Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ "СКЛОПРИЛАД"\~\~про стягнення\~середнього заробітку\~за час\~затримки виплати\~заробітної плати\~при звільненні. Вимоги мотивував тим, що з 1980 р. по 28 квітня 2022 р. він працював на різних посадах в ПрАТ «СКЛОПРИЛАД». 28 квітня 2022 р. був звільнений з посади начальника цеху «Термосувенір» і цього ж дня був припинений трудовий договір, що підтверджується копією наказу № 51 від 28.04.2022р. проведення виплат всіх сум, що належали йому при звільненні відповідач здійснив в серпні 2022р. Таким чином, затримка всіх виплат, що належали при звільнення склала 3 місяці. На запит адвоката відповідач не надав довідку про середньомісячну заробітну плату. В зв`язку з чим він провів розрахунки середньомісячної заробітної плати виходячи з інформації, що міститься в довідці, яку він надавав до Пенсійного фонду України для нарахування пенсії. Тому і просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за 3 місяці затримки всіх сум при звільненні, яка складає 39 448,80 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, суду пояснили обставини викладені в ньому, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в режимі відео конференції позовні вимоги не визнала, підтримала заперечення викладені у відзиві на позову заяву (а.с. 21-26), зокрема зазначила, що затримка виплати належних позивачу сум у строки, визначені КЗпП України, відбулася не з вини відповідача оскільки належному виконанню роботодавцем своїх обов`язків перед позивачем перешкоджали обставини непереборної сили, пов`язані з військовою агресією проти України, настання яких доведено у встановленому законом порядку. Тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи,\~суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПрАТ "СКЛОПРИЛАД".\~Згідно наказу № 501 від 28.04.2022 року, з 28.04.2022 його її було звільнено з вказаного підприємства за власним бажанням (вихід на пенсію) (\~ст.38 КЗпП України). Вказана обставина підтверджується копією відповідного наказу (а.с. 5). В день звільнення працівнику\~\~ [PERSON] не було виплачено всі кошти, які було нараховано до виплати. Ця обставина визнана сторонами в судовому засіданні. Відповідно до відомостей розподілу виплат АТ «СКЛОПРИЛАД» від 02.08.2022 [PERSON] було виплачено заробітну плату в розмірі 10000 грн та 3052,20 грн (а.с. 42), а відповідно до відомостей розподілу виплат від 09.08.2022 р. заробітну плату розрахункові за квітень 2022 р. в розмірі 31767, 74 грн (а.с. 26). Ці обставини підтверджується і витягом з банківського (карткового) рахунку позивача (а.с. 6). Як вбачається з листа ПрАТ «СКЛОПРИЛАД» № 558 від 12.08.2022р. заборгованість з виплат по всіх нарахованих сумах при звільненні перед [PERSON] відсутня. (а.с. 4). Таким чином, строк затримки розрахунку при звільненні позивача становить трохи більше 3-х місяців. Як вбачається з довідки Форма ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу»\~ позивач від страхувальника з кодом ЄДРПОУ - ПрАТ «СКЛОПРИЛАД» отримав в 2021 році : за січень 2021 р. -12007,82, за лютий 11875,00, за березень 11921,05, за квітень 12542,07, за травень -20732,83, за червень -15212,46, за липень 12247,48, за серпень -13247,48, за вересень 11852,40, за жовтень 12247,48, за листопад 11852,40, за грудень 12247,41; в 2022 році: за січень - 13430,62, за лютий 14233,20, за березень 3791,55 (а.с. 7). Як вбачається з наказу відповідача № 33 від 01.03.2022 р в зв`язку з введенням на території України воєнного стану та неможливістю підприємства працювати на повну потужність було частково призупинено виробничу діяльність підприємства (а.с. 31). Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли трудові правовідносини, які регулюються такими правовими нормами. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до змісту\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно зі ст.117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені вст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці",установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, оскільки\~\~ [PERSON] було звільнено з 28.04.2022 року, тому в цей день, згідно вимог\~ст. 116 КЗпП України, йому мали б бути виплачені всі суми, що належать від підприємства. Судом, при перевірці проведеного позивачем розрахунку суми середнього заробітку, шляхом та проведення власних розрахунків було встановлено таке. Розрахунок середнього заробітку проводиться згідно положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року\~(далі Порядок). До розрахунку мали б увійти суми заробітної плати за лютий та березень 2022 р., проте в судовому засіданні встановлено, що в березі місяці діяльність підприємства була призупинена, працівникам не проводили виплати, що підтверджується відповідним наказом та визнано сторонами в судовому засіданні, крім того сторонами визнано, що через воєнний стан в лютому (з 24 числа також не проводили виплати). Враховуючи викладене суд вважає за доцільне для розрахунку середнього заробітку застосовуючи положення абз.5 п.4 та абз.2 п.8 Порядку №100 взяти виплачені суми за грудень 2021 та січень 2022р. (відповідно 12247,41 та 13430,62) та кількість робочих днів за цей період (37) і провести розрахунки за формулою: ЗП сер (середній заробіток) = ЗПф (сума заробітку за фактично відпрацьовані робочі дні протягом розрахункового періоду)/ РФ (кількість робочих днів, фактично відпрацьованих у розрахунковому періоді). Тобто , середній заробіток за день становить: 12247,41+13430,62/37= 694 грн. Відповідно середній заробіток за 3 місяці мав би становити 694*90 = 62\~460 грн. Натомість позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки при розрахунку при звільненні в сумі лише 39448,80 грн. Тому виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідача підлягає стягненню середній заробіток в розмірі 39448,80 грн. Що стосується аргументів представника відповідача про те, що затримка виплати\~належних позивачу\~сум відбулася\~не з\~вини відповідача,\~ оскільки\~ належному\~виконанню роботодавцем\~своїх обов`язків\~перед позивачем\~перешкоджали обставини\~непереборної сили,\~пов`язані з\~військовою агресією\~проти України,суд зазначає що належних і допустимих доказів а підтвердження таких обставин стороною відповідача не надано. Документи, надані стороною відповідача (а саме лист ТПП від 28.02.2022 та листування з партнерами) (а.с. 33-35), суд такими визнати не може, оскільки таким доказом може бути виключно СЕРТИФІКАТ, виданий торгово-промисловою палатою у порядку та на підставі ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», а не лист, на який посилається представник відповідача. Така позиція висловлена ВП ВС у постанові від 26.10.2022 у справі № 905/857/19. Крім того,\~суд звертає\~увагу і\~вважає слушними\~аргументи представника\~позивача про\~те,\~що на\~території Миргородського\~(раніше\~-\~Лохвицького)\~району,\~де розташовані\~виробничі потужності\~відповідача,\~а саме\~в м.\~Заводське,\~бойові дії\~в період\~з 28\~квітня (день\~звільнення позивача)\~та протягом\~трьох місяців\~(як\~і взагалі)\~не відбувалися.\~Ця обставина\~відображена \~в Переліку\~територіальних громад,\~що розташовані\~в районі\~проведення воєнних\~(бойових)\~дій або\~які перебувають\~в тимчасовій\~окупації,\~оточенні (блокуванні),\~інформація про\~який відображається\~актуально за\~посиланням \~https://groshi.edopomoga.gov.ua. В судовому засіданні представник позивача просила стягнути з відповідача витрати в сумі 992,4 грн понесені при сплаті судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку, які в силу положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved