Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

01 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що [INFO] в м. Миргород Полтавської області померла [PERSON] , яка на ім`я позивача 01 вересня 2021 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До якої входить право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який прочиняється з часу відкриття спадщини. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини. Поважність пропуску даного строку позивач обґрунтовує військовою агресією Російської Федерації проти України та своєю активною волонтерською діяльністю на допомогу Збройним силам України та благодійних організацій. На підставі викладеного, причини пропуску вважає поважними, та просить поновити строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с. 26). Ухвалою від 09 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Також ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Гриб Ю.М. інформацію про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та спадкоємців померлої. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився. Його представник, адвокат Сидоренко Ю.В., що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Миргородської міської ради Полтавської області Синельник Н.А. , до суду подала заяву про визнання позову [PERSON] щодо надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Місцем смерті зазначено місто Миргород Полтавської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] 01 вересня 2021 року склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с.5).. З інформації наданої приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Юлії Миколаївни вбачається, що стосовно майна [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не заводилась, так як спадкоємець за заповітом, [PERSON] звернувся із заявою при прийняття спадщини з пропуском строку визначеного чинним законодавством, що зазначено у постанові про від 13 вересня 2022 року. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] лише 01 вересня 2022 року. З урахування постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 строк прийняття спадщини продовжено до 10 місяців. Тобто позивач пропустив строк лише на двадцять днів. [PERSON] просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вказуючи на те, що в період, коли він зобов`язаний подати заяву про прийняття спадщини розпочалась збройна агресія Російської Федерації. Він хоч не являючись військовослужбовцем, розпочав активну участь в волонтерському русі по допомозі Збройним силам України та різним благодійним організаціям. В підтвердження вказано надав документи, які підтверджують його участь Благодійній організації «Полтавський батальйон небайдужих», а саме в перевезенні благодійної допомоги із закордону. Також в перевезенні благодійної допомоги для Благодійної організації «БФ «КІДДО», Полтавський обласний Благодійний Фонд «Громадське Здоров`я» від закордонних благодійних організацій. Документи які вказують про участь у волонтерському русі [PERSON] стосуються саме періоду коли він повинен був подати заяву до нотаріуса для прийняття спадщини. На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved