Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради. В обґрунтування позову зазначив, що 29.03.2006 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2020 року. Вказане рішення набрало законної сили 07.11.2020 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Після припинення ведення спільного господарства подружжям, дитина залишилась проживати з ним, що підтверджується Актом обстеження домогосподарства за адресою [ADDRESS] від 02.08.2022 року, складений директором КП «Жилсервіс» ДМР, та Актом обстеження умов проживання від 05.08.2022 року №03-17-1347. Відповідач не займається вихованням сина, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до нього буть-якої батьківської уваги та турботи. Він, як батько, несе весь тягар матеріального утримання дитини на собі, самостійно забезпечує дитину одягом, їжею, за необхідності ліками, оплачує комунальній послуги та здійснює інші витрати. В той же час, він може забезпечити належний рівень життя для своєї дитини, оскільки має регулярний дохід та офіційне працевлаштування. Крім того, весь цей час він лише власними силами забезпечував дитині виховання, належні умови проживання, розвитку та навчання, слідкував за його здоров`ям. На підставі викладеного, вважає, що [PERSON] самоусунулась від виховання сина, стосунків з ним не підтримує, не піклується як мати про свою дитину, не цікавиться станом його здоров`я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує свої батьківські обов`язки. Таке свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком її винної поведінки, а тому позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , буде відповідати інтересам дитини. Ухвалою суду від 10.10.2022 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.10.2022 року за клопотанням [PERSON] залучено до участі у вищевказаній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, та витребувано у Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 21.12.2022 року на виконання ухвали суду від 10.10.2022 року представником третьої особи органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнає, не заперечує проти задоволення позову, та розгляд справи просить провести без її участі, у зв`язку з тим, що наразі вона знаходиться за кордоном. Представник третьої особи органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду лист, в якому просив розгляд справи провести без участі представника органу опіки та прийняти рішення в інтересах дитини, враховуючи розпорядження голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №294-р від 15.12.2022 року та висновок від 15.12.2022 року. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого (повторно) Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 05.07.2022 року, малолітній [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] повернуто її дошлюбне прізвище [PERSON] . Після розірвання шлюбу їх спільний син залишився проживати разом із батьком - [PERSON] , що підтверджується Актом обстеження домогосподарства за адресою [ADDRESS] від 02.08.2022 року, складений директором КП «Жилсервіс» ДМР (а.с.22), та Актом обстеження умов проживання №03-17-13-47 від 05.08.2022 року (а.с.26). 13.10.2021 року мати дитини, відповідач по справі, зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зроблено відповідний актовий запис №208, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . В матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , яка надає згоду та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Згідно довідки №425 від 28.07.2022 року, виданої КЗ «Середня загальноосвітня шкода №6» ДМР, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається к КЗ «Середня загальноосвітня шкода №6» ДМР з 2017 року. Учень регулярно відвідує заняття у школі, дитина завжди охайна, доглянута. З педагогами щодо навчання дитини спілкується виключно батько, який цікавиться шкільним життям дитини. За час навчання дитини мати школу не відвідувала, контакту із школою не підтримує, бесід щодо дитини із педагогами школи не проводить. Вихованням дитини займається батько [PERSON] . Дитину до школи приводить і забирає батько (а.с.24). Згідно довідки від 15.08.2022 року, виданої сімейним лікарем КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №1 ДМР», [PERSON] , [INFO] , спостерігається з народження у сімейного лікаря Купріна О.Л . Дитина мешкає удвох з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Батько виконує всі рекомендації сімейного лікаря по лікуванню та профілактиці. Постійно стежить за здоров`ям дитини, звертається з дитиною в медичний центр, або проводиться огляд дитини на дому. Медичні робітники не бачили [PERSON] мати дитини, вона не зверталась за медичною допомогою в інтересах [PERSON] (а.с.25). Згідно висновку №294-р від 15.12.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Проаналізувавши вищевикладені матеріали справи, суд встановив, відповідач [PERSON] не відвідує та не спілкується з дитиною, не піклується про його фізичний і розумовий розвиток, не проявляє до нього батьківської турботи, що свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як протягом тривалого часу мала реальну можливість виконувати їх, але відповідних дій не вчиняла, надала заяву про визнання позову, та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина, тому з метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , має бути позбавлена батьківських прав відносно нього. При зміні свого ставлення по відношенню до малолітнього сина, відповідач не позбавлена можливості поновити свої батьківські права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, тому задовольняє позов. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved