Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Пивоваров Юрій Георгійович про визнання виконавчого напису, вчиненого 04.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М., зареєстрованого у реєстрі за №15288 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №CL40384 від 30.08.2008 в розмірі 617 253,41 грн таким, що не підлягає до виконання. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 30.04.2008 між [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» був укладений кредитний договір № CL40384 за умовами якого Позивач мав отримати в позику 3900 доларів США та зобов`язувався повернути їх із процентами, дата сплати останнього платежу 25.04.2013. Яким чином зобов`язання за кредитним договором перед ПАТ «Універсал Банк» перейшли до ТОВ «Вердикт Капітал» - Позивачу не відомо, жодних повідомлень з цього приводу він не отримував. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис, вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і як наслідок, виконавче неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Стверджує, що кредитний договір, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, не був нотаріально посвідченим. Також, приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушеного вимоги щодо безспірності заборгованості. Вказує, що жодної вимоги про погашення заборгованості до боржника ні стягувач, ні нотаріус йому не надсилали, оскільки жодних відомостей з цього приводу у ньому не наведено. Тому, в даному випадку вимоги стягувача про погашення, на його думку, наявної заборгованості є спірною, а тому виконавчий напис не міг бути вчинений. Окрім цього, зазначає, що згідно з умовами кредитного договору №CL40384 від 30.08.2008, позичальник, [PERSON] зобов`язувався здійснювати щомісячний платіж у період з 25.05.2008 по 25.04.2013 в сумі 112,62 грн та 113,04 грн (останній платіж), який складається із суми кредиту та відсотків. Водночас умовами цього договору не передбачено подальше нарахування відсотків та комісії після закінчення строку його дії. Проте, як пояснює позивач, у спірному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» проводиться за період з 08.04.2021 по 25.05.2021 в сумі 617253,41 грн, в тому числі простроченої заборгованості за сумою кредиту 93481,00 грн, заборгованості за процентами та комісією 523272,41 грн., тобто після закінчення строку дії вказаного вище кредитного договору 25.04.2013 року. Однак, якщо останнім днем сплати зобов`язань по кредиту був 25.04.2013, то строк позовної давності по ньому закінчився 25.04.2016 року. Тобто, при будь-яких обставинах, якщо припустити, що певна сума заборгованості і наявна, то така заборгованість в жодному випадку не є безспірною, в тому числі і через пропуск позовної давності. Тому, позивач вважає, що із заявою про вчинення виконавчого напису звернувся лише у 2021 році, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Посилаючись на наведене, вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в суд надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказав, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, що підтверджують безспірність заборгованості, а позивач, в свою чергу, у позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про спірність заборгованості. Крім того, вказав, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості і ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Представник позивача адвокат Гаврищук В. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. в судове засідання не з`явилася та про причину неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Приватний виконавець Пивоваров Ю. Г. в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до кредитного договору №CL40384 від 30.08.2008, ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] погодили надання останньому кредитних коштів в сумі 3900 доларів строком до 24.04.2013. 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., на підставі ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за заявою представника ТОВ «Вердикт Капітал» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15288, про стягнення із [PERSON] , заборгованості за кредитним договором №CL40384 від 30.08.2008, укладеним з ВАТ «Універсал Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ОТВ «КУА «Прімоколект-Капітал» на підставі договору № US-OP/16/132 про відступлення права вимоги від 14.11.2016, яке уступило отримані права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору № ВК/03 про відступлення прав вимоги від 08.04.2021. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 по 25.05.2021. Сума заборгованості складається з: заборгованості за процентами та комісією 523\~272,41 грн; заборгованість за сумою кредиту 93\~481,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 617\~253,41 грн. Зареєстровано в реєстрі за № 15288. 08 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67812785 з виконання виконавчого напису № 15288 від 04.11.2021, про стягнення суми боргу в розмірі 617\~253,41 грн, боржник: [PERSON] . Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до пунктів 1 - 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., № 296/5 (надалі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах (згідно Переліку), що встановлюють заборгованість, і які мають бути подані нотаріусу, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, зміст якої встановлений пунктом 2 глави 16 Порядку. Пункт 3 глави 16 Порядку визначає виключний перелік умов вчинення виконавчого напису. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктами 3.3., 3.4. глави 16 Порядку встановлено, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис-вчиняється у межах цього строку, а строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Пунктом 3.5. глави 16 Порядку також встановлена імперативна норма, яка передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у справі за №6-887цс17 від 05.07.2017 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова). Проте, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, п.п. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. Окрім цього, встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис, укладено 30 квітня 2008 року. Відтак, виконавчий напис нотаріуса від 04 листопада 2021 року вчинений по спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», поза межами трьохрічного строку з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Безпідставними є доводи відповідача про те, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису ним були надані нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості та зазначену у виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки на підставі наявних у справі доказів судом не встановлено, що позивач отримував відповідне письмове повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав вважати, що зазначена в оспорюваному виконавчому написі заборгованості є безспірною. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження позивача, у тому числі копії документів, які подавались ним нотаріусу при вчиненні спірного виконавчого напису, доказів надіслання вимоги про погашення боргу боржнику. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №15288 вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 04 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № CL40384 від 30 квітня 2008 року у загальні сумі 617\~253,41 грн. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи, що при поданні позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 992, 40 грн підлягає до стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved