Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

У листопаді 2022 року Миколаївський ОЦЗ звернувся до суду з таким позовом, в якому вказував, що 14 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до центру з заявою про надання їй статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю, в якій зазначила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованої безробітної. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ210414 від 14 квітня 2021 року відповідачці з дати звернення надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю, у зв`язку з чим розпочато виплату вказаної допомоги. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ210907 від 07 вересня 2021 року припинено реєстрацію відповідачки як безробітної та припинено виплату їй допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту виконання нею оплачуваної роботи (надання послуг). Водночас, згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 07 вересня 2021 року №86 встановлено, що відповідачка під час перебування в центрі зайнятості в статусі зареєстрованої безробітної приховала інформацію про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а саме факт виконання іншої оплачуваної роботи (надання послуг) на підставі договору про надання послуг №38-Пд/Сп від 01 травня 2021 року (зі строком дії з 01 травня 2021 року до 31 травня 2021 року) та договору про надання послуг №31-Пд-Сп/ц від 01 червня 2021 року (зі строком дії з 01 червня 2021 року до 30 червня 2021 року), що призвело до незаконного отримання нею допомоги по безробіттю у розмірі 10 014,34 грн. Оскільки відповідачка добровільно вказані кошти не повернула, а тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 10 014,34 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 14 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до центру з заявою про надання їй статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю, в якій зазначила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованої безробітної. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ210414 від 14 квітня 2021 року відповідачці з дати звернення надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю, у зв`язку з чим розпочато виплату вказаної допомоги. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ210907 від 07 вересня 2021 року припинено реєстрацію відповідачки як безробітної та припинено виплату їй допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту виконання нею оплачуваної роботи (надання послуг). Водночас, згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 07 вересня 2021 року №86 встановлено, що відповідачка під час перебування в центрі зайнятості в статусі зареєстрованої безробітної приховала інформацію про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а саме факт виконання іншої оплачуваної роботи (надання послуг) на підставі договору про надання послуг №38-Пд/Сп від 01 травня 2021 року (зі строком дії з 01 травня 2021 року до 31 травня 2021 року) та договору про надання послуг №31-Пд-Сп/ц від 01 червня 2021 року (зі строком дії з 01 червня 2021 року до 30 червня 2021 року), що призвело до незаконного отримання нею допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону (п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»). Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п. 30 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792, п.п. 2 п. 1 глави V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердженого Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06 квітня 2020 року №624 (нормативні акти в редакціях, чинних на час припинення виплати допомоги) реєстрація безробітного та виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас, згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] приховала від позивача інформацію про обставини, що впливали на умови виплати їй матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, а саме факт виконання іншої оплачуваної роботи (надання послуг) на підставі договору про надання послуг №38-Пд/Сп від 01 травня 2021 року (зі строком дії з 01 травня 2021 року до 31 травня 2021 року) та договору про надання послуг №31-Пд-Сп/ц від 01 червня 2021 року (зі строком дії з 01 червня 2021 року до 30 червня 2021 року), тобто не виконала взяті на себе обов`язки щодо надання повної та достовірної інформації, необхідної для виплати/припинення виплати матеріального забезпечення, що призвело до безпідставного отримання відповідачкою допомоги у відповідному розмірі. Розмір безпідставно отриманої допомоги згідно розрахунку допомоги по безробіттю (а.с. 21) становить 10 014,34 грн. На час розгляду справи вказані кошти відповідачкою в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. В силу положень ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь Миколаївського ОЦЗ також слід стягнути 2 481 грн. судового збору.

Outcome: approved