Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з вказаним\~позовом про\~розірвання шлюбу\~та стягнення\~аліментів на\~утримання дитини.\~В обґрунтування\~позову вказала,\~що 25.05.2013\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Коростишівського\~районного управління\~юстиції у\~Житомирській області,\~був зареєстрований\~шлюб між\~нею та\~відповідачем,\~актовий запис\~№ 62.\~Від спільного\~проживання \~у сторін\~народилася дитина\~ дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позивач зазначає,\~що спочатку\~сімейне життя\~складалося добре,\~проте,\~протягом останнього\~часу спільне\~життя почало\~поступово погіршуватися.\~На даний\~час шлюбно-сімейні\~відносини з\~відповідачем припинилися,\~сторони проживають\~окремо.\~На примирення\~позивач не\~погоджується.\~Також позивач\~зазначає,\~що відповідач\~не виконує\~свої батьківські\~обов`язки\~щодо утримання\~дитини,\~коштів на\~її утримання\~не вистачає,\~хоча є\~її батьком,\~у зв`язку\~з чим\~позивач просить\~суд стягувати\~аліменти на\~її користь\~у розмірі\~6000\~грн.щомісяця на утримання дитини. Тому позивач просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 29.06.2022р. постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву про розгляду справи без його участі. Позов в частині розірвання шлюбу визнає повністю, позов в частині стягнення аліментів визнає частково, в сумі 3000 грн. Подав до суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Позивач не надала доказів про наявність у відповідача достатніх доходів для забезпечення сплати саме такої суми аліментів. Твердження позивача, що відповідачем не надається матеріальна допомога на утримання дитини, не відповідає дійсності, оскільки відповідач у межах своїх можливостей надає допомогу на утримання дитини. Посилання позивача на неможливість домовитись про добровільну сплату аліментів теж необґрунтовані, так як такі пропозиції від позивача не надходило. Відповідач не отримує заробітну плату у розмірі, заявленому позивачем, оскільки він зареєстрований та проживає разом із своєю бабусею [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи та яка потребує стороннього догляду. У зв`язку з даними обставинами позивач не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати постійний дохід. У відповіді на відзив представник позивача вказала, що факт проживання відповідача поряд з бабусею, яка є особою з інвалідністю та потребує стороннього догляду, жодним документом не підтверджено, відповідач є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я він не має змоги працювати, у встановленому законом порядку останнім не надано, що свідчить про можливість відповідача працевлаштуватися. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2013\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Коростишівського\~районного управління\~юстиції у\~Житомирській області,\~був зареєстрований\~шлюбміж [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), актовий запис № 62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім`я повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно частин 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст.141,180 СК України). Домовленості про утримання дитини сторони не досягли. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд при визначенні розміру аліментів враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває дитина, враховує те, що інших дітей та утриманців відповідач не має, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості та розумності вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають стягненню з часу подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд не бере до уваги надані відповідачем документи, а саме: акт депутата № 815 від 18.07.2022р. та копію пенсійного посвідчення [PERSON] , оскільки вказані документи не підтверджують, що відповідач здійснює догляд за [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно з ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1984,80 грн.

Outcome: partial