Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. [PERSON] звернулась в суд з позовом до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач ствердила, що у встановлений законом шестимісячний строк, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що її матір протягом останніх п`ятнадцяти років, до своєї смерті постійно проживала з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В той же час мати була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .. Однак через потребу в лікуванні та догляді, [PERSON] , забрала мати до себе, та постійно здійснювала за нею догляд, аж до її смерті. За таких обставин, після смерті матері, [PERSON] вважала, що автоматично прийняла спадщину так, як її мати до смерті постійно проживала з нею у зв`язку з чим після смерті матері позивач не зверталася до нотаріуса. Також,\~позивач зазначила,\~що не\~мала фізичної\~можливості вчасно\~звернутися з\~заявою про\~прийняття спадщини\~через тривалу\~хворобу (має\~інвалідність ІІ\~групи довічно),\~яка є\~невиліковною,\~потрібне постійне\~лікування.\~Під час\~пандемії позивач\~декілька разів\~хворіла на\~коронавірусну хворобу\~і не\~відвідувала громадських\~місць. Нещодавно\~під час\~огляду особистих\~речей покійної\~матері [PERSON] ,\~позивач знайшла\~заповіт зроблений\~матір`ю на\~її ім`я. У даному заповіті вказано, що у 15.12.2003 році [PERSON] нотаріально посвідчила заповіт у якому вона зробила розпорядження, що після своєї смерті все її майно де б воно не було і з чого б не складалося заповіла позивачу, своїй доньці - [PERSON] 02.05.2022 року позивач звернулася до нотаріуса, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, та роз`яснено, що вона пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про продовження терміну для подання заяви про прийняття спадщини. У зв?язку з цим, позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, терміном три місяці з часу набрання рішенням законної сили. В процесі підготовки справи до судового розгляду, [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, та просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позову підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічний позовній заяві. Позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. При цьому від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач висловив, що не заперечує щодо задоволення позову, однак у вирішення позову покладався на розсуд суду. Третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] повідомлявся належним чином, однак на адресу суду поверталися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяви, та клопотання учасників справи. Відповідач Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області будучи належним чином повідомленою, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, однак подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без їх участі. (а.с. 21). 02.11.2022 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, оскільки вона являється спадкоємцем першої черги. (а.с. 70) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшов конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 08.06.2022 року. Ухвалою від 10.05.2022 року було витребувано у приватного нотаріуса Маркуц У. М. інформацію щодо спадкової справи померлої [PERSON] .. 08.06.2022 року розгляд підготовчого засідання було відкладено у зв`язку з витребуванням доказів. Ухвалою від 05.07.2022 року витребувано докази та оголошено перерву до 20.07.2022 року. Ухвалою від 20.07.2022 року витребувано копії заповітів посвідчених після смерті [PERSON] 24.08.2022 року розгляд підготовчого засідання було відкладено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Ухвалою від 19.09.2022 року підготовче засідання було відкладено у зв`язку з клопотанням позивача. Ухвалою від 13.10.2022 року підготовче засідання було відкладено у зв`язку з клопотанням позивача. Ухвалою від 02.11.2022 року прийнято заяву про уточнення позовних вимог та залучено у якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] . Ухвалою від 01.12.2022 року підготовче засідання було закрито та призначено судовий розгляд на 24 січня 2023 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.03.2019 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Маркуц У.М., позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, однак зазначила, що судом може бути визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 7). Згідно копії паспорта позивача, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9- зворот). 15.12.2003 року від імені [PERSON] у нотаріальній конторі був посвідчений заповіт приватним нотаріусом Ромовською О. В., за реєстром № 2168 на користь [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії довідки від 27.02.2019 року, виданої сімейним лікарем [PERSON] встановлено, що [PERSON] померла за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] в присутності родичів, ознак насильницької смерті не було (а.с. 12). Згідно копії довідки № 3034 від 02.12.2015 року, померла [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , однак не була зареєстрована (а.с. 13). Відповідно до листа приватного нотаріуса від 17.05.2022 року [PERSON] , встановлено, що згідно інформаційної довідки № 68967043 із Спадкового реєстру від 17.05.2022 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не була заведена, та відсутні дані про спадкоємців (а.с. 22). Згідно листа № 948 від 26.05.2022 року Косівської міської ради, надати інформацію хто зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] не можливо, так як погосподарські книги у міській раді не ведуться, а будинкові знаходяться на руках у власників. (а.с. 25) Відповідно до копії довідки № 61 від 20.06.2022 року, за адресою: [ADDRESS] проживали сім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30) Згідно копії довідки № 798 від 27.06.2022 року, померла [PERSON] фактично проживала з 2015 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Відповідно до інформаційної довідки з Спадкового реєстру № 69397227 від 06.07.2022 року, встановлено про наявність трьох заповітів посвідчених від імені [PERSON] (а.с. 39) Івано- Франківський обласний державний нотаріальний архів 25.09.2022 року надіслав до суду копії заповітів посвідчених від імені [PERSON] . Так, згідно заповіту від 07.05.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Ромовською О.В. за №168, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.52). Згідно копії заповіту посвідченого 07.05.2008 року нотаріусом Косівської районної державної нотаріальної контори за №1335, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.21). Згідно копії заповіту посвідченого 26.01.2011 року нотаріусом Косівської районної державної нотаріальної контори за № 44, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.50). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами\~пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховува-ти, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедли-вий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, не-обхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнано-го міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирі-шенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власнос-ті, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспі-льства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільст-ва. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми су-спільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що померла [INFO] [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак з 2015 року по день смерті проживала з сім`єю дочки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За час життя від імені [PERSON] було посвідчено три заповіти, останній від 26.01.2011 року на користь [PERSON] . Частиною 2 ст. 1254 ЦК встановлено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Інші спадкоємці не зверталися з заявою про прийняття спадщини ні за заповітом, ні за законом. Третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , повідомлявся про розгляд справи належним чином, оскільки прийняте у справі рішення може вплинути на його права та обов`язки. Однак на адресу суду поверталися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, перевіривши матеріали справи, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд зауважує, що на підтвердження обставин що за станом здоров`я [PERSON] не могла вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач не надала жодних доказів. В матеріалах справи відсутні будь які документи з цього приводу. Проте суд, бере до уваги той факт, що за життя померла [PERSON] проживала в домоволодінні дочки [PERSON] , протягом п`ятнадцяти років, аж до своєї смерті. На переконання суду, незважаючи на відмінність місця реєстрації, однак враховуючи фактично спільне місце проживання, суд доходить переконання, що причина пропуску [PERSON] є поважною, оскільки вона вважала, що фактично прийняла спадщину, так як разом проживала з спадкодавцем. Залучена судом третя особа, в судове засідання не з`явилася, а відтак суд позбавлений можливості з`ясувати думку [PERSON] . За таких обставин, викладені позивачем причини пропуску подання заяви про прийняття спадщини сумніву у суду не викликають. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі викладеного та

Outcome: approved