Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить припинити з 24.02.2022 стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , яке проводиться на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 24.12.2021 по справі №531/1807/21, та визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з батьком. У позові посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Карлівського районного суду від 27.10.2015. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Карлівського райсуду від 24.12.2021 по справі №531/1807/21, з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина, у розмірі ј частина всіх видів щомісячного доходу позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач належним чином сплачує аліменти на користь відповідачки, навіть наявна переплата. Після розірвання шлюбу між сторонами, відповідачка нікого не повідомивши, забравши спільного сина [PERSON] , виїхала з м.Карлівки у невідомому напрямку. Пізніше позивач дізнався, що відповідачка з сином проживали у м.Полтава. 04.04.2017 позивач уклав шлюб з [PERSON] . З січня 2022 і по теперішній час, спільний син [PERSON] проживає з позивачем та його родиною у м.Карлівка. Відповідачка знаходиться за кордоном, де саме не відомо, сторони між собою не спілкуються. За час проживання з позивачем, син мав все необхідне для життя та повноцінного розвитку, у батька з сином гарні стосунки, батьківські обов`язки позивач виконує на належному рівні. До нинішньої дружини батька син ставиться позитивно, у них добрі та теплі стосунки, [PERSON] любить свою молодшу сестричку [PERSON] . Позивач матеріально забезпечений, має стабільний дохід, власне житло, у якому дитина має свою кімнату та все необхідне. Син тягнеться більше до батька, він користується у дитини повагою та авторитетом , між ними дуже тісний зв`язок. Наразі [PERSON] навчається у 7 класі в ліцеї №6 «Лідер» Полтавської міської ради. В разі потреби для успішного продовження навчального року, під час проживання у батька та після визначення місця проживання дитини з позивачем, Карлівський ліцей ім.Н. Герасименко підтвердив можливість зарахування дитини. Позивач вважає, що перебування сина у сім`ї відповідача негативно впливає на його виховання. Тож, для забезпечення найкращих інтересів дитини, необхідно визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком, оскільки він може забезпечити більш сприятливі умови для виховання дитини. Так як, з 24.02.2022 і до часу звернення до суду з даним позовом син [PERSON] постійно проживає з батьком, то відсутня підстава для сплати аліментів на користь матері на утримання сина. Позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника, вважають за доцільне задовольнити позов. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що є дружиною позивача. [PERSON] з 24.02.2022 проживає з ними, дзвонила колишня дружина та просила його забрати. [PERSON] спілкується з матір`ю дуже рідко, раніше вона йому забороняла спілкуватися з батьком. З 24.02.2022 мати кілька разів забирала сина, а з липня було лише кілька телефонних розмов по 2-3 хвилини. Родина проживає у власному будинку, у [PERSON] є окрема кімната з усіма зручностями. Заслухавши позивача, його представника, пояснення свідка, дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Рішенням Карлівського районного суду від 27.10.2015 було розірвано шлюб між сторонами (а.с.11). 04.04.2017 позивач повторно одружився з [PERSON] (а.с.17) та [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] (а.с.18). Рішенням Карлівського районного суду від 26.01.2016 було визначено стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] (а.с.20). А заочним рішенням Карлівського районного суду від 24.12.2021 було вирішено Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 26.01.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позивач належним чином сплачує аліменти на підставі вказаного вище рішення , та станом на 14.01.2022 має переплату 177,71 грн. (а.с.34). [PERSON] є власником будинку в [ADDRESS] (а.с.35,36) де він проживає з родиною. Позивач позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.31). має постійну роботу та стабільний дохід (а.с.32,39,40,41). Дружина позивача [PERSON] також позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.29). До матеріалів справи додано Акти обстеження умов проживання, відповідно до яких: родина у складі [PERSON] , його дружини [PERSON] , їх спільної дочки [PERSON] та сина позивача [PERSON] мешкає в [ADDRESS] . Для [PERSON] відведена окрема кімната, він забезпечений одягом, взуттям, засобами гігієни та іншими необхідними речами. [PERSON] наголошувала, що не заперечує з приводу спільного проживання з ними [PERSON] , він добре йде на контакт та вона знаходить з ним спільну мову. [PERSON] зазначава, що з 24.02.2022 проживає з батьком та бажає і надалі з ним проживати. За місцем проживання батька створені належні умови для виховання, утримання та розвитку [PERSON] та є всі можливості для проживання у вказаному помешканні.(а.с.25,26,27,28). У довідці Карлівського ліцею ім.Н.Герасименко (а.с.33) зазначається, що є можливість зарахування до 6 класу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не перебувають на обліку у лікаря психіатра та нарколога (а.с.37,38). Представником позивача також надано Консультаційний висновок щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини [PERSON] , у якому рекомендується проживання [PERSON] на території тата, це дасть зрозуміти дитині, де він почувається добре і у безпеці. Відповідно до чч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Частиною 2 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом було заслухано думку [PERSON] , він пояснив, що з 24.02.2022 проживає з батьком та його дружиною, до цього проживав у м.Полтаві з матір`ю. Зараз мати кудись виїхала, він з нею спілкується дуже рідко по телефону. У батька йому зручно та затишно. Він має дуже добрі стосунки з батьком, його дружиною та молодшою сестрою. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Рішенням ВК Карлівської міської ради від 22.12.2022 №143 затверджено висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком, згідно якого, вважається за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що мається достатньо підстав для задоволення позову в цій частині та визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини, при цьому у разі наявності обставин які мають істотне значення (змінився матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, тяжка хвороба чи інші) за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, а також змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від обов`язку їх сплати. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи зазначене, оскільки суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог відносно визначення місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] , суд вважає дану обставиною істотною та такою, що викликає необхідність припинення стягнення з батька аліментів, тобто звільнення від обов`язку їх сплачувати. Так як, син проживає з батьком та знаходиться на його утриманні з 24.02.2022, то є доцільним припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , що проводиться на підставі рішення суду від 24.12.2021 по справі №531/1807/21 з 24 лютого 2022 року, тобто з часу проживання сина з батьком. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved