Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на час отримання державного акта на землю та її розпаювання між членами КСП «Дружба», членом якого вона була, відтак мала право на отримання земельного паю, проте, помилково не була включена до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Інші працівники, які працювали разом з нею у колгоспі «Дружба» отримали земельні ділянки у власність Посилаючись на викладене, просить визнати за [PERSON] , як за колишнім членом КСП «Дружба», право на земельну частку (пай), орієнтовним розміром 4,05 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель запасу в межах території села Руднє-Городище Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. ІІ. Процедура та позиції сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.09.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 42). 29.09.2022 року представником Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області подано письмові пояснення (а.с. 47-49). У відзиві на позовну заяву представник Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] повністю підстав немає (а.с. 67-69); розгляд справи проводити без їх участі. Позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності; просить позов задовольнити (а.с. 100). Представником Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області подано заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 91-92). Представник Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба в судове засідання не з`явився; про розгляд справи сповіщався належним чином, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими адресату, у зв`язку з відсутністю останніх за вказаною адресою (а.с. 64, 77-78, 95-96, Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи, які встановлені судом. Відповідно до архівної довідки № Р-864 від 13.01.2020 року, згідно протоколу засідання правління Колгоспу «Дружба» с. Рудня-Городище Житомирського району Житомирської обласьі від 30.09.1971 року №14, [PERSON] «так у документі» значиться колгоспницею. Відповідно до протоколів засідання правління Колгоспу «Дружба» с. Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області за 1988-1990 роки, [PERSON] значиться членом колгоспу, якій затверджено невироблений встановлений мінімум вихододнів по поважній причині. У протоколах зборів уповноважених та засідань правління колгоспу «Дружба» с. Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області за 1990-1991 рішення про виведення з членів колгоспу та звільнення з роботи [PERSON] не значиться (а.с. 9). З архівної довідки № Р-865 від 13.01.2020 року вбачається наступне (а.с. 10). Згідно рішення звітних зборів уповноважених членів колгоспу "Дружба" село Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області від 13 лютого 1993 року протокол № 1, колгосп перейменовано в Колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) "Дружба" село Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області. Згідно протоколу № 1 засідання установчих зборів КСП "Дружба" село Рудня-Городище від 27 січня 2000 року та протоколу № 2 звітних зборів уповноважених КСП "Дружба" від 03 березня 2000 року підприємство реформовано у сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Дружба» село Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області Згідно архівної довідки № Р-613 від 22.09.2021 року (а.с. 11), у протоколах засідання правління Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області за 1991-1995 роки, рішення про виведення з членів підприємства та звільнення з роботи [PERSON] не значиться. Відповідно до архівної довідки № Р-590 від 31.08.2021 року (а.с. 12) у протоколах сесії та протоколах засідань Руднє-Городищенської сільської ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області за 1995 рік рішення про передачу у колективну власність земельної ділянки (паю), для ведення сільськогосподарського виробництва не значиться. Підтвердити факт виділення земельної ділянки (паю) [PERSON] неможливо. З листа Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 02-08/Р-633 від 26.08.2021 року (а.с. 14) згідно даних проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель реформованого КСП «Дружба», Руднє-Городищенської сільської ради Житомирського району Житомирської області, гр. [PERSON] у списках не має. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Житомирській області № 17/30-21 від 23.12.2021 року (а.с. 25) кожному члену КСП належить право на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», у розмірі 2,76 умовних кадастрових гектарів. Листом від 26.08.2021 року Міськрайонне управління у Житомирському районі Головного управління Держгеокдастру у Житомирській області повідомило позивачку про те, що додаток №1 до державного акту на право колективної власності на землю КСП "Дружба", а саме: список громадян - членів колективного сілськогосподарського підприємства, сілськогосподарського кооперативу або товарства в Управлінні відсутній та надано копію вказаного акта серії І-ЖТ №000149 (а.с. 18). З копії державного акту на право колективної власності на землю І-ЖТ №000149 (а.с. 20-23), виданого КСП "Дружба" 20.12.1995 року, вбачається, що зазначеній юридичній особі передано у колективну власність 3112,3 га землі в межах згідно з планом для сільскогосподарського використання. Як додаток №1 також зазначено в акті про список громадян - членів колективного сілськогосподарського підприємства, сілськогосподарського кооперативу або товарства. Як слідує з пояснень відповідача - Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області (а.с.87), які були надані на виконання вимоги ухвали суду від 15.11.2022 року, додаток №1 "Список громадян - членів колективного сілськогосподарського підприємства, сілськогосподарського кооперативу або товариства" до державного акту на право колективної власності від 20.12.1995 року не може бути на зберіганні в Новогуйвинській селищній раді. IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 22.06.1993 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року № 396/1683/18-ц. V. Висновок суду. Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що оскільки позивач була членом КСП «Дружба», відтак, з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що вона набула право на земельну частку (пай), що є підставою для часткового задоволення позову, а саме - щодо визнання права на земельну частку (пай) орієнтовним розміром лише на 2,76 умовних кадастрових гектарів. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial