Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

12.12.2022 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що із відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25 травня 2021 р. Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , актовий запис №33. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з [PERSON] припинено. Донька за домовленістю проживає з позивачкою. Відповідач по справі самоусунувся від утримання та виховання доньки, вона знаходиться на повному утриманні [PERSON] . Просить стягнути із [PERSON] на її [PERSON] щомісячне утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Позивач в судовому засіданні не з`явилась, причини суду не повідомила. Відповідач в судовому засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій позов визнав повністю, просив розглядати справу у його відсутність. Ухвалою суду від 13.12. 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження . Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 25 травня 2021 року зареєстрували шлюб у Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , актовий запис №33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . Відповідно до ч. 2ст. 84 Сімейного кодексу України(надалі СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Частина 4 цієї ж статті визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 1ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини, з якою остання проживає, будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ч.1ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько малолітньої дитини повинен утримувати матір його дитини в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати на утримання матері дитини з урахуванням доходу відповідача, та можливістю його надавати таку допомогу, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по справі

Outcome: approved