Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

20 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати спільним майном подружжя автомобіль «Hyundai Sonata», 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача грошову компенсацію за 1/2 частку вказаного автомобіля в сумі 243128 грн. Обґрунтовано позов тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 15 липня 1995 року. На даний час відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу сторонами було придбано автомобіль «Hyundai Sonata», 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за відповідачем. Даний автомобіль знаходиться в користуванні відповідача, його вартість на час звернення до суду складає 486255 грн., а тому позивач просить стягнути грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля в сумі 243128 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову в заявленому позивачем розмірі вартості спірного автомобіля, оскільки така вартість є завищеною і не відповідає дійсній ринковій. При цьому, просив позов задовольнити частково та при винесенні рішення у вказаній справі виходити із вартості автомобіля, визначеної згідно з висновком експерта № 272 від 30 листопада 2022 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та погодилася з вартістю спірного автомобіля, визначеною згідно з висновком експерта № 272 від 30 листопада 2022 року. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в частині того, що спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, однак щодо його вартості просив врахувати саме висновок експерта № 272 від 30 листопада 2022 року. Заслухавши пояснення\~представника позивача,\~відповідача,\~його представника\~та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12-13), який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2022 року було розірвано. Сторони є\~батьками: [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 14). У період шлюбу за відповідачем було зареєстровано автомобіль «Hyundai Sonata», 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та інформація Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 10 жовтня 2022 року № 31/25/6-А-27/1а/з (а.с. 15). Сторонами не заперечується, що автомобіль був придбаний під час перебування їх у зареєстрованому шлюбі, а тому він є спільним майном подружжя. Відповідно до звіту про оцінку легкового автомобіля «Hyundai Sonata», 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] 13 жовтня 2022 року на замовлення [PERSON] , ринкова вартість легкового автомобіля марки Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , на дату оцінки становить 486255 грн. (а.с. 16-30). Згідно з висновком експерта № 272 судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 750/6831/22 (провадження № 2/750/1537/22) від 30 листопада 2022 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Громовим Андрієм Миколайовичем, ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля легкового «Hyundai-Sonata», реєстраційний № [NUMBER] , станом на час проведення експертизи 30.11.2022 складає 285121 грн. Квитанцією від 01 грудня 2022 року підтверджується сплата відповідачем ФОП [PERSON] 2000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження № 272. Відповідно до частини другої статті 355 Цивільного кодексу України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно із частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини першої статті 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Статтею 63 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 70\~Сімейного кодексу\~України у\~разі поділу\~майна,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором. При\~вирішенні спору\~про поділ\~майна суд\~може відступити\~від засади\~рівності часток\~подружжя за\~обставин,\~що мають\~істотне значення,\~зокрема якщо\~один із\~них не\~дбав про\~матеріальне забезпечення\~сім`ї,\~ухилявся від\~участі в\~утриманні дитини\~(дітей),\~приховав,\~знищив чи\~пошкодив спільне\~майно,\~витрачав його\~на шкоду\~інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Частинами першою,\~другою статті\~71\~Сімейного кодексу\~України встановлено,\~що майно,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо\~дружина та\~чоловік не\~домовилися про\~порядок поділу\~майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи положення законодавства і те, що автомобіль перебуває у володінні та користуванні відповідача, є неподільною річчю, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації за 1/2 частки автомобіля є ефективним способом захисту порушеного права позивача. При цьому, суд вважає належним доказом у справі щодо вартості спірного автомобіля саме ціну, визначену висновком експерта № 272 судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 750/6831/22 (провадження № 2/750/1537/22) від 30 листопада 2022 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Громовим Андрієм Миколайовичем. А тому, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсація за 1/2 частку автомобіля марки «Hyundai\~Sonata»,\~2015\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , в сумі 142560 грн. 50 коп. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Антоненко Л.А. на підставі договору про надання правової допомоги від 27 вересня 2022 року (а.с. 42). Відповідачу правничу допомогу надавав адвокат Новик М.С. на підставі договору про надання юридичних послуг від 27 грудня 2022 року. Квитанцією № 020157 від 01 листопада 2022 року підтверджується сплата позивачем адвокату Антоненко Людмилі Анатоліївні 10000 грн. за договором про надання правової допомоги від 27 вересня 2022 року. В свою чергу, представник відповідача зазначив, що докази про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу будуть надані у строк, визначений законом. Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем документально підтверджено понесення витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн., а тому витрати на правничу допомогу позивача пропорційно розміру задоволених вимог становлять 5864 грн. (58,64% від 10000 грн. = 5864 грн.). Суд вважає вказаний розмір витрат співмірним із складністю справи. Також, оскільки відповідач відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору (а.с. 53), а тому судові витрати позивача по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави в сумі 1425 грн. 71 коп. (58,64% від 2431 грн. 28 коп. = 1425 грн. 70 коп.). Крім того, оскільки судом в якості належного доказу в справі взято до уваги саме висновок експерта № 272 від 30 листопада 2022 року, а тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 827 грн. 20 коп. (100% - 58,64% = 41,36%; 41,36% від 2000 грн. = 827 грн. 20 коп.).

Outcome: partial