Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

31 жовтня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені, молодший син проживає разом з матір`ю та наразі продовжує навчання у Національному університеті фізичного виховання та спорту України. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягувати з відповідача кошти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця на період навчання у вузі їх спільного сина. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2022 року цивільну справу № 753/13252/22 передано судді Шаповаловій К.В. 10 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 10 січня 2023 року. Залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] 21 грудня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказав, що сплачує кошти за навчання сина та перераховує йому також аліменти, що підтверджується платіжними дорученнями, які долучив до відзиву. У судове засідання 10 січня 2023 року з`явились учасники справи. Позивач підтримала доводи позовної заяви, вказала, що син продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги батьків, відповідач ухиляється від добровільного надання коштів, а тому вона звернулась із цим позовом до суду та просить суд стягувати аліменти з відповідача на користь третьої особи - [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві, заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що про те, що він сплачував аліменти сину за рішенням суду після його повноліття, коли син навчався у Київському медичному коледжі, про те, що син продовжив з вересня місяця 2022 року навчання у Національному університеті фізичного виховання та спорту він дізнався лише в листопаді місця, бо з сином вони не розмовляють багато років. Вони всі разом проживають в одній квартирі, проте, оскільки він є військовозобов`язаним, то з травня 2022 року був мобілізований та за адресою місця реєстрації та постійного проживання на разі не мешкає. З часу як він дізнався про це, він почав перераховувати сину аліменти та окремо кошти на навчання. Крім того, він домовився із сином, що укладе окрему угоду із навчальним закладом, стосовно того, що навчання буде сплачувати безпосередньо він, а не син. Також вказав, що оскільки він має два види доходу: пенсію та заробітну плату, які надходять на його карту не одночасно, аліменти сину він перераховує двічі на місяць по 1/6 частині від кожного виду заробітку після їх надходження на карту. Третя особа у судовому засіданні підтримав позовні вимоги матері, вирішення позову залишив на розсуд суду, вказав, що дійсно він з батьком не розмовляв багато років, бо так склались відносини. Грошей на своє утримання у батька ніколи не просив, бо не знає як це просити кошти. Підтвердив факт, що дійсно батько з листопада 2022 року перераховує йому на банківську карту аліменти, а також окремо кошти за навчання. Підтвердив факт, що 10 січня 2023 року батько перерахував йому частину аліментів за січень, а також сплатив кошти за навчання за січень 2023 року. Підтвердив факт, що перед судовим засіданням вони разом з батьком їздили до університету та підписали угоду, що за навчання буде сплачувати саме батько, проте копію надати у судове засідання не можуть, оскільки ця угода зараз на затвердженні у керівництва навчального закладу. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18 жовтня 1997 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 768. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 від усіх видів доходу (заробітку). Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь його сина [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.07.2020 і до закінчення навчання, 28.06.2022. Судом встановлено, що [PERSON] з 15 вересня 2022 року є студентом 2 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання факультету здоров`я, фізичного виховання та туризму Національного університету фізичного виховання і спорту України. Термін навчання з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року. (а.с. 21). Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно положень статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з нормою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається з копії договору від 12 вересня 2022 року № 9-2БД про надання платної освітньої послуги для здобувача ступеня бакалавра на основі здобутого освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра, освітнього ступеня молодшого бакалавра, укладений між Національним університетом фізичного виховання і спорту України та [PERSON] , вартість платної освітньої послуги за кожний навчальний рік складає 35556 грн. Відповідно до пункту 3.3 договору передбачено право замовника ( [PERSON] ) вносити плату за навчання щомісяця не менше 10% від вартості освітньої послуги за рік. У судовому засіданні третя особа зазначив, що за навчання за вересень та жовтень 2022 року він особисто сплатив кошти, проте за домовленістю з батьком, що він ці кошти йому поверне. Відповідно до виписок з банківської картки відповідача [PERSON] вбачається, що він 29 та 30 листопада 2022 року на рахунок Національного університету фізичного виховання і спорту він перерахував кошти у розмірі по 3555,60 грн (кожен місяць) з призначенням платежу: «за навчання [PERSON] за листопад та грудень 2022 року». Крім того, у судовому засіданні було досліджено надану відповідачем у мобільному телефоні виписку, відповідно до якої ним було 10 січня 2023 року перераховано кошти за навчання [PERSON] за січень 2023 року. Вказане не заперечувалось третьою особою у судовому засіданні. Судом також встановлено, що відповідно до виписок з банківської картки відповідача [PERSON] вбачається, що він: 27 листопада 2022 року перерахував на особисту карту третьої особи кошти у розмірі 6196,31 грн з призначенням платежу: «аліменти за вересень 2022 року»; 29 листопада 2022 року перерахував на особисту карту третьої особи кошти у розмірі 6196,31 грн з призначенням платежу: «аліменти за жовтень 2022 року»; 9 грудня 2022 року на особисту карту третьої особи кошти у розмірі 6223,96 грн з призначенням платежу: «аліменти за листопад 2022 року»; 14 грудня 2022 року на особисту карту третьої особи кошти у розмірі 2846,06 грн з призначенням платежу: «аліменти за грудень 2022 року». Третя особа підтвердила та не заперечувала факт отримання на особисту банківську карту аліменти від відповідача - батька у вказаному розмірі, та не заперечував факт, що батько дійсно з листопада 2022 року особисто перераховує кошти за його навчання на рахунок університету. Отже, під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач окремо сплачує кошти за навчання третьої особи [PERSON] та окремо перераховує на особисту карту сина - третьої особи у справі кошти як аліменти на його утримання у період його навчання. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно третя особа [PERSON] , який є сином позивача та відповідача, є повнолітнім, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги батьків, поряд з цим встановлено, що батько [PERSON] , відповідач у справі [PERSON] , має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що не заперечувалось відповідачем у справі, та не ухиляється від виконання такого обов`язку, що було підтверджено наданими відповідачем доказами та додатково особисто третьою особою у судовому засіданні. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, його у відповідності до статті 141 ЦПК України слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed