Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Хмільницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що діду позивача [PERSON] , сім`я котрого складалася з п`яти осіб (наймача [PERSON] , його дружини [PERSON] , дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) було видано ордер № 919 від 01.09.1978 року про право заселення трикімнатної квартири [ADDRESS] . Рішеннями виконкому Хмільницької міської ради від 25.12.1986 року № 490 та від 04.04.2013 № 1168 змінено та уточнено назву вулиці та номер будинку з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] ». Діти наймача [PERSON] та [PERSON] з даної квартири вибули та виписалися та проживали окремо, а [PERSON] залишився проживати у даній квартирі. [INFO] помер дід позивача, [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті яких батько позивача - [PERSON] самостійно проживав та був зареєстрований у цій квартирі, тобто набув прав та обов`язків наймача, замовив у БТІ техпаспорт на квартиру з метою подальшої приватизації. Із грудня 2020 за згодою батька позивач як член сім`ї наймача заселився в цю квартиру, проживав із батьком, здійснював за ним догляд, вів із ним спільне господарство, оплачував комунальні платежі. Враховуючи це, з посиланням на ст. ст. 64, 65 ЖК України позивач просить визнати за ним право користування жилим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.07.2022 прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. 08.07.2022 до суду надійшла заява відповідача про проведення розгляду за відсутності його представника, зазначивши про необхідність залучення до участі у справі осіб, що вказані в ордері - [PERSON] , [PERSON] . Також звернуто увагу суду на те, що позивач не надав письмової згоди наймача (діда) на вселення його у квартиру, зареєстрований за іншою адресою, поданих доказів недостатньо, щоб стверджувати, що він був членом сім`ї діда та вів з ним спільне господарство, а також того, що за життя наймачем квартири вчинялися дії щодо надання згоди на вселення позивача. Ухвалою суду від 26.07.2022 клопотання представника відповідача задоволено частково. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , встановлено їм строк для подання пояснень. Ухвалою суду від 11.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, з наведених у ньому підстав, додавши, що позивач дійсно зареєстрований за іншою адресою, у гуртожитку, в якому з грудня 2020 року не проживає, там проживає його колишня дружина та донька, правом приватизації не скористався. Представник відповідача в судові засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Треті особи [PERSON] , [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши вступне слово позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Ордером № 919 від 01.09.1978 року, виданим виконавчим комітетом Хмільницької міської ради [PERSON] , сім`я котрого складається з 5 чоловік ( [PERSON] , його дружина [PERSON] , їх діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) підтверджено право зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради депутатів трудящих від 01.09.1978 № 20 (копія на а.с. 9, 11). Відповідно до довідки Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 13.06.2022 № 12-24/173 рішеннями виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 490 від 25.12.1986, № 1168 від 04.04.2013 адреса багатоквартирного будинку по [ADDRESS] була змінена на [ADDRESS] (а.с. 12). З досліджених доказів судом встановлено, що батько позивача [PERSON] , як член сім`ї наймача, разом з іншими членами сім`ї, вселилися до вищевказаної квартири на підставі ордера № 919 від 01.09.1978 р. Згідно з ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Згідно зі\~ст.\~64\~ЖК України,\~члени сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору. До\~членів сім`ї\~наймача належать\~дружина наймача,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім`ї\~наймача може\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч. 1, ч. 2 ст. 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч 2 ст. 65 ЖК України). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої\~статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. [INFO] у м. Хмільник помер дід позивача [PERSON] (копія на а.с. 13), [INFO] у м. Хмільник померла баба позивача [PERSON] (копія на а.с. 14), а [INFO] у м. Хмільник помер батько позивача [PERSON] (копії на а.с. 8, 7, 9), після смерті якого заведено спадкову справу (копія на а.с. 10). Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі\~ смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Після смерті наймача [PERSON] , в силу норм ст. 106 ЖК України, права та обов`язки наймача даної квартири перейшли спочатку до [PERSON] , а після її смерті до [PERSON] , оскільки інші члени сім`ї наймача [PERSON] , [PERSON] вибули з даного житла, відтак відповідно до ст. 107 ЖК України втратили право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття, що ними не заперечується. Вказане спростовує доводи відповідача про те, що позивач мав отримали згоду наймача квартири [PERSON] на вселення в цю квартиру, підтвердити ведення з ним спільного господарства. За змістом довідки КП «Хмільницька житлово-експлуатаційна контора» Хмільницької міської ради № 344 від 15.03.2013 [PERSON] сам проживав по [ADDRESS] (а.с. 15), а згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради від 26.11.2021 № 15-36/6457 він був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 15). За договором замовленням № ХЛ 0008413 [PERSON] 13.12.2007 року звернувся до КП «Вінницька ОБТІ» для виготовлення технічного паспорту квартири (приватизація) по [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до Листа виконкому Хмільницької міської ради № 20 від 16.05.2022 у журналі реєстрації за 2007-2008 роки запис про звернення [PERSON] відсутній (а.с. 19). Довідками виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 08-21/420 від 30.05.2022, № 08-21/1148 від 25.10.2022 доведено, що [PERSON] у період з грудня 2020 по 03.12.2021 та по 24.10.2022 постійно проживав разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , доглядав за батьком та вів з ним спільне господарство (а.с. 20, 78), а відповдіно до квитанцій від 01.12.2021, від 30.05.2022 проводилася оплата комунальних платежів (а.с. 21, 22, 23, 24, 25). Зазначені факти підтвердили допитані в суді свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] вселився до квартири батька в грудні 2020, з того часу разом з ним проживав за цією адресою, доглядав та вів спільне господарство. Свідок [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою [PERSON] , повідомила, що [PERSON] та [PERSON] в 1979 році були виписані з цієї квартири у зв`язку з переїздом у м. Київ. Всі вищевказані докази у своїй сукупності підтверджують доводи позивача про те, що у нього як члена сім`ї наймача, який за згоди його батька ( [PERSON] ) вселився до квартири, із грудня 2020 постійно проживав з наймачем, вів з ним спільне господарство, сплачував за комунальні послуги, продовжує проживати в даному жилому приміщенні, а тому в силу ст. 64 ЖК України він набув права і обов`язки наймача. Наявність іншої угоди про порядок користування вказаним жилим приміщенням сторонами не доведено, відповідно судом не встановлено. Твердження відповідача про те, що позивач зареєстрований за іншою адресою, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне. Так, [PERSON] дійсно з 21.04.2005 зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 4-5). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06. 2022 року в справі № 754/14628/17 (провадження № 61-10210св21) зазначено, що «при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що\~стаття 33 Конституції\~гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду\~у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від\~31 серпня 2021 року у справі № 569/12946/18-ц (провадження № 61-11097св20). Аналіз змісту ст. 65 ЖК УРСР\~у системному зв`язку з іншими нормами права дає підстави для висновку, що за особою не може бути визнано право користування житловим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання (право користування) в іншому житловому приміщенні. Такий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 641/7103/19 (провадження № 61-6885св20). Проте, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 07.11.2022 позивач за адресою [ADDRESS] фактично не проживає, а проживають його донька - [PERSON] та колишня дружина [PERSON] , житлова площа 17,7 кв. м. (а.с. 83, 98-99). [PERSON] та його донька [PERSON] правом безоплатної приватизації житла за цією адресою не скористалися (а.с. 97). Довідкою № 313263029 від 25.10.2022 за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] не зареєстровано права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження (а.с. 79). З досліджених доказів судом встановлено, що позивач не зберіг постійне місце проживання (право користування) за адресою [ADDRESS] , а тому факт його реєстрації за вказаною адресою не може бути підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог. Відсутність письмової згоди квартиронаймача на вселення позивача у спірну кімнату сама по собі також не свідчить про те, що [PERSON] не набув права користування жилим приміщенням, оскільки за обставинами справи безспірно встановлено, що як [PERSON] , так і треті особи не заперечували проти вселення позивача та постійного його проживання у даній квартирі. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердженні і він довів своє право користування квартирою [ADDRESS] , в яку він заселився як член сім`ї наймача та в якій постійно проживає з грудня 2020 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приймає до уваги пояснення позивача про залишення цих витрат за ним. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved