Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2547 га з кадастровим номером 5323484201:01:004:0414 для ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку площею 1,3667 га з кадастровим номером 5323484201:01:003:0111 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області, як за спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який мешкав в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області. Після померлого [INFO] [PERSON] , залишилось спадкове майно, а саме: 1. земельна ділянка площею 4,6547 га кадастровий номер 5323484200:00:001:1082 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області; 2. земельна ділянка площею 4,6558 га кадастровий номер 5323484200:00:001:1081 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області; 3. автомобіль ГАЗ 2410, 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; 4. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; 5. земельна ділянка площею 1,7479 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області. Земельна ділянка загальною площею 1,7479 га включає в себе земельні ділянки: - 0,2547 га кадастровий номер 5323484201:01:004:0414 для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області; - 1,3667 га кадастровий номер 5323484201:01:003:0111 для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області. - 0,1200 га кадастровий номер 5323484201:01:004:0415 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] . Зазначила, що спадщина була прийнята [PERSON] (донька померлого) за заповітом та за законом як спадкоємцем першої черги, [PERSON] лише за заповітом, [PERSON] за заповітом. Вказала, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,12 га кадастровий номер 5323484201:01:004:0415 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , успадкувала [PERSON] у відповідності до складеного [PERSON] заповіту від 17.08.2012, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської ДНК П`ятенко Л.І., зареєстрованого за № 1-2246. Також, у відповідності до складеного [PERSON] заповіту від 05.05.2015, посвідченого секретарем виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Гапон Ольгою Миколаївною, зареєстрованого за № 211, земельну ділянку площею 4,6547 га з кадастровим номером 5323484200:00:001:1082 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, успадкувала [PERSON] , а земельну ділянку площею 4,6558 га з кадастровим номером 5323484200:00:001:1081 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області та автомобіль ГАЗ 2410, 1990 року випуску, з реєстраційним номером [NUMBER] успадкував [PERSON] . Крім того, [PERSON] був складений заповіт від 21.05.2003, посвідчений секретарем виконкому Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Гапон Ольгою Миколаївною, зареєстрований за № 1043, відповідно до якого все своє майно померлий заповів [PERSON] . Зазначила, що Полтавський апеляційний суд у справі № 542/859/21 прийняв постанову від 03 травня 2022 року, в описовій частині якої зазначив: «Оспорюваний заповіт від 21.05.2003 року є скасованим, втратив чинність, не має юридичних наслідків та не порушує спадкових прав позивачки, а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання його недійсним. Визнання даного заповіту недійсним не є ефективним способом захисту порушеного чи оспорюваного права. З пояснень сторін слідує, що між спадкоємцями наявний спір щодо успадкування неохоплених заповітами земельних ділянок з кадастровими номерами 5323484201:01:004:0414 площею 0,2547 га та 5323484201:01:003:0111 площею 1,3667 га. З врахуванням наявних заповітів необхідно дійти до висновку, що незаповідана частина спадкового майна (спірні земельні ділянки) повинні спадкуватися спадкоємцями за законом на загальних підставах». Вказала, що під час розгляду справи № 542/859/21 Новосанжарським районним судом Полтавської області в приватного нотаріуса П`ятенко Л.І. була витребувана копія спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , з матеріалів якої їй стало відомо про те, що [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] приймає спадщину після померлого чоловіка [PERSON] , згідно заповіту від 05.05.2015 року № 211 від спадщини за законом відмовляється за усіма підставами, передбаченими чинним законодавством. Зазначила, що земельні ділянки, площею 0,2547 га з кадастровим номером 5323484201:01:004:0414 для ведення особистого селянського господарства та площею 1,3667 га з кадастровим номером 5323484201:01:003:0111 для ведення особистого селянського господарства, належали померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія II - ГІД № 024685, виданого Нехворощанською сільською радою народних депутатів від 10 вересня 2001 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 548. Вказала, що вона звернулася до приватного нотаріуса П`ятенко Л.І. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначене майно. Водночас, постановою від 10 червня 2020 року № 150/02-31 приватний нотаріус П`ятенко Л.І. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса від 10 червня 2020 року № 150/02-31 мотивована тим, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, а також, що між спадкоємцями наявний спір стосовно спадкового майна. З цих підстав [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька [PERSON] , відповідно до закону. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 липня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 51 т. 1). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Людмили Іванівни (вул. Центральна, 17, смт Нові Санжари Полтавського району Полтавської області) належним чином засвідчену копію спадкової справи №58/2017 після померлого [INFO] [PERSON] . (а.с. 70-71 т. 1). 03.10.2022 на адресу суду надійшла витребувана у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Людмили Іванівни (вул. Центральна, 17, смт Нові Санжари Полтавського району Полтавської області) належним чином засвідчена копія спадкової справи №58/2017 після померлого [INFO] [PERSON] . (а.с. 84-234 т. 1). 02.11.2022 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона вказала про те, що у позивачки відсутні передбачені законом права і законні інтереси на предмет спору, які б відповідачка порушувала, не визнавала чи оспорювала. Зазначила, що пред`явлений [PERSON] позов у справі №542/718/22 засвідчує той факт, що вона не визнає належного [PERSON] права на спадкування за заповітом [PERSON] , посвідченого секретарем виконкому Нехворощанської сільської ради Гапон О.М. 21.05.2003 за реєстровим № 1043. Посилалась на те, що у позові [PERSON] заявлено вимогу про визнання права власності за нею на земельні ділянки, яких стосується вищевказаний заповіт. Зазначила, що [PERSON] , пред`явивши свій позов, вийшла за межі, визначені статтею 13 Цивільного кодексу України, зловживає правом, порушує та не визнає належні [PERSON] за заповітом від 21.05.2003 спадкові права з метою завдати шкоди, так само, як здійснює постійні перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] , який вона успадкувала і зобов`язана була забезпечити довічне проживання відповідачки у ньому. Просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] повністю за безпідставністю заявлених позовних вимог. 08.11.2022 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що в [PERSON] відсутні будь-які правові підстави для спадкування спірних земельних ділянок. Доказом того, що [PERSON] не визнає право [PERSON] на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме: право власності на вище зазначені земельні ділянки є подані нею неодноразово заяви приватному нотаріусу П`ятенко Л.І., в яких [PERSON] просила видати їй свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,3667 га з кадастровим номером 5323484201:01:003:0111. На всі подані [PERSON] заяви, приватним нотаріусом П`ятенко Л.І., було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, які [PERSON] , не оскаржувалися. Зазначила, що [PERSON] не має права спадкувати вищезазначені земельні ділянки ні за законом ні за заповітом з огляду на подану нею заяву до нотаріуса, відповідно до якої [PERSON] приймає спадщину після померлого чоловіка [PERSON] , згідно заповіту від 05.05.2015 за № 211, від спадщини за законом відмовляється за усіма підставами, передбаченими чинним законодавством. При складанні зазначеної заяви особу [PERSON] та її підпис приватним нотаріусом П`ятенко Л.І., було перевіреною. Вказала, що відповідно до постанови Полтавського аплеяційного суду від 03.05.2022 у справі № 542/859/21, заповіт [PERSON] є скасованим, втратив чинність, не має юридичних наслідків. З огляду на викладене, вважала, що у [PERSON] відсутні будь-які правові підстави для спадкування спірних земельних ділянок. 02.11.2022 [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій вона просила: - визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5323484201:01:004:0414 площею 0,2547 га для ведення особистого селянського господарства та 532384201:01:003:0111 площею 1,3667 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області (раніше Новосанжарськнй район Полтавської області ), яких стосується заповіт, що був вчинений її чоловіком [PERSON] 21 травня 2003 року, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2003; - понесені судові витрати покласти на [PERSON] . Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2022 року поновлено процесуальний строк для надання зустрічного позову. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності прийнято для спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом (а.с. 42-43 т. 2). Зустрічні позовні вимоги [PERSON] обгрунтовувала тим, що її чоловіком, [PERSON] , 21 травня 2003 року був складений заповіт на її користь, який стосується спірних земельнихх ділянок. Вказала, що заповітом [PERSON] від 17.08.2012 заповідач скасував заповіт від 21.05.2003 у частині, що стосується житлового будинку [ADDRESS] , заповівши його своїй доньці - [PERSON] , та поклавши обов`язок на неї забезпечити користування цим будинком пожиттєво його дружину [PERSON] . Заповітом [PERSON] від 05 травня 2015 року заповідач скасував заповіт від 21.05.2003 у частині, що стосується належних йому ділянок сільськогосподарського призначення площами 4,6558 га та 4,6547 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповівши їх окремо своєму онукові - [PERSON] та його дружині - [PERSON] . Вказала, що постановою Полтавського апеляційного суду від 03.05.2022 рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.12.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] від 21.05.2003 відмовлено. Посилалась на положення ст. 204 ЦК України, за змістом яких правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначила, що [PERSON] було достеменно відомо про те, що все майно [PERSON] заповітом від 21.05.2003 заповів [PERSON] , за виключенням майна, яке охоплюється заповітами від 17.08.2012 та 05.05.2015. Вказала, що на момент відкриття спадщини вона постійно проживала зі спадкодавцем. За таких обставин вважала, що відповідно до заповіту [PERSON] від 21.05.2003 вона є спадкоємцем всього майна, де б воно не було та з чого б воно не складалось, що на день смерті належало [PERSON] за законом повністю, окрім майна, яке охоплюється заповітами від 12.08.2012 та 15.05.2015. Вважала, що вона є спадкоємицею за заповітом від 21.05.2003 та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, з огляду на що просила задовольнити зустрічну позовну заяву. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 62-64 т. 2). 10.01.2023 представник [PERSON] адвокат Бойко Ю.О. подав до суду заяву, в якій просив суд під час ухвалення остаточного рішення у справі вирішити питання про постановлення окремої ухвали щодо невиконання посадовими особами Царичанського районного суду Дніпропетровської області ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.11.2022 щодо забезпечення участі адвоката Бойка Ю.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначеного на 10 год. 30 хв. 14.12.2022. В обгрунтування поданої заяви посилався на те, що ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.11.2022 було покладено обов`язок на Царичанський районний суд Дніпропетровської області забезпечити участь представника [PERSON] - адвоката Бойка Ю.О. в судовому засіданні у справі №542/718/22 в режимі відеоконференції, яку було призначено на 10 год. 30 хв. 14.12.2022. Не дивлячись на те, що Царичанський районний суд Дніпропетровської області має три зали судових засідань з відповідним обладнанням, керівник апарату цього суду не виконав зазначене вище судове рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області. У своєму клопотанні адвокат Бойко Ю.О. також вказав, що зв`язку з цим йому вчинено перешкоду у здійсненні адвокатської діяльності (а.с. 73 т. 2). Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічною позовною заявою [PERSON] - адвокат Плішкін Ю.С. в судовому засіданні 10.01.2023 первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення надав аналогічні, викладеним у позові [PERSON] та у відповіді на відзив. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечував та просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Також просив суд відмовити представнику [PERSON] у постановленні окремої ухвали з тих підстав, що ним не надано до суду будь-яких доказів того, що судове засідання у режимі відеоконференції 14 грудня 2022 року не було проведено саме з вини працівників Царичансього районного суду Дніпропетровської області, а сама заява є необгрунтованою в частині щодо перешкоджання здійсненню адвокатської діяльності. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічною позовною заявою [PERSON] та її представник- адвокат Бойко Ю. О. в судовому засіданні 10.01.2023 проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечували та просили відмовити у їх задоволенні, зустрічну позовну заяву підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у ній. Пояснення надали аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву [PERSON] та зустрічному позові. Також просили суд постановити окрему ухвалу з підстав, наведених у відповідній заяві. Водночас, [PERSON] , її представник - адвокат Плішкін Ю.С. в судове засідання 23.01.2023 не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. У своїх заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують в поному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 87, 88, т. 2) Третя особа за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 89 т. 2) Представник Нехворощанської сільської ради в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с. 71, т. 2). [PERSON] її представник в судове засідання не з`явилися. Представник [PERSON] - адвокат Бойко Ю.О. надав заяву, в якій просив закінчити розгляд справи за їх відсутності та ухвалити рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволення позовних вимог та задовольнити позовні вимоги [PERSON] (а.с.86 т. 2). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити у зв`язку з наступним. Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України (тут і надалі- в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). За правилами ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 26 травня 2017 року (т. 1 а.с. 92). Відповідно до матеріалів спадкової справи (а.с. 84-234, т.1), за життя [PERSON] розпорядився власним майном на випадок своєї смерті, склавши наступні заповіти: - заповіт від 21.05.2003, посвідчений секретарем виконкому Нехворощанської сільської ради Гапон О.М., реєстровий номер № 1182, відповідно до якого [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося (а.с. 105 т. 1); - заповіт від 17.08.2012, посвідчений державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори, реєстровий номер №1-2246, відповідно до якого [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок з господарськими побудовами та присадибну земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Вказаним заповітом заповідач поклав на [PERSON] обов`язок надати право довічного проживання в зазначеному будинку та користування ним гр. [PERSON] (а.с. 93-зворот т. 1); - заповіт від 05.05.2015, посвідчений секретарем Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, реєстровий номер №211, відповідно до якого [PERSON] заповів [PERSON] приватизовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,650 га, що знаходиться на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (державний акт ПЛ №170833, виданий 19.10.2004 року), та [PERSON] приватизовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,660 га, що знаходиться на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (державний акт ПЛ №170832, виданий 21.10.2004 року) та автомобіль ГАЗ 2410, 1990 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 93 т. 1). Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічною позовною заявою [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.06.1969 та свідоцтвом про одруження серії від 26.10.1996 (а.с. 103, 103-зворот). 14 серпня 2017 року [PERSON] подала заяву приватному нотаріусу Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області П'ятенко Л.І. про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 100). У заяві вказала, що приймає спадщину після померлого батька відповідно до заповіту та закону. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09.02.2022, приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.1., посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області «17» серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2246, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1944 року народження, який помер [INFO] є його дочка - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і складається в цілому з житлового будинку літ. "А-1", загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 57,4 кв.м., та господарських будівель і споруд: гаражу "Б", літньої кухні "В", гаражу "Т", вбиральні "Д". погребу вхідного "Е", сараю "Ж", навісу "З", воріт №1, хвіртки №2, воріт №3. огорожі №4, що належали [PERSON] (а.с.201, т.1). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2022, приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.1., посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області «17» серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2246, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1944 року народження, який помер [INFO] є його дочка - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (двадцять дев`ять площею 0,1200 га., кадастровий номер - 5323484201:01:004:0415, цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка, що належала [PERSON] ) (а.с.202-зворот, т.1). Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [INFO] є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 98- зворот). Відповідно до довідки виконкому Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №02-29/1494 від 10.07.2017, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в селі Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області. На момент смерті проживав з дружиною [PERSON] (а.с. 92-зворот). Згідно з довідкою виконкому Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №02-29/1503 від 12.07.2017, [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] з 30.03.2007 і до моменту надання довідки (а.с. 99 т. 1). [PERSON] 14 серпня 2017 року подала до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області П'ятенко Л.І. заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . У поданій заяві [PERSON] зазначила, що вона як дружина є спадкоємцем померлого [PERSON] згідно з заповітом, посвідченим секретарем Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Гапон О.М. 05.05.2015 за реєстровим № 211. Вказала, що крім неї спадкоємцями також є [PERSON] - дочка померлого згідно з заповітом та законом та [PERSON] - онук померлого згідно з заповітом. Зазначила, що цією заявою вона приймає спадщину після померлого чоловіка [PERSON] згідно з вищевказаним заповітом, від спадкування за законом відмовляється за усіма підставами, передбаченими чинним законодавством (а.с. 97, т.1). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2017, приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.1., посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого Гапон О.М., секретарем Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області «05» травня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №211, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дружина - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ №170833, виданого Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області від 19 жовтня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №68, зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04 серпня 2016 року, номер запису про право власності: 15798346, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 994135553234, кадастровий номер -5323484200:00:001:1082, площею 4,6547 га., цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 118, т.1). Заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] від 05.05.2015 також подав [PERSON] (а.с. 89, т.1) та йому нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за вищевказаним заповітом від 19.02.2018 на земельну ділянку, площею 4,6558 га. з кадастровим номером 5323484200:00:001:1081, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, цільове призначення (використання земельної ділянки)- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та від 14.09.2018 на автомобіль марки ГАЗ, моделі - 2410, тип - легковий седан В, рік випуску - 1990, шасі (рама) - [NUMBER] , кузов (коляска) [NUMBER] , колір - білий, реєстраційний номер - [NUMBER] , взятий на облік Кобеляцьким МРЕВ від 20.09.2001, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 136, 143-зворот, т.1). Водночас, відповідно до змісту постанови від 03 травня 2022 року Полтавського апеляційного суду у справі № 542/859/21 за позовом [PERSON] до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] від 21.05.2003 недійсним, «заповіт від 21.05.2003 року, складений на користь [PERSON] , втратив свою чинність оскільки наступними заповітами спадкодавець змінив обсяг спадкового майна, яке він заповідав кожному із спадкоємців. Заповіт від 21.05.2003 року є скасованим, втратив чинність, не має юридичних наслідків та не порушує спадкових прав позивачки, а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання його недійсним. Визнання даного заповіту недійсним не є ефективним способом захисту порушеного чи оспорюваного права. З пояснень сторін слідує, що між спадкоємцями наявний спір щодо успадкування неохоплених заповітами земельних ділянок з кадастровими номерами 5323484201:01:004:0414 площею 0,2547 га та 5323484201:01:003:0111 площею 1,36 67 га. З врахуванням наявних заповітів необхідно дійти до висновку, що незаповідана частина спадкового майна (спірні земельні ділянки) повинні спадкуватися спадкоємцями за законом на загальних підставах.» За змістом положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин та приймаючи до уваги положення зазначеної норми, слід дійти висновку про те, що [PERSON] не має права спадкування за заповітом [PERSON] від 21.05.2003, оскільки він є скасованим. Врахування судом встановлених Полтавським апеляційним судом обставин грунтується на вимозі закону та узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII). Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» № 32053/13). Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення. За таких обставин, зустрічна позовна заява [PERSON] про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом [PERSON] від 21.05.2003 не підлягає задоволенню. З матеріалів справи також встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після померлого чоловіка [PERSON] . В силу положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. З матеріалів спадкової справи встановлено, що [PERSON] на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. Водночас, слід зазначити про те, що зі змісту поданої [PERSON] заяви до нотаріуса від 14.08.2017 (а.с. 97) слідує, що вона відмовляється від спадкування за законом за усіма підставами, передбаченими чинним законодавством. Судом також встановлено, що дана заява подана до нотаріуса протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини та у ній міститься застереження про те, що [PERSON] роз`яснено право відкликати заяву про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття. Водночас, в ході розгляду справи не встановлено та матеріали спадкової справи не містять відомостей про те, що [PERSON] було відкликано заяву про відмову від прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Разом з тим, матеріали справи не містять також відомостей про те, що відмова [PERSON] від прийняття спадщини визнана недійсною. Твердження представника відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічною позовною заявою [PERSON] про те, що вона не подавала до нотаріуса заяву від 14.08.2017, суд вважає необгрунтованим з огляду на наступне. Відповідно до п. 1, 2 Глави 3 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (тут і надалі- Порядок, в редакції, чинній станом на момент відкриття спадщини), при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом. При вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України "Про нотаріат" (п. 4 Глави 9 Розділу І Порядку). За змістом положень ст. 43 Закону України «Про нотаріат» у редакції станом на день відкриття спадщини, при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.- п. 3.3, 3.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку. З наведених положень закону слідує, що справжність підпису особи на заяві про прийняття спадщини чи відмову від неї перевіряється нотаріусом у момент підписання такої заяви. При цьому, нотаріус несе цивільно-правову, адміністративну, кримінальну відповідальність у порядку, передбаченому законом, а також професійну відповідальність у разі порушення ним своїх професійних обов`язків або правил професійної етики. Судом встановлено, що заява від імені [PERSON] від 14 серпня 2017 року, що подана до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.І. містить застереження нотаріуса щодо встановлення особи [PERSON] за паспортом [NUMBER] , виданим органом 53333 від 21.06.2017. Разом з тим, за правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції. Відповідно до положень процесуального Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не знаходить підстав для висновку про те, що [PERSON] доведено належними та допустимими доказами той факт, що вона не подавала до нотаріуса заяву від 14.08.2017, якою, зокрема, відмовилась від прийняття спадщини за законом, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначеної обставини до суду надано не було. При цьому, відмова суду у задоволенні клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи не звільняє сторону від обов`язку довести перед судом обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень у порядку, що визначений ст. 81, 83, 84 ЦПК України, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Разом з тим, правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку, або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. За таких обставин, приймаючи до уваги подану [PERSON] до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, суд приходить до висновку про відсутність у неї підстав для спадкування за законом після смерті [PERSON] . Водночас, судом також встановлено, що спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] є також донька спадкодавця- [PERSON] , яка в силу положень 1269 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті батька шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса у строк, визначений законом. При цьому, з матеріалів спадкової справи встановлено, що інші спадкоємці першої черги відсутні. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку (ВС/КЦС № 343/1048/17 від 18.03.19р.). До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5316438662020 від 10.07.2020 право власності на земельну ділянку площею 0,2547 га з кадастровим номером 5323484201:01:004:0414, що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Нехвороща зареєстровано за [PERSON] (а.с. 220-222, т.1). Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5316439412020 від 11.07.2020 право власності на земельну ділянку площею 1,3667 га з кадастровим номером 5323484201:01:003:0111, що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Нехвороща зареєстровано за [PERSON] (а.с. 223-225, т.1). Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька у нотаріальній конторі. Так, відповідно до постанови державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори від 20.10.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,2547 га та 1,3667 га, що знаходяться за адресою: с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 226, т.1). Згідно з частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги встановлені судом обставини: належність спірного спадкового майна спадкодавцю, наявність відмови спадкоємця першої черги [PERSON] від прийняття спадщини за законом, відсутність інших спадкоємців першої черги, прийняття [PERSON] у встановленому законом порядку спадщини після смерті спадкодавця, неможливість оформлення нею спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки. Вирішуючи питання щодо постановлення окремої ухвали відповідно до поданої представником [PERSON] адвокатом Бойком Ю.О. заяви, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що в обгрунтування поданої заяви адвокат Бойко Ю.О. посилався на те, що судове засідання, призначене на 14.12.2022 відповідно до ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області повинно було проводитись у режимі відеоконференції з Царичанського районного суду Дніпропетровської області за його участю. Проте, відеоконференцзв`язок із зазначеним судом не було забезпечено працівниками Царичанського районного суду Дніпропетровської області, що призвело до спричинення перешкод у здійсненні ним адвокатської діяльності. Надаючи оцінку таким доводам адвоката, суд враховує, що відповідно до положень ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Отже, окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає. Судом встановлено, що відповідно до ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.11.2022 заяву представника [PERSON] - адвоката Бойка Юрія Олександровича про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції - задоволено та вирішено провести 14 грудня 2022 року о 10 год 30 хв судове засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Нехворощанська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в режимі відеоконференції з Царичанським районним судом Дніпропетровської області (а.с.46, т.2). Копію вказаної ухвали було направлено для виконання до Царичанського районного суду Дніпропетровської області та заброньовано майданчик для проведення відеоконферензв`язку. Відповідно до довідки від 14.12.2022, складеної секретарем судового засідання Новосанжарського районного суду Полтавської області Бабенко М.В., 14.12.2022 р. о 10:30 год. в приміщенні Новосанжарського районного суду розглядалась справа за позовом [PERSON] до [PERSON] в режимі відеоконференції. У справі № 542/718/22, провадження № 2/542/255/22 - приєднання до відеоконференції Царичанського районного суду Дніпропетровської області не відбулося. Секретарем судового засідання, було здійснено дзвінок до Царичанського районного суду Дніпропетровської області за вказаним номером у системі ВКЗ, головний спеціаліст Перетятько Євгеній Валерійович повідомив, що до суду з`явився представник відповідача [PERSON] . Вчасно розпочати судове засідання неможливо, оскільки в приміщенні суду триває судове засідання (а.с. 53,т. 2). Згідно з телефонограмою від 14.12.2022, яку прийняла секретар судового засідання Новосанжарського району Полтавської області Бабенко М.В. та передав головний спеціаліст з інформаційних технологій Царичанського районного суду Дніпропетровської області Перетятько Є.В., до приміщення Царичанського районного суду Дніпропетровської області з`явився представник відповідача Бойко Ю.О. Вчасно розпочати судове засідання в режимі відеоконференції неможливо, оскільки в приміщенні суду триває судове засідання (а.с. 54, т.2). Разом з тим, відповідно до телефонограми від 14.12.2022, яку передав адвокат Бойко Ю.О. за тел. [NUMBER] та повідомив, що «відповідач по справі - [PERSON] погоджується повністю оплатити експертизу і зобов`язується з`явитися у визначене місце і час на вимогу суду чи експерта. Просить підтримати клопотання та розглянути без нашої участі у зв`язку з тим, що Царичанський районний суд не забезпечив проведення відеоконференції. Додаткових клопотань не маємо, не заперечуємо проти зупинення судового провадження» (а.с. 55, т.2). Розглядаючи подане клопотання суд не встановив достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства працівниками Царичанського районного суду Дніпропетровської області. Таких даних не містить також і подане клопотання. Адвокатом не зазначено переконливих, достатніх та незаперечних доводів щодо навності порушень закону в діях осіб, які є відповідальними за проведення відеоконферензв`язку у Царичанському районному суді Дніпропетровської області. До клопотання не надано також доказів на підтвердження обставин, викладених у ньому. Разом з тим, відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» професійними правами адвоката є право звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб), право збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги зміст положень статті 262 ЦПК України та основні засади (принципи) цивільного судочинства, що закріплені в частині 3 статті 2 ЦПК України, суд не вбачає законних підстав для постановлення окремої ухвали у цій цивільній справі, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали слід відмовити.

Outcome: approved