Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Адвокат Білоглазенко Г.П. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує наступним: 10.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського управління юстиції, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2011 року. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Зазначила, що станом на даний час позивачка разом із донькою [PERSON] проживає в Турції, м. Анталія. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, та не бере будь якої участі у її житті. Вказала, що мати самостійно не може забезпечити Іларії належний рівень проживання, тому батько, як здоровий та працездатний зможе сплачувати аліменти на утримання доньки на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відмітила, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати такий \~ \~ \~ \~ розмір аліментів. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 08.12.2022 року [PERSON] до суду направлений відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив наступне: він ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, та не зважаючи на те, що на даний час донька разом з позивачкою проживають за межами території України, постійно допомагає матеріально, надає необхідні кошти на утримання доньки, а тому у зверненні позивача до суду з позовом взагалі не було жодної необхідності. Так, відповідно до довідки про доходи від 05.12.2022 № 91 ним сплачені аліменти добровільно за жовтень 2022 року в розмірі 7273,49 грн., за листопад 2022 року в розмірі 7308,70 грн. Згідно рапорту, він сам звернувся щодо відрахування аліментів на утримання доньки на користь позивача з додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Крім того, на картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк», відкритий на ім`я позивачки, ним були переведені кошти 14.09.2022 20000 грн., 25.09.2022 8000 грн., 05.11.2022 4000 грн., 24.11.2022 4000 грн. Також, на картковий рахунок в АТ «ПУМБ», відкритий на ім`я позивачки, були переведені кошти 21.11.2022 5000 грн., 01.11.2022 3000 грн. Крім того, в період з вересня 2022 року ним було здійснено поповнення мобільного рахунку позивача та доньки на загальну суму 3350 грн., сплачено кошти за навчання доньки в Черкаській музичній школі № 2 за жовтень 2022 250 грн., за листопад 2022 року 250 грн., за грудень 2022 року 250 грн. Також, ним сплачені кошти за заняття доньки з викладачем англійської мови за жовтень 2022 року 850 грн., за листопад 2022 року 1700 грн., за грудень 2022 року 1700 грн. При цьому, також ним здійснювались поповнення мобільного рахунку позивача та доньки, перекази на картку готівкою через відповідні термінали, квитанції на підтвердження яких, нажаль, не збереглися, оскільки він навіть допустити не міг, що позивач звернеться до суду з даним позовом. Крім того, відмітив, що на час відсутності позивачки в місті Черкаси, він несе витрати по утриманню житла та сплачує комунальні послуги за квартиру за адресою [ADDRESS] , якою користується позивач понад 12 років. Позивач зазначає, що вона не може забезпечити доньці належний рівень життя, при цьому не надає жодного доказу про рівень своїх доходів на даний час. Позивач також є працездатною, здоровою особою молодого віку, на утриманні непрацездатних членів сім`ї вона не має, а тому має можливість забезпечувати себе та приймати участь в утриманні доньки. Зазначив, що свій батьківський обов`язок по утриманню доньки виконує постійно, тому взагалі на даний час є незрозумілі підстави звернення позивача до суду з даним позовом, оскільки жодного спору щодо утримання доньки немає. Просив суд ухвалити стягнення аліментів не з моменту звернення позивача до суду - з 17.11.2022 року, а з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки аліменти за жовтень та листопад ним сплачені в повному обсязі. Крім того, вказав, що враховуючи розмір його грошового забезпечення та додаткової винагороди на період дії воєнного стану, вважає, що аліменти в розмірі його доходу будуть достатніми для дев`ятирічної доньки, для забезпечення належного життєвого рівня, для розвитку. Також вважає, що вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. не підлягають до задоволення, оскільки вказаний розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та витраченим адвокатом часом. Адвокат позивачки Шалара О.І. 12.01.2023 року скерував до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що відповідач не вказує про незадовільний стан здоров`я, який унеможливлює сплату аліментів. Більше того, підставою для часткового задоволення позову відповідач вказує те, що він самостійно звернувся до керівництва щодо відрахування аліментів на утримання доньки на користь позивача з додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Таким чином, відповідач сам зазначає про своє задовільне матеріальне становище і можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від свого заробітку. У відповідача відсутні інші діти та утриманці, непрацездатні дружина, батьки. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні адвокат позивачки [PERSON] позовні вимого підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Адвокат відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що відповідачем в добровільному порядку сплачуються аліменти на утримання доньки, а також додаткові витрати. Не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне. Судом встановлено, що 10 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського управління юстиції, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2011 року. [PERSON] та [PERSON] вказані батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.2022 (видане повторно). Згідно із заявою від 19.09.2022 року, зареєстровано в реєстрі за № 2421, [PERSON] надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Турецької Республіки малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у супроводі її матері [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Правова природа аліментів у розумінні норм\~глави 15 СК України\~є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами\~статті 182 СК України\~та\~пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. \~ Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивач в позовній заяві зазначила, що самостійно забезпечити належний рівень життя доньці вона не в змозі. Відповідач у відзиві вказав, що подав рапорт про відрахування аліментів в розмірі частини від його додаткової винагороди на утримання доньки [PERSON] . Відповідно до довідки про доходи № 91 від 05.12.2022 року, [PERSON] працював у Головному центрі підготовки особового складу імені генерал-майора Ігоря Момота на посаді начальника центру. Загальна сума доходу за період з 01.10.2022 по 30.11.2022 за винятком утримань та аліментів становить 43746,55 грн. З наданої довідки вбачається, що у жовтні 2022 року із заробітної плати [PERSON] утримано аліменти в розмірі 7273, 49 грн., у листопаді 2022 року 7308,70 грн. У грудні 2022 року [PERSON] поданий Рапорт заступнику начальника Головного центру з навчальної роботи про відрахування аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі від його додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, з 01.12.2022 року до повноліття, до [INFO] . Крім того, [PERSON] надані копії квитанцій, з яких вбачається, що за період з вересня 2022 року по листопад 2022 року ним здійснювались грошові перекази на рахунок [PERSON] , оплачувалось навчання Кузнєцової Іларії в музичній школі, здійснювалась плата за поповнення мобільного рахунку. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При цьому в обґрунтування розміру стягуваних аліментів посилається на ті обставини, що відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має. Однак, будь-яких доказів на підтвердження відомостей, встановлених\~ст. 182 СК України, зокрема, достатності заробітку (доходу) платника аліментів, позивачем суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника і одержувача аліментів, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, а також не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дитину, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.11.2022 року, в силу\~ст. 191 Сімейного Кодексу України\~і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. В обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу адвокатом Білоглазенко Г.П. подано: копію договору про надання правової допомоги від 15.11.2022 року; копію акту про надання послуг з професійної правничої допомоги від 17.11.2022 року; копію ордеру від 17.11.2022 року; квитанцію б/н від 03.12.2022 про оплату послуг адвоката на суму 4000 грн. Таким чином, у відповідності до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн., при цьому суд вважає, що вказані витрати є співмірними зі складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, їх обсягом, значенням справи для сторони. Оскільки позивачку при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial