Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

30.11.2022 позивачка [PERSON] звернулась з зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 29 вересня 2018 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Мостиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №108. Вимоги мотивувала тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалось, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Чоловік зв`язку не підтримує, не намагається відновити сімейні відносини. Шлюб фактично припинив своє існування. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою, спору про визначення місця проживання дитини немає. Позивачка пояснила, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, та просила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 02.12.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. 18.01.23 позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо прийняття заочного рішення. Строку на примирення просила не надавати. Оскільки відповідач, будучи належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із змісту\~позову -\~подружжя припинили\~подружні стосунки,\~спільно не\~проживають,\~не ведуть\~спільного господарства, та не підтримують жодного зв`язку. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає разом з матір`ю. Позивачка [PERSON] , як убачається із змісту позову до суду від 30.11.2022 наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, тому що таке суперечить її інтересам. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4\~ст.\~56\~вказаного Кодексу\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, що позивачка настоює на розірванні шлюбу, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивачки до збереження шлюбу порушуватиме їх права, суд приходить до висновку, що шлюб між ними слід розірвати. У відповідності до положень ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивачки слід стягнути 992 грн. 40 коп. витрат.

Outcome: approved