Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася \~в суд з позовною\~ заявою до\~ [PERSON] , \~в якій\~ просить розірвати \~шлюб між\~ нею та\~ відповідачем,\~ зареєстрований 20 серпня 2016 \~року виконавчим комітетом Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, за актовим записом № 04, мотивуючи це тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинено. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Крім цього, на утриманні позивача перебуває її син від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . На даний час, позивач офіційно не працевлаштована та перебуває у пошуках роботи, в зв`язку із чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має. Однак, в добровільному порядку питання оплати аліментів між нею та відповідачем не вирішено. Просить суд, також, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі по 2500 гривень, щомісячно, з індексацією суми, відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 01 вересня 2022 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 23) В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, також, вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити. (а.с. 29) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачу у задоволенні позову, так як має намір помиритися із дружиною. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6), який носить формальний характер, оскільки шлюбних відносин, як подружжя, сторони не підтримують і їх шлюб фактично розпався. Наданий подружжю строк для примирення результатів не мав, оскільки не мав наслідком відновлення подружніх взаємовідносин між сторонами. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено на 2023 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2272 гривні. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є фізично здоровим, офіційно не працевлаштований, інших осіб на утриманні немає. При цьому, в добровільному порядку, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Отже, виходячи з обов`язку батька утримувати своїх дітей, та враховуючи, що домовленості про спосіб утримання спільної дитини сторонами не досягнуто, суд прийшов до висновку що наявні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, однак не в розмірі запропонованому позивачем, оскільки не доведено відповідної матеріальної спроможності відповідача, а в розмірі, який би наближено відповідав законодавчо визначеному розміру аліментів, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме, 1500 гривень. На переконання суду, вказаний розмір аліментів ( 1500 гривень) є співрозмірним до доходу відповідача [PERSON] .. За приписом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява пред`явлена до суду 31.08.2022. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. \~На підставі\~наведеного,

Outcome: partial