Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що він перебуває з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому 26 січня 2019 року в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 98. До цього вони з травня 2017 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з ними і перебуває на їхньому спільному утриманні та вихованні. Крім того у заявника також є син [PERSON] , [INFO] з матір`ю якого [PERSON] він у шлюбі не перебував. Його батьківство визначено за правилами ст. 126 СК України за їхньою спільною з матір`ю дитини заявою. Син проживає в сім`ї своєї матері, а він в добровільному порядку бере особисту участь у його утриманні та вихованні. Його дружина [PERSON] від першого шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вже більше п`яти років проживає разом з ними, тому він вважає його своїм сином і дуже любить його, разом з дружиною турбується про його розвиток, здоров`я, матеріальне благополуччя і надає йому належне сімейне виховання. У них зі [PERSON] склалися дуже довірливі стосунки: він називає його татом, ділиться своїми перемогами і невдачами, звертається за порадами, а коли необхідно - за допомогою. [PERSON] дуже любить свого молодшого братика [PERSON] (їхнього спільного з дружиною сина), вони добре ладнають між собою, разом граються. Зі своїм батьком [PERSON] хлопчик не спілкується і майже не пам`ятає його, оскільки на час розірвання сімейних стосунків між батьками йому виповнилося тільки один рік та десять місяців. Батько дитини своїм малолітнім сином не цікавився, участі у його вихованні та матеріальному утриманні не брав і не заперечує проти усиновлення мною його малолітнього сина, про що надав відповідну нотаріально посвідчену заяву. За своїм віком та ступенем розвитку [PERSON] усвідомлює, що у нього є біологічний батько, а він - його вітчим, тому розуміє зміст та наслідки усиновлення і виявив бажання, щоб заявник став його законним батьком, про що 03.11.2022р. власноручно в присутності начальника відділу опіки та піклування Служби в справах дітей Кондрат Г.Б. написав відповідну заяву, що узгоджується з вимогами ст. 218 СК України. В їхній родині панує взаємоповага, злагода, достаток та порозуміння. Матеріально заявник забезпечений та має постійні доходи: на даний час я перебуваю на службі у в/ч [NUMBER] , де розмір його грошового забезпечення за червень - жовтень 2022 року склав 217170,95 грн. Крім того у його користуванні є легковий автомобіль а також грошові заощадження, отримані в минулому та житловий будинок. Тому просить суд усиновити малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Внести до актового запису №12 про народження [PERSON] , зміни прізвище дитини « [PERSON] » змінити на « [PERSON] », по батькові дитини « [PERSON] » змінити на « [PERSON] », батьком дитини записати [PERSON] . Ухвалою суду від 21.12.2022 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні. У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити. Представник заявника просила заяву задовольнити, ухвалити рішення про усиновлення [PERSON] малолітню дитину [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення поданої заяви. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала про задоволення позову. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього є нотаріально посвідчена заява в якій він не заперечує проти усиновлення [PERSON] малолітню дитину [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] , перебуває з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому 26 січня 2019 року в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 98 (а.с.16). [PERSON] від першого шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.10.2015р. в справі 716/1124/15-ц та свідоцтвом про народження дитини та (а.с.18). [PERSON] надала свою нотаріально посвідчену згоду на усиновлення [PERSON] її сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10), а також згоду на зміну прізвища і по батькові дитини (а.с.14). Зі своїм батьком [PERSON] хлопчик не спілкується і майже не пам`ятає його, оскільки на час розірвання сімейних стосунків між батьками йому виповнилося тільки один рік та десять місяців. Батько дитини своїм малолітнім сином не цікавився, участі у його вихованні та матеріальному утриманні не брав і не заперечує проти усиновлення заявником його малолітнього сина, про що надав відповідну нотаріально посвідчену заяву (а.с.19). За своїм віком та ступенем розвитку [PERSON] усвідомлює, що у нього є біологічний батько, а [PERSON] - його вітчим, він розуміє зміст та наслідки усиновлення і виявив бажання, щоб заявник став його законним батьком, про що 03.11.2022р. власноручно в присутності начальника відділу опіки та піклування Служби в справах дітей [PERSON] написав відповідну заяву (а.с.12), що узгоджується з вимогами ст. 218 СК України. Заявник проживає у чотирикімнатному житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] загальною площею 91,1кв.м., який належав моїй матері [PERSON] , яка [INFO] померла і він є її єдиним спадкоємцем, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, свідоцтвом про моє народження, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.22-25). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, наданого Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 11 листопада 2022р. № 01/02-24/3680 (а.с.6-7) усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1,3,4 ст.313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. Згідно ч.ч.1,2,3,4,7 ст.314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Відповідно до ст.218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. За змістом положень п.4 ч.1 ст.219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - ч.3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Положеннями статті 224 СК України регламентовано, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник здорова, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд установив, що заявник раніше не судима, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має, є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, а тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч.ч.1, 3 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд вважає можливим у відповідності до ст. ст.299, 233 СК України внести зміни до актового запису №12 від 03.07.2013 року, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного виконкомом Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, а саме: записати громадянина України [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , прізвище дитини « [PERSON] » змінити на « [PERSON] », по батькові дитини « [PERSON] » змінити на « [PERSON] ». Згідно з ч.4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved