Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

15 листопада 2022 року до суду звернулася заявник [PERSON] із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на гараж [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 28.06.1996 р. Заявниця була з [PERSON] знайома ще з дитинства, близько товаришували та з часом стосунки переросли в глибокі почуття, тому з осені 1988 р. вони прийняли рішення про спільне проживання. 07.11.1988 р. [PERSON] посилився в квартирі [ADDRESS] , яка належала заявниці на праві приватної власності, як член сім`ї наймача. Жили як подружжя, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який складався із її заробітку та заробітної плати [PERSON] , доглядали один за одним, виховували сина заявниці, який став для нього справжнім батьком, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Під час проживання однією сім`єю придбали гараж у гаражно-будівельному кооперативі «Північ-4» в м. Кривому Розі, який використовували в інтересах та потребах сім`ї. Восени 2016 р. в зв`язку із хворобою батька заявниці - [PERSON] , вона разом із [PERSON] вимушені були переїхати у приватний будинок [ADDRESS] , де піклувалися про батька до його смерті та після його смерті залишилися проживати у вказаному домоволодінні, оскільки на той час квартиру в якій мешкали раніше, продали. У спадковому будинку вони облаштовували своє житло, спільно обробляли садибу, проживали як подружжя, між ними складалися стосунки притаманні подружжю, тому після оформлення спадщини зареєструвала [PERSON] у вказаному домоволодінні. Після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову в зв`язку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин з померлим. Тому заявниця просила суд встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] . У судове засідання заявниця не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у свою відсутність, питання щодо заявлених вимог залишили на розсуд суду. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2022 р. відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволенню, виходячи з наступних підстав. 10.03.2021 р. [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть - помер, актовий запис №345 (а.с.10). Згідно договору купівлі-продажу гаража від 28.06.1996 року, [PERSON] придбав гараж, що знаходиться м. Кривий Ріг, гаражно-будівельний кооператив «Північ-4», гараж під номером чотирнадцять (а.с. 11) та належав йому на праві приватної власності. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради [PERSON] з 21.06.1996 р. по 25.08.2020 р. та [PERSON] з 06.06.1985 р. по 22.01.2019 р. були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). У житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] згідно акту з місця проживання від 13.11.2022 р., що підписаний мешканцями будинку, з осені 1998 р. проживали [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, вели спільне господарство, а з весни 2003 р. в зв`язку із хворобою [PERSON] , що підтверджується виписними епікризами (а.с.17-19), припинили проживати в квартирі та переїхали в приватний будинок на жилмасив селища Криворізький, до батька [PERSON] - [PERSON] . Вищевказану квартиру [PERSON] продала влітку 2020 р. після смерті свого батька (а.с. 22-23). Згідно акту з місця проживання від 10.11.2022 р. в будинку [ADDRESS] мешкав [PERSON] . В зв`язку із хворобою та потребою стороннього догляду з весни 2016 р. з ним стала проживати донька [PERSON] разом із своїм співмешканцем [PERSON] , які піклувалися про батька, жили разом та вели спільне господарство. Восени 2019 р. [PERSON] помер, після його смерті у спадковому будинку залишилися проживати [PERSON] та [PERSON] , вели господарство, облаштовували будинок та подвір`я, після смерті [PERSON] і по теперішній час в домоволодінні проживає [PERSON] (а.с.20-21). Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин з померлим (а.с. 13). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна член сім`ї ) визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, до четвертої черги спадкоємців згідно вимог ст. 1264 ЦК України відносяться особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно п. 21 постанови № 5 від травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання заявниці та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років. Встановлення факту проживання однією сім`єю має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дає право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Беручи до уваги обставини справи, а також те, що законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, враховуючи, що встановлення факту проживання однією сім`єю має юридичне значення для заявника, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved