: [PERSON] батько; [PERSON] мати. (а.с.8) На підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.03.1990 №98 [PERSON] було видано ордер №1238 від 19.031990 на житлове приміщення, відповідно до якого [PERSON] з родиною з 4 чоловік: [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син, має право на зайняття житлового приміщення жилою площею 16,4 кв. м., що складається з 1 кімнати в квартирі за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.05.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] . (а.с.10) Відповідно до свідоцтва про поховання від 14.05.2020 [PERSON] здійснив поховання померлого [PERSON] (а.с.16) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13.04.2021 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] . (а.с.11) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13.04.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] померла [INFO] . (а.с.12) Відповідно до довідки КП «Комбінат комунальних підприємств» №66 від 14.03.2021, [PERSON] здійснив поховання [PERSON] (а.с. 17) Відповідно до довідки КП «Комбінат комунальних підприємств» №85 від 23.03.2021, [PERSON] здійснив поховання [PERSON] (а.с. 18) Відповідно до рахунку-замовлення№001930 від 14.03.2021 [PERSON] замовив захоронення [PERSON] (а.с.19) Відповідно до рахунку-замовлення№00199 від 23.03.2021 [PERSON] замовив захоронення [PERSON] (а.с.19) Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64961651 від 31.05.2021,зареєстровано спадкову справу №67738195, спадкодавець [PERSON] (а.с.22) Відповідно до відповіді з КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» №7305 від 19.10.2021, згідно з матеріалами інвентаризаційної справи №84577 на квартиру [ADDRESS] станом на 29.12.2012 реєстрація приватної власності на вказану вище квартиру не проводилась. (а.с.23) Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №255470735 від 06.05.2021. (а.с.23) Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , [PERSON] , є квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] . Серед інших осіб, проживаючих за даною адресою зазначено [PERSON] (син). (а.с. 25) Відповідно до довідки №688 від 13.05.2022 виданої МКП «Управляюча компанія «Київська», [PERSON] не зареєстрований, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року по теперішній час. (а.с.21) Відповідно до квитанцій про оплату комунальних послуг в МКП УК «Київська», позивач [PERSON] регулярно здійснює оплату комунальних послуг. Відповідно до довідки №2 від 05.01.2023, виданої МКП «УК «Київська», станом на 01.12.2022 відсутня заборгованість по комунальним послугам за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно із ч.3 ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до вимог частини першої статті 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до положень статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно із частин першої, другої статті 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Тобто за змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Принцип пропорційності у розумінні Європейського суду з прав людини полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. Із врахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки наймач житлового приміщення [PERSON] (батько позивача) помер, інші спадкоємці відсутні, а позивач [PERSON] вселився в квартиру як член сім`ї наймача і з 1990 року на законних підставах постійно проживає в квартирі до сьогоднішнього дня, несе витрати по її утриманню, законність його проживання не оспорено, вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом відповідачем протягом усього часу проживання позивача не заявлялось, відтак позовні вимоги про визнання права користування квартирою підлягають задоволенню. Разом з тим, визнання за позивачем права на користування житловим приміщенням, що за адресою: [ADDRESS] є достатньою підставою для визнання за позивачем права на звернення з питанням про укладенняз ним договору житлового найму вказаного житлового приміщення. Отже, позовні вимоги про визнання права на користування житловим приміщенням та укладення договору житлового найму на квартиру [ADDRESS] є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем відповідно до його заяви.

Outcome: approved