Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

у грудні 2021 року позивач звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За даними Оператора ГРМ за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] та остання несистематичними сплатами підтвердила факт споживання послуги з газопостачання та приєднання до умов типового договору. За період з листопада 2018 року по сьогоднішній день відповідач здійснила часткову оплату за отримані послуги та у зв`язку наявністю заборгованості 21.03.2019 року здійснено відключення газоспоживаючих приладів споживача. За період з листопада 2018 року по листопад 2021 року заборгованість за послуги з газопостачання становить 17 253,00 грн, у зв`язку з невчасною сплатою заборгованості позивачем нараховані 3%річних в розмірі 1395,08 грн та інфляційні втрати 2573,48 грн, а тому ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» просить стягнути з [PERSON] вказаний розмір заборгованості зі штрафними санкціями та понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн (а.с.1,2). 24.12.2021 року Вовчанський районний суд Харківської області відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.22,23). У жовтні 2022 року вказана цивільна справа надійшла з Вовчанського районного суду Харківської області до Машівського районного суду Полтавської області, на виконання ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22, автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначена для розгляду судді Косик С.М.(а.с.36,37). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге, повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно шляхом направлення судової повістки на електронну адресу позивача (а.с.39,42) та оголошення на офіційному вебсайті суду відповідача, оскільки відомості про її зареєстроване місце проживання відсутні (а.с.21,37,41), представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення в заяві від 14.01.2022 року представник позивача [PERSON] не заперечує (а.с.26,43,44), відповідач причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та відповідно до ст. 281 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку, дослідивши письмові докази. Так, ТОВ «Харківгаззбут» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р.згідно постанови №633 від 11.05.2017р (а.с.14,15). На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] як як споживача природного газу за адресою: [ADDRESS] , тобто ТОВ «Харківгаззбут» надає послуги з постачання природного газу за вказаною адресою ( а.с.5,6). 21.03.2019 року проведено відключення газопостачання за вказаною адресою у зв`язку із заборгованістю (а.с.10). Об`єкт побутового споживача - це територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня тощо) , що належить споживачеві на правах власності або користування). Побутовий споживач- це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642Цивільного\~кодексуУкраїни шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було розміщено на офіційному сайті ТОВ (а.с.12,13). Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому АТ «Харківгаз» відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 р., №2284 від 08.09.2015 р., №809 від 19.06.2017 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Законом України«Про житлово-комунальніпослуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Частиною першою статті 16 Закону України«Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.633,634,641,642ЦК\~України за формою типового розподілу природного газу. Згідно п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу. Частиною четвертою статті 319\~ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст.322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вищевикладеного суд вважає, що відповідач є побутовим споживачем природного газу та є відповідальною особою за збитки, завдані несплатою за користування наданими послугами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц. Крім того, з довідки про нарахування та оплати за природний газ за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що за період з 30.11.2018 по 31.03.2019 позивач, нараховував щомісячно плату за спожитий природний газ, але відповідач його оплату повністю не здійснювала, сплативши в лютому 2019 році 1000,00 грн. При чому, доказів того, що відповідач не користується природним газом до суду не надано, так і того, що відмовився у встановленому законом порядку від послуг позивача (а.с.5). Що стосується трьох процентів річних та інфляційних втрат на суму заборгованості нарахованих за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд погоджується з розрахунком позивача (а.с.5). На підставі вищенаведеного, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Харківгаз збут» заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі 17 253,00 грн, 3% річних в розмірі 1395,08 грн та інфляційних втрат в розмірі 2573,48 грн. У відповідності до ст.\~141\~ч.1\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved