Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

На розгляді Ленінського районного суду м.Полтави знаходиться вищезазначений позов в якому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем,зареєстрований 06.06.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області.актовий запис № 44, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони фактично припинили шлюбні відносини з 2021 року ,сторони разом не проживають ,допомоги на утримання дитини відповідач не надає.Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 05.10.2022 прийнято до розгляду цю позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності . Відповідач у судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що учасники справи не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони знаходяться у шлюбі з 06.06.2008 ,який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області.актовий запис № 44. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені , подальше збереження шлюбу суперечить, як інтересам позивача, так і відповідача. На підставі ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Щодо стягнення аліментів на утримання непонолітньої дитини,суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст. 182 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному об`ємі \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~ ст.ст.\~104,\~105,\~108,\~110,\~112,\~115 ст.\~180,\~181,\~183,\~199,\~200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved