Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на рахунок п/р IBAN [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, ЄДРПОУ 4349295, заборгованість за договором №210104-32163-1 від 04.01.2021 станом на 21.11.2022 у розмірі 23188 гривень, яка складається з 4000 гривень заборгованості за кредитом, 2388 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом в період з 04.01.2021 по 03.02.2021 рік; 16 800 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 04.02.2021 року по 03.06.2021 рік (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а також судові витрати: 2481 гривень сплаченого судового збору, 9000 гривень витрат на правову допомогу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору №210104-32163-1 від 04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 4000 гривень строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Ощадбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Позивач зазначає, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті № [NUMBER] відома лише відповідачу, оскільки на вказаний останнім номер телефону було направлено смс-повідомлення з сумою блокування, та розмір суми блокування відповідач вказує у відповідному полі особистого кабінету. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Отже, виключно відповідач може отримати кредит після укладення Кредитного договору. Одноразовий ідентифікатор 385005 направлявся відповідачу 04.01.2021 о 18:31:39 годин шляхом надсилання повідомлення на вказаний відповідачем номер телефону. Кредитний договір було підписано 04.01.2021 о 18:32:09 шляхом введення одноразового ідентифікатора 385005 в особистому кабінеті на веб-сайті в Інтернеті. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 04.01.2021 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Ощадбанк», що підтверджується чеком. Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги №14/06/2021-Р/М-2 від 14.06.2021, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210104-32163-1 від 04.01.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Позивач вказує, що відповідач відповідно до умов кредитного договору не повернув своєчасно суми кредиту та нарахованих відсотків для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача 23188 гривень заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати, які складаються з 2481 гривень сплаченого судового збору, 9000 гривень витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2022 року позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2022 року за клопотанням представника позивача витребувано докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У письмовій заяві, яка надійшла до суду 10.01.2023, останній просить розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами. Відповідач у судове засідання, призначене на 24.01.2023, не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до п.1 ч. 3ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надавши оцінку поданим доказам в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У разі недодання з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд може здійснити розгляд за наявними в ній доказами (ч. 10 ст. 84 ЦПК України). Судом встановлено, що 04.01.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та [PERSON] був укладений договір позики № 210104-32163-1, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 4000 гривень строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги № 14/06/2021-Р/М-2 від 14.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210104-32163-1від 04.01.2021 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» отримало право вимоги до [PERSON] згідно зазначеного договору про відступлення права вимоги. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 26.12.2022 №46/12-11/1/6399/6415-БТ вбачається, що банківська платіжна картка № [NUMBER] , емітована АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Номер телефону - [NUMBER] міститься в анкетних даних [PERSON] і є фінансовим номером телефону по зазначеній БПК. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Інновейшинс» від 21.11.2022 №59908, смс-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для підтвердження згоди з умовами Договору введіть 385005» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 04.01.2021 о 18:31:39. Відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua, виданого ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто», яким відображено хронологію дій щодо укладення кредитного договору №210104-32163-1 від 04.01.2021, кредитний договір № 210104-32163-1 від 04.01.2021 року підписаний відповідачем [PERSON] 04.01.2021 року о 18:32:09 годин шляхом введення одноразового ідентифікатора 385005 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.com.ua/ . Кредитні кошти у сумі 4550 гривень відправлені відповідачу 04.01.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Ощадбанк», що підтверджується чеком (а.с.10). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на вищевикладене, встановлено, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому суд приходить до висновку, що факт укладення договору № 210104-32163-1 від 04.01.2021 року підтверджується матеріалами справи та узгоджується із ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 Договору №210104-32163-1 від 04.01.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , Товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,99% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 726,35%) користування кредитом у межах строку, визначеного у п.1.3 Договору (п.1.2 Договору). Строк надання кредиту та строк дії Договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит, не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.3 Договору) (а.с.12,13). Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. За змістом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В силу частини другої даної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.3.3 вищевказаного Договору у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) кредитом понад строку, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором № 210104-32163-1 від 04.01.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 23188 гривень, яка складається з 4000 гривень заборгованості за кредитом, 2388 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом в період з 04.01.2021 по 03.02.2021 рік; 16 800 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 04.02.2021 року по 03.06.2021 рік (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (а.с. 15). Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 23188 гривень. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Руденко К.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018) на підставі акту приймання-передачі наданих послуг №4 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02 червня 2022 року, акт складено 26 серпня 2022 року (а.с.42,43). Згідно вказаного акта приймання-передачі наданих послуг, вартість юридичних послуг адвоката Руденка К.В. всього склала 117 000 (сто сімнадцять тисяч) гривень, з них по боржнику [PERSON] - 9000 (дев`ять тисяч) гривень, що підлягає стягненню з відповідача, від якого не надійшло заперечень щодо розміру цих витрат (а.с.42,43). Платіжним дорученням №210 від 06.10.2022 стверджується, що ФК Ріальто ТОВ сплачено Руденкові Костянтину Васильовичу 117000 (сто сімнадцять тисяч) гривень за надання юридичних послуг згідно акта №4 від 26.08.2022 по договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг (а.с.41). Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved