Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача майнової шкоди в розмірі 13\~499,92 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, а всього 23\~499, 92 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 31 січня 2019 року о 14 год. 10 хв. на 91 км. автодороги «Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський» сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів марки «ВАЗ 21065», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, окрім того пасажир автомобіля «Citroen Berlingo» [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року у вчинені зазначеної вище ДТП було визнано винним [PERSON] . На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «ВАЗ 21065», була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), яке виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 14\~357,75 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією розмір матеріального збитку з урахуванням зносу деталей, що змінюються становить 27\~857,67 грн за вирахуванням безумовної франшизи. Однак залишилися невідшкодованими збитки в розмірі 13\~499,92 грн різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням, а тому позивач вважає, що вказані збитки мають бути відшкодовані відповідачем. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] слід брати за основу ремонтну калькуляцію, використану ПАТ «НАСК «ОРАНТА» при визначенні страхового відшкодування, з яким [PERSON] погодився та не оспорював у встановленому порядку. Також вказав, що через ДТП він переніс стрес, нервував та перебував у моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням його майна. Зірвалися життєві плани, було порушено активне громадське життя, пасажир автомобіля [PERSON] , яка є цивільною дружиною позивача, отримала внаслідок ДТП тілесні ушкодження. Розмір завданої моральної шкоди у грошовому виразі оцінив у 10 000 грн. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Представник відповідача адвокат Соловей О.В. у судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне правопорушення подія відбулась 02 лютого 2019 року. Однак у постанові про виправлення описки суд змінив дату скоєння адміністративного правопорушення з 02 лютого 2019 року на 31 січня 2019 року, що не передбачено КУпАП, тому даний доказ є недопустимим, а отже факт скоєння адміністративного правопорушення є недоведеним. На зворотній стороні протоколу відсутні будь-які записи щодо наявності ушкоджень, що свідчить про їх відсутність. Позивач не забезпечив збереження пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки 31 січня 2019 року [PERSON] за готівку здійснював заміну, монтаж та балансування колеса. Автомобіль містив сліди відновлювального ремонту, про що було зазначено аварійним комісаром [PERSON] у протоколі огляду транспортного засобу. Огляд транспортного засобу проводився за відсутності відповідача. Позивачем не доведено як наявність ушкоджень автомобіля, так і факт його ремонту. Наданий позивачем як доказ рахунок-замовлення № 24 від 22 квітня 2019 року був виданий через місяць після отримання транспортного засобу, при цьому журнал реєстрації замовлень ФОП [PERSON] не вів. Оскільки рахунок-замовлення за своєю суттю є правочином та не містить підпису замовника [PERSON] такий є нікчемний, тобто є недопустимим доказом. Відсутні докази, які б підтверджували оплату вартості ремонту, оскільки такими є платіжний документ квитанція, а не рахунок-замовлення від 22 квітня 2019 року № 24. ФОП [PERSON] в порушення вимог ч. 10 ст. 177 ПК України, чинної на час виникнення спірних правовідносин, не вів Книгу обліку доходів та витрат. Доказів понесених моральних страждань позивач не надав. Тілесні ушкодження, які отримала пасажир [PERSON] не свідчать про його моральні страждання. Третя особа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, при вирішенні спору поклалась на думку суду (арк.спр. 71). Фактичні обставини справи, встановлені судом Даними постанов Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року та від 16 квітня 2021 року підтверджується, що [PERSON] , 31 січня 2019 року о 14 год. 10 хв. на 91 км. автодороги «Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський», керував автомобілем «ВАЗ 21065», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. За результатом розгляду справи [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (арк.спр.10,11, т.1). Позивач [PERSON] є власником автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (арк.спр.9, т.1). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , застрахована ПрАТ «СК «УНІКА» на умовах договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/2566299). Страхувальник [PERSON] , страхова сума за шкоду заподіяну майну 200\~000 грн, франшиза 1000 грн (арк. спр.147, т.1). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21065», д.н.з. [NUMBER] , застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на умовах договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/7953334). Страхувальник [PERSON] , страхова сума за шкоду заподіяну майну 200\~000 грн, франшиза 1000 грн (арк. спр.147,т1). Матеріалами страхової\~справи,\~яка була\~витребувана судом\~за клопотанням\~представника позивача,\~підтверджується,\~що 31\~січня 2019\~року з\~повідомлення про\~ДТП,\~яка мала\~місце 31\~січня 2019\~року,\~до страховика\~ПАТ «НАСК\~«ОРАНТА» \~звернувся [PERSON] \~(арк.спр.\~139).\~20\~лютого \~2019\~року \~з повідомлення\~про ДТП,\~яка мала\~місце 31\~січня 2019\~року,\~до страховика\~ПАТ «НАСК\~«ОРАНТА» \~звернувся [PERSON] на підставі чого був проведений огляд транспортного засобу (а.с. 39-41,91-92). 05 березня 2019 року [PERSON] подав страховику ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] (арк.спр.145,т.1). Відповідно до ремонтної калькуляції від 11 березня 2019 року вартість ремонту автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] становить 27857,67 грн (арк.спр. 12 т. 2). Згідно даних розрахунку страхового відшкодування від 01 квітня 2019 року (арк.спр.99, т.1) розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту без врахування зносу деталей, що замінюється) визначається згідно з калькуляцією та становить 27\~857,67 грн, вартість деталей, що замінюється без урахування зносу 17857,03 грн, вартість деталей, що замінюються з урахуванням зносу - 5357,11 грн, вартість ремонтних робіт - 8415,00 грн, вартість матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту - 1585,64 грн, франшиза - 1000 грн. Сума страхового відшкодування - 14357,75 грн. Даними страхового акту ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № ОЦВ-19-22-2929/1 від 02 квітня 2019 року підтверджується, що вказана пригода є страховим випадком, на підставі умов договору підлягає страхове відшкодування у розмірі 14357,75 грн, які перераховані на розрахунковий рахунок [PERSON] (арк.спр.97,т.1). ПАТ «НАСК «ОРАНТА», як страховик відповідача [PERSON] , виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 14357,75 грн (арк. спр. 12, т.1). Даними накладної № 1 від 31 січня 2019 року підтверджується, що [PERSON] оплачено кошти у сумі 390 грн за заміну, монтаж та балансування колеса, латку, камеру (арк.спр.18,т.1). Даними рахунку-замовлення № 24 від 22 квітня 2019 року, підтверджується, що виконавець ФОП [PERSON] надав замовнику [PERSON] послуги з технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів на суму 24\~966 гривень, наявна відмітка «оплачено повністю 27 травня 2019 року» (арк.спр.19-20,т.1). Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця та витяг з реєстру платників єдиного податку (арк.спр.21-22, т.1) свідчить про те, [PERSON] здійснює господарську діяльність з 16 березня 2004 року, у тому числі технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібну торгівлю деталями та приладдями для автотранспортних засобів. Свідок [PERSON] , який є фізичною особою-підприємцем та надає послуги з ремонту автотранспортних засобів, у судовому засіданні дав показання про те, що до нього звернувся [PERSON] , точної дати не пам`ятає, з метою відремонтувати автомобіль після ДТП, ремонт був проведений, його вартість зазначена у квитанціях. Чи були сліди відновлювального ремонту на автомобілі не пам`ятає. Рахунки на оплату та квитанції про оплату він видає клієнтам лише на вимогу. Журнали обліку він не веде, оскільки ведення таких не передбачено. Свідок [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча суд вжив належних заходів щодо його виклику та допиту у судовому засіданні, неодноразово суд відкладав розгляд справи у зв`язку із неявкою свідка, задовольняв клопотання про проведення відеоконференції з метою його допиту, тричі застосовував привід свідка, який не вдалось виконати у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження свідка. На думку суду, неможливість допиту свідка [PERSON] не є перешкодою для розгляду справи з огляду на тривалий період перебування справи у провадженні суду, вжиті судом заходи, позицію сторони відповідача, та наявність інших доказів у матеріалах справи. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частин 1, 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною другою статті 1187 ЦК передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-ІV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з частиною 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону №1961-ІV). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством ( ст. 29 Закону №1961-ІV). Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика). Методика застосовується, в тому числі, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, і для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (п. 1.4 Методики). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення; чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. За змістом\~п.\~2.4.\~Методики вартість\~матеріального збитку\~(реальні\~збитки)\~визначається як\~вартісне значення\~витрат,\~яких зазнає\~власник у\~разі пошкодження\~або розукомплектування\~КТЗ,\~з урахуванням\~фізичного зносу\~та витрат,\~яких зазнає\~чи може\~зазнати власник\~для відновлення\~свого порушеного\~права користування\~КТЗ (втрати\~товарної вартості). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справах № 645/3746/16 від 07.02.2019 , № 727/2937/18 від 10.06.2021. Суд вважає доведеним факт дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON] 31 січня 2019 року, оскільки такі обставини підтверджуються постановами Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року та 16 квітня 2021 року, ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року та не заперечувались самим відповідачем у судовому засіданні. Суд відхиляє посилання представника відповідача [PERSON] про те, що постанови є недопустимим доказами, оскільки вони набрали законної сили та в силу вимог ст. 82 ЦПК України є обов`язковими для суду в питанні чи мали місце ці події та чи вчиненні вони цією особою. Факт отримання позивачем [PERSON] від страховика ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суми страхового відшкодування у розмірі 14 357,75 грн сторонами визнається та підтверджується заявою на видачу готівки (арк.спр.12,т.1). Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Позивач [PERSON] до позовної заяви долучив накладні від 31 січня 2019 року (арк.спр. 18, т.1) та рахунки-замовлення (арк.спр. 19-20, т.1), які згідно пояснень представника позивача [PERSON] свідчать про фактично проведенні ремонтні роботи автомобіля та їх оплату в розмірі 390 грн, 460 грн та 24\~966 грн. При цьому представник позивача [PERSON] наголошував, що розмір збитків має визначатися не з вартості фактично оплачених коштів за ремонт автомобіля, а з вартості відновлювального ремонту, встановленого оцінювачем при виплаті страхового відшкодування, що становить 27\~857,67 грн. Пунктом 8.3 Методики визначено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. При цьому величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ (п.1.6 Методики). Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу,\~які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Отже, величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Крім того системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку (висновок ВС в постанові від 04 грудня 2019 року по справі № 359/2309/17). На переконання суду, слід відхилити твердження представника відповідача про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів для підтвердження наявності ушкоджень транспортного засобу позивача та виконання ремонту і заміни складових деталей, вузлів і агрегатів на нові. Досліджена у судовому засіданні ремонтна калькуляція містить список робіт та їх вартість, список запасних частин та їх вартість необхідних для відновлювального ремонту автомобіля. А тому в даному випадку немає необхідності для надання інших письмових доказів щодо проведення ремонту автомобіля і вартості такого ремонту. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 жовтня 2020 року по справа № 755/7666/19. Факт наявності механічних пошкоджень транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , підтверджується даними протоколу огляду транспортного засобу (арк.спр.91,т.1). Щодо посилань сторони відповідача на те, що [PERSON] був відсутній під час огляду транспортного засобу позивача, то п. 5.2 Методики не передбачає обов`язкової участі такого. Стосовно тверджень представника відповідача про наявність слідів відновлювального ремонту автомобіля, то суд такі також не приймає до уваги, оскільки відповідно до п. 8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Інших \~доказів \~вартості матеріального\~збитку \~-\~вартості відновлювального\~ремонту автомобіля\~ «Citroen\~Berlingo»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~суду сторонами\~надано не\~було. Клопотань про призначення у справі автотехнічної експертизи не заявлялось. Крім того, стороною відповідача не спростовано, що всі роботи та використані запасні частини, які зазначені у ремонтній калькуляції, перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Позивачу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплачено в якості страхового відшкодування 14357,75 грн. Зазначений розмір відшкодування визначений як сума вартості деталей, що замінюються, з урахуванням зносу (5357,11 грн), вартість ремонтних робіт (8415,00 грн), вартість матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту (1585,64 грн) за мінусом франшизи у розмірі 1000 грн. Отже, вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування на 13\~499,92 грн (27857,67 грн - 14357,75 грн). З огляду на встановлені обставини наявні правові підстави для стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 13\~499,92 грн. Вказаний висновок суду повністю узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у справі № 497/470/2021 від 09 листопада 2022 року. Інші документи страхової справи, які стосуються звернення [PERSON] до страховика із заявою про страхове відшкодування, висновок експерта №38, суд вважає неналежними доказами, оскільки вони не спосуються предмету даного спору. З огляду на встановленні судом обставини та наведене обґрунтування рішення, суд враховуючи висновки Європейського суду з прав людини, викладені, у тому числі у пункті 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», щодо відсутності обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент, іншим доводам представника відповідача, які не впливають на висновок суду у даній справі, оцінку не надає. Щодо стягнення компенсації за завдану моральну шкоду Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд установив, що внаслідок вчинення відповідачем [PERSON] ДТП автомобіль, який належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень. Суд цілком погоджується, що внаслідок скоєння ДТП відповідач завдав позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його автомобіля, неможливістю нормального користування ним, необхідністю проведення ремонту автомобіля, змінами усталеного способу життя, необхідності захисту своїх прав у судовому порядку, тому з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює розмір заподіяної відповідачем моральної шкоди позивачу у розмірі 2000 грн. Визначаючи розмір компенсації, понесеної моральної шкоди, слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Отже, позов слід задовольнити частково, з відповідача слід стягнути 13\~499,92 грн майнової шкоди та 2000 грн моральної шкоди, а всього 15\~499,92 грн. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову становить 23499,92 грн, при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 908 грн, позов задоволено на суму 15\~499,92 грн, тобто на 65,96 % (15499,92х100:23499,92=65,96). Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 598,92 грн (908 х 65,96%=598,92). Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Доказів понесених витрат на правничу допомогу позивач не надав. Правничу допомогу в даній цивільній справі відповідачу [PERSON] надавав адвокат Соловей О.В. на підставі ордеру серії ВХ № 1013389 та договору про надання правової допомоги. [PERSON] сплатив адвокату Солов`ю О.В. за надану правову допомогу (підготовка заяв, клопотань та представництво у судових засідань) 7000 грн, що підтверджується квитанцією (арк.спр.43, т.1). Позивач та його представник клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката в зв`язку з їх не співмірністю суду не заявив. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову у розмірі 15499,92 грн, що складає 65,96% задоволених позовних вимог, а також вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що сума судових витрат відповідача, понесених на оплату правничої допомоги, підлягає до відшкодування позивачем в розмірі визначеному пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (34,04%), що складає 2382,80 грн. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК). Враховуючи, що на обидві сторони покладені судові витрати, суд стягує з позивача [PERSON] , як зі сторони на яку покладено більшу суму судових витрат, їх різницю у розмірі 1783,88 грн (2382,80 - 598,92).

Outcome: partial