Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету П`ятихатської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої доньки виконує не належним чином, розвитком та вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями. Батько дитини записаний в свідоцтві про її народження зі слів матері. 22.04.2022 року до служби у справах дітей виконавчого комітету П`ятихатської міської ради надійшов лист КНП «П`ятихатський центр первинної медико- санітарної допомоги» П`ятихатської міської ради в якому зазначалося, що відповідачка має дитину віком 5 місяців, систематично не з`являється на прийом до сімейного лікаря, на телефонні дзвінки не відповідає, дитина до теперішнього часу не зареєстрована, про зміну місця свого проживанння не повідомляє. При перевірці працівниками сліжби у справах дітей міськвиконкому родини [PERSON] , встановлено, що будинок обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою, в достатній кількості продуктами харчування, для дитини передбачене спальне місце, в достатній кількості одяг та дитяче харчування. З відповідачкою та її співмешканцем [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо відповідального батьківства. 10.06.2022 року родину [PERSON] , взято під соціальний супровід сім`ї, яка потрапила у складні життєві обставини. Відносно відповідачки працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання батьківських обов`язків відносно її малолітньої дитини. При цьому, відповідачка належних висновків для себе не зробила, продовжувала вживати спиртні напої та своєю поведінкою наражала життя та здоров`я дитини на небезпеку, неодноразово малолітню дитину залишала одну без нагляду. 19.07.2022 року на підставі рішення виконавчого комітету П`ятихатської міської ради малолітню [PERSON] було вилучено у матері [PERSON] та тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП «П`ятихатська центральна міська лікарня». Крім того, відповідачку за рішенням П`ятихатського районного суду від 19.06.2017 року було позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час перебувають під опікою, а з відповідачки стягуються аліменти на їх утримання. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та передати малолітню дитину органу опіки та піклування ВК П`ятихатської міської ради для подальшого влаштування дитини у сімейні форми виховання. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття на користь державного закладу, комунального закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна (піклувальника) де буде перебувати малолітня дитина [PERSON] .. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою від 05.09.2022 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовчий розгляд. Відповідачу запропоновано надати суду відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Ухвалою від 22.12.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області Овчаренко Ю.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Вказує на те, що з часу вилучення дитини з родини відповідачки, остання жодного разу не зверталась до органу опіки з клопотанням про повернення їй дитини, не цікавилась місцезнаходженням дитини, тобто самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просять не позбавляти відповідачку батьківських прав відносно її дитини, оскільки відповідач усвідомила всі свої помилки та намагається виправитися. Крім того, [PERSON] просить повернути їй дитину, зазначила, що на даний час її співмешканець "закодувався" і чемно себе поводить. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється керівником відділення із соціальної роботи КЗ "Центр надання соціальних послуг", тому їй відомо, шо з квітня 2022 року родина відповідачки [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. Інформація про необхідність взяття родини під соціальний супровід, надійшла з міської лікані. Перебуваючи під соціальним супроводом, [PERSON] та її співмешканець зловживали спиртними напоями, влаштовували бійки. Відповідачку неодноразово попереджали за зловживання спиртними напоями та здійснення неналежного догляду за дитиною. Крім того, пропонували їй разом з дитиною тимчасово влаштуватись до центру реабілітаціїї, оскільки співмешканець [PERSON] застосовував до неї фізичне насильство. Однак, вона відмовлялася, як відмовлялася і звертатись до органів поліції їй заявою про притягнення співмешканця до відповідальності за вчинені дії. Під час неодноразових відвідувань родини відповідачки, було встановлено, що вона та її співмешканець перебувають в стані алкогольного сп`яніння, ведуть аморальний спосіб життя. Дитину у відповідачки вилучили, оскільки під час чергового відвідування родини виявилося, що вона та її співмешканець знову перебувають у стані сильного алкогольного сп`яніння, відповідачка вся синя від синців, в будинку брудно. Щодо вилучення дитини ні відповідачка, ні її співмешканець не заперечували. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копії свідоцтва про народження (а.с.9), відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 СК України(а.с.11). При цьому суд звертає увагу на те, що свідоцтво про народження дитини видано Вільногірським ВДРАЦС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) лише 03.05.2022 року. Згідно копії листа, - КНП «П`ятихатський центр первинної медико-санітарної допомоги» П`ятихатської МР від 22.04.2022 року №426 просить П`ятихатську міську раду розглянути питання щодо організації соціального супроводу за родиною [PERSON] , та вказують, що [PERSON] маючи дитину 5 місяців, систематично не з`являється на прийом до сімейного лікаря, на телефонні дзвінки не відповідає, дитина до теперішнього часу не зареєстрована, про зміну місця свого проживання не повідомляє. (а.с.26) Згідно копії листа КЗ «Центр надання соціальних послуг» П`ятихатської МР Кам`янського району Дніпропетровської області від 24.05.2022 року фахівцем соціальної роботи здійснено виїзд за адресою місця проживання відповідачки та встановлено, що в будинку чисто та затишно, новонароджена дитина забезпечена усім необхідним, одягом та дитячим харчуванням. Співмешканець перебував в стані алкогольного сп`яніння, відповідачка твереза та легко йшла на контакт. З родиною проведено профілактичну бесіду. (а.с.18,19) Згідно копій актів обстеження умов проживання відповідачки [PERSON] від 28.04.2022 р., 31.05.2022 р., та 14.07.2022 р., за адресою : [ADDRESS] встановлено, що умови проживання задовільні, будинок обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою, наявні продуктами харчування та речі особистого використання. Відповідачка проживає разом з співмешканцем [PERSON] , відносини в сім`ї доброзичливі з матір`ю дитини проведена профілактична бесіда. (а.с.20, 21,22) Згідно копії постанови П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2022 року, - [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя щодо малолітньої [PERSON] . [INFO] (а.с.23). Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2017 року, - [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та передано малолітніх дітей П`ятихатській РДА для вирішення питання подальшого влаштування дітей у сімейні форми виховання. Стягнуто аліменти на їх утримання. (а.с.24-25) Згідно копії розпорядження міського голови П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області №105-р від 07.07.2022 року малолітня [PERSON] взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. (а.с.28) Відповідно до копії рішення виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року вирішено відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] (а.с.29) Згідно копії наказу від 10.06.2022 року №7 КЗ «Центр надання соціальних послуг» П`ятихатської МР, родина [PERSON] , взята під соціальний супровід сім`ї яка потрапила у складні життєві обставини. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є зловживання спиртними напоями, брак коштів, низький виховний потенціал, матір недостатньо задовольняє потреби дитини (акт оцінки потреб сім`ї/особи від 31.05.2022 року та висновок оцінки потреб сім`ї) (а.с.13-16, 16-17) Згідно копії акта проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] [INFO] рекомендовано направити малолітню дитину до закладу охорони здоров`я. (а.с.30-34) Згідно копії довідки виданої Старостою Зорянського старостинського округу від 20.07.2022 року, - [PERSON] протягом травня - липня 2022 року проживає без реєстрації на території Зорянського старостинського округу за адресою: [ADDRESS] . Має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . За час проживання характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, лікуванням та вихованням дитини не займається. Неодноразово надходили усні скарги на поведінку [PERSON] (а.с.35) Згідно копії повідомлення ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від [PERSON] неодноразово надходили до відділення поліції повідомлення на побиття її чоловіком. (а.с.36-37) З висновку виконавчого комітету П`ятихатської міської ради слідує, що останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її утримання. (а.с.48-51). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Отже, своїми діями відповідач порушує свої зобов`язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме, " Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття ". Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, суд приймає до уваги те, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Крім цього вирішуючи даний спір, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у справі № 402/428/16-ц від 17 жовтня 2018 року, яка зводиться до такого. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини, яка не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю, та вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дівчинки як складову виховання, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитина-сирота - це дитина, в якої померли чи загинули батьки, а також діти, позбавлені батьківського піклування, це зокрема діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] , аліментів на утримання малолітньої дитини суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до загальних норм права ст. 180, 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які проживають окремо від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачку [PERSON] , від обов`язку утримувати дитину, суд вважає можливим стягувати з останньої аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття на користь державного закладу, комунального закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна (піклувальника) де буде перебувати малолітня дитина [PERSON] . При цьому, розмір аліментів, що мають стягуватись з відповідачки на утримання доньки [PERSON] , визначено з урахуванням розміру аліментів, що стягуються з неї на підставі рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2017 року. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 2481 грн. судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову.

Outcome: approved