Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.09.2022 року звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони перебували в шлюбі, мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та залишиться проживати із нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. З 2010 року відповідач працює в структурному підрозділі «Адміністративно-господарська служба» регіональної філії «Південна залізниця», його середньомісячна зарплата за останні пів-року складає 31 327,55грн. Інших дітей та на утриманні непрацездатних родичів чи близьких осіб відповідач не має. [PERSON] наразі 7 років та дитина навчається у 2 класі. Окрім витрат на їжу, ліки та одяг для дитини, [PERSON] , як мати, несе значні витрати на підготовку до навчання дитини та позашкільну освіту. Дитина відвідує художню школу та танцювальний клас. Також вона самостійно докладає усіх фінансових зусиль для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового і соціального розвитку дитини. З огляду на викладене, вважає достатньою та справедливою участь батька в утриманні дитини в розмірі 1/4 щомісячного доходу відповідача. Разом з тим, їй відомо, що наразі відповідач має намір звільнитися з офіційного місця роботи та переховувати від неї розмір та джерела свого доходу. Враховуючи відповідну обставину, вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки середньомісячний дохід відповідача за останні пів року складає 31 327,55 грн., а 1/4 від середньомісячного доходу відповідача (за останні пів року) дорівнює 7 831,89 грн., вважає достатнім, можливим та справедливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 7 831,89 грн. на місяць з дати подання цієї позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде відповідати інтересам дитини та забезпечить можливість зберігати належний рівень життя дитини. Прохала стягнути з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання; [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 831,89 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 12.09.2022 року і до досягнення [PERSON] повноліття. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином за місцем своєї реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи та щодо нього публікувалось оголошення про виклик відповідача, про що маються докази в матеріалах справи. Від нього не надійшло станом на 12.01.2023 року заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 274-279, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не достатньо надає добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180-182 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; \Ч. 1 ст. 182 доповнено п. 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \Ч. 1 ст. 182 доповнено п. 3-2 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Абзац 2 ч. 2 ст. 182 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\ Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку ( доходу ) платника аліментів. \Ч. 2 ст. 182 доповнено абзацом 3 згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\ \Ч. 2 ст. 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\ Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку ( доходу ) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку ( доходу ) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ( п. 17 ). Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 « Конвенції ООН про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що відповідачем не надано відзиву на позов, не спростовано зазначені в позові обставини, тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства. Судовий збір підлягає стягненню на користь Держави із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved