Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач АТ\~«Альфа-Банк»\~(згідно\~затвердженого рішенням\~загальних зборів\~товариства від\~12.08.2022\~ про\~зміну найменування\~«СЕНС БАНК»)\~звернувся в\~суд з\~позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 26.06.2020 року АТ Альфа-Банк та [PERSON] , уклали Оферта на укладання угоди про надання кредиту № 500834243. Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 424384,44 грн, з кінцевим терміном повернення 30.06.2027 року. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 424 384,44 грн. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 19.08.2021 року, має прострочену заборгованість 484 191,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 418 590,98 грн., заборгованості по відсотках - 65 600,10 грн. Прохає судстягнути з відповідача - [PERSON] , [INFO] , заборгованість - 484 191,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 418 590,98 грн., заборгованості по відсотках - 65 600,10 грн. 12.01.2022\~р.\~від відповідача\~надійшов відзив\~на позов, який мотивовано тим, що в оферті на укладення угоди про надання кредиту, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені та штрафів за порушення зобов`язання. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, прохає стягнути тіло кредиту, посилаючись на Публічну пропозицію АТ «Альфа- Банку» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цією Публічною пропозицією відповідач був ознайомлений, розумів та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів, взагалі, містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Публічну пропозицію, Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року . Позивач вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ «Альфа-Банк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Публічну пропозицію у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, Публічна пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Надана позивачем Публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб , з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених нею нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також банк не надав копію картки позичальника. Вважаю, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, так як до позову додано тільки розрахунок заборгованності за кредитним договором , укладеного між сторонами у справі та виписки з рахунку. Кредит був оформлений вимушено з метою погашення заборгованості попередніх кредитів АТ «Альфа-Банк» від 29.11.2018 року та від 20.05.2019 року . Причиною нестабільної сплати відповідачем грошових коштів по борговому зобов`язанню на протязі останнього року стало різке погіршення здоров`я та повний параліч торгівлі у магазині взуття, що приносив основний дохід в зв`язку зі всесвітньою пандемією та відповідними карантинними обмеженнями і я ніяк не міг об`єктивно оцінювати ризики, що могли призвести до невиконання кредитного договору. Відповідач не отримував ніякої пропозиції, претензії по досудовому вирішенню спору. Беручи до уваги вищевикладене, у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю. 29.03.2022р. від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Акціонерне товариство Альфа-Банк та Відповідач уклали Угоду про надання особистого кредиту № 500834243 . Відповідно до умов вищевказаного Договору Позивач надав Відповідачеві кредит у сумі 424 384,44 грн., що підтверджується розрахунком та випискою по рахунку Відповідача. Крім того, у відзиві Відповідач особисто визнає факт отримання ним кредитних коштів з метою повернення кредитів, що були отримані ним від Банку раніше. Відповідно до умов Договору Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту 30.06.2027. До складу Кредитного договору входять Акцепт, Оферта, Паспорт споживчого кредиту та Додаток № 1 до Угоди про надання Кредиту, який є невід`ємною частиною Кредитного договору. При цьому у всіх складових частинах Договору, які містять особистий підпис Відповідача, зазначено всі погоджені сторонами умови кредитування. Тобто умови кредитування розміщені не лише на офіційному сайті (що прямо передбачено вимогами ЗУ «Про споживче кредитування»), але й у підписаних особисто Відповідачем складових частинах Кредитного договору. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 19.08.2021, має прострочену заборгованість 484 191,08 грн.. а саме: за кредитом - 418 590,98 грн., по відсотках - 65 600,10 грн. Доводи Відзиву взагалі не відповідають змісту позовної заяви та умовам укладеного сторонами правочину. Сторонами було погоджено умови кредитування, згідно з якими погашення кредиту мало відбуватися щомісячно. До складу щомісячного платежу входить погашення заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та платежами за розрахунково-касового обслуговування. Номер Кредитного договору та дата його укладення повністю збігаються у всіх наданих суду Кредитором складових частинах Договору - Оферті, Паспорті споживчого кредиту та Додатку № 1, що є свідченням того факту, шо всі названі документи у своїй сукупності складають один Кредитний договір, який погоджений та підписаний обома сторонами. До позовної заяви долучено копію Оферти, в якій Відповідач власним підписом підтвердив, що отримав від Банку Акцепт. Таким чином, сторонами обумовлено істотні умови кредитного договору. Отже, відповідач, ознайомившись з умовами кредитного договору та вважаючи їх прийнятними для себе, підписав вказаний вище кредитний договір, не надавши відповідних зауважень або виправлень, чим висловив своє волевиявлення і згоду з усіма умовами договору, отримавши при цьому оригінал договору у день його укладення. Окрім того, відповідно до цього ж Паспорту споживач має право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він звертався до банку із заявою про відмову від договору, а чи про заперечення щодо його умов. У судове засідання сторони не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, а відповідач позов визнав. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази\~суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~ Судом встановлено,\~що 26.06.2020 року АТ Альфа-Банк та [PERSON] , уклали Оферта на укладання угоди про надання кредиту № 500834243. Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 424384,44 грн, з кінцевим терміном повернення 30.06.2027 року. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 424 384,44 грн. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 19.08.2021 року, має прострочену заборгованість 484 191,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 418 590,98 грн., заборгованості по відсотках - 65 600,10 грн. Відповідно до умов Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1054, частина друга статті 1050 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати кредиту. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед банком по кредиту витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved