Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що з 14.08.2020 року [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття кохання один до одного. Вже 9 місяців сторони проживають окремо, шлюбні сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач не з`явилась. Відповідно до заяви наданої 28.10.2022 року просила суд розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 14.08.2020 року [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №427. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8) Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі положень\~ст. 141 ЦПК України\~та враховуючи, що позивачеві було відстрочено сплату судового збору, у зв`язку із чим остання не понесла судові витрати зі сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved