Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до [PERSON] та [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслова Надія Борисівна та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження. 11\~червня 2021\~року до\~суду надійшла\~зустрічна позовна\~заява [PERSON] \~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Дніпрофінансгруп»\~та Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Брайт\~Інвестмент»,\~треті особи\~ [PERSON] ,\~Публічне акціонерне\~товариство «Комерційний\~банк «Надра»\~в особі\~уповноваженої особи\~фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб ліквідатора ПАТ «КБ «Надра», державний реєстратор\~Бахмутської районної\~державної адміністрації\~Донецької області\~Строєнко Лілія\~Олександрівна та\~Департамент адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~ради,\~про вилучення\~з Державного\~реєстру іпотек\~запису про\~іпотеку та\~запису про\~обтяження. (том 1, а. с. 83-89). В обґрунтування якої, з урахуванням уточнень від 06 грудня 2021 року, зазначено, що 16 лютого 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/771-Н. В березні 2010 року ВАТ «КБ «Надра» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В липні 2010 року [PERSON] виконав свої зобов`язання перед ВАТ «КБ «Надра» по кредитному договору № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року в повному обсязі. Зазначає, що у зв`язку з цим ВАТ «КБ «Надра» своїм листом № 2941 від 23 липня 2010 року звернулося до приватного нотаріуса з проханням зняти заборону відчуження № 135 від 16 лютого 2007 року та вивести предмет іпотеки із державного реєстру іпотек нерухомого майна квартиру [ADDRESS] . Разом з цим, одночасно начальником відділення ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровського РУ була заповнена, підписана та завірена печаткою банку заява про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна від 23 липня 2010 року. Крім того, 11 жовтня 2010 року ВАТ «КБ «Надра» видав своєму працівникові [PERSON] довіреність на вчинення від імені банку дій по поданню приватному нотаріусу документів на виведення предмету іпотеки, квартири [ADDRESS] , із державного реєстру іпотек. Вказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Софійченко Н.А. 11 жовтня 2010 року за реєстровим № 2109. Користуючись цією довіреністю, довірена особа ВАТ «КБ «Надра» Теліцина О.Ю. 14 жовтня 2010 року подала приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловій Н.Б. заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна. Таким чином, іпотека на спірну квартиру була припинена за заявою ВАТ КБ «Надра» як іпотекодержателя відповідно до норм діючого законодавства. 07 грудня 2010 року між [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу даної квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального кругу Отроцюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 5325. 13 грудня 2013 року ВАТ «КБ «Надра» отримав у приватного нотаріуса ДМНО Петренко К.В. дублікат договору іпотеки № 771-11 від 16 лютого 2007 року, але свого права Іпотекодержателя ВАТ «КБ «Надра» за дублікатом договору іпотеки в Державному реєстрі іпотек не поновлював, що свідчить про відсутність у ВАТ «КБ «Надра» будь-яких претензій до позичальника [PERSON] щодо нерухомого майна, яке раніше було предметом іпотеки. 05 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Депрофінансгруп» було укладено договір NGL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, але тільки по кредитному договору №8/2007/840-K/771-Н від 16 лютого 2007 року. При цьому, в графі 20 Додатку № 1 до вказаного договору зазначено: «Наявність застави» вказано «HI», в графі 21 «Вид застави (іпотека, авто, беззаставний, інше)» зазначено « [PERSON] ». Таким чином, права вимоги за Договором іпотеки № 771-Н/1 від 16 лютого 2007 року, предметом якого була квартира [ADDRESS] , первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра» новому кредитору ТОВ «Дніпрофінансгруп» не передавалось. Однак, незважаючи на це, 08 грудня 2020 року державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору про відступлення права вимоги, виданого 05 серпня 2020 року ПАТ КБ «Надра», договору іпотеки № 2234, виданого 16 лютого 2007 року приватним нотаріусом Петренко К.В. було внесено: в Державний реєстр іпотек запис про іпотеку № 39612126 (спеціальний розділ) іпотекодержателем зазначений ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», іпотекодавцем [PERSON] та, запис про державну реєстрацію обтяження № 39612201 (спеціальний розділ) вид обтяження: заборона на нерухоме майно, обтяжувач: ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», особа, майно якої обтяжується: [PERSON] ; об`єкт обтяження: квартира, об`єкт житлової нерухомості, адреса: [ADDRESS] . Вказує, що права, які передаються, повинні бути дійсними та безспірними. У випадку відсутності у первісного кредитора/іпотекодержателя права вимоги за кредитним та іпотечним договорами він не може передати новому кредиторові/іпотекодержателю такі права. Разом з цим, стверджує, що при укладанні 05 серпня 2020 року договору NGL48N718070_blank про відступлення прав вимоги ПАТ «КБ «Надра» свої права іпотекодавця після 14 жовтня 2010 року в Державному реєстрі іпотек не відновив, правочин про відступлення прав за Договором іпотеки з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не укладав і нотаріально не посвідчував, права вимоги за Договором іпотеки № 771-Н/1 від 16 лютого 2007 року на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно з Додатком № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року не передавав. Тому вважає, що у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відсутнє право за вищевказаним договором іпотеки. Більш того, вважає, що оригінал договору іпотеки № 771-НА від 16 лютого 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Петренко К.В., реєстровий номер 2234, втратив свою чинність з 13 грудня 2013 року. Таким чином, державна реєстрація запису про іпотеку на квартиру [ADDRESS] та внесення відомостей в Державний реєстр іпотек про іпотекодержателя цього майна ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та іпотекодавця [PERSON] є протиправною та підлягає вилученню, оскільки вона вчинена без підтвердження факту передачі прав вимоги іпотекодержателя за Договором іпотеки та на підставі оригіналу Договору іпотеки, який втратив чинність. Також, вважає, що підлягає вилученню з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно вказаної квартири, яка на момент внесення запису особі, майнові права якого було обтяжено, [PERSON] , вже як 10 років не належала. Крім того, зазначає, що 18 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір № GL 48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги, відповідно до додатку № 1 якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» передало новому кредитору ТОВ «Брайт Інвестмент» також тільки право вимоги по кредитному договору 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року. В графі 20 Додатку № 1 «Наявність застави» зазначено «Hі», в графі 21 застави (іпотека, авто, беззаставний, інше)» зазначено « [PERSON] ». Таким чином, права вимоги за договором іпотеки № 771-НА від 16 лютого 2007 року, предметом якого була квартира [ADDRESS] , первісним кредитором ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» новому кредитору ТОВ «Брайт Інвестмент» також не передавалось. Тому,\~прохає суд\~припинити обтяження\~в Державному\~реєстрі іпотек,\~запис про\~іпотеку -\~реєстраційний номер\~39612126\~(спеціальний\~розділ),\~вчинений 08\~грудня 2020\~року державним\~реєстратором Бахмутської\~районної державної\~адміністрації Донецької\~області Строєнко\~Л.О.\~та,\~в Єдиному\~реєстрі заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна,\~запис про\~державну реєстрацію\~обтяження №\~39612201\~(спеціальний\~розділ)\~вчинений 08\~грудня 2020\~року державним\~реєстратором Бахмутської\~районної державної\~адміністрації Донецької\~області Строєнко\~Л.О. (том 1, а. с. 189-190) Ухвалою суду від 16 червня 2021 року зустрічний позов\~ [PERSON] \~до ТОВ\~«ФК «Дніпрофінансгруп»\~та ТОВ\~«Брайт Інвестмент»,\~треті особи\~ [PERSON] ,\~ПАТ «КБ\~«Надра» в\~особі уповноваженої\~особи фонду\~гарантування вкладів\~фізичних осіб\~ліквідатора ПАТ «КБ «Надра», державний реєстратор\~Бахмутської районної\~державної адміністрації\~Донецької області\~Строєнко Л.О.\~та Департамент\~адміністративних послуг\~та дозвільних\~процедур Дніпровської\~міської ради,\~про вилучення\~з Державного\~реєстру іпотек\~запису про\~іпотеку та\~запису про\~обтяження прийнято\~та об`єднано\~в одне\~провадження з\~первісним позовом\~ТОВ «Брайт\~Інвестмент» до\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору\~ приватний\~нотаріус Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Суслова\~Н.Б.\~та приватний\~нотаріус Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Отроцюк\~О.В.,\~про визнання\~договору купівлі-продажу\~недійсним,\~скасування рішення\~та записів\~про державну\~реєстрацію права\~власності,\~поновлення іпотеки\~та обтяження (том 1, а. с. 106). Ухвалою суду від 10 січня 2023 року первісний позов ТОВ «Брайт Інвестмент» до [PERSON] та [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслова Н.Б. та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження, залишено без розгляду (том 2, а. с. 129). 27 липня 2021 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив директора ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченка О.М. (том 1, а. с. 127-129), в якому він позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та не обґрунтованими, тому просить суд у їх задоволенні відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачкою не заявлено жодних вимог до ТОВ «Брайт Інвестмент», бо остання не має порушених прав з боку ТОВ «Брайт Інвестмент», а тому, вважає, що даний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, вказує на те, що 04 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва по цивільній справі № 2-1896/11 було винесено рішення, яким стягнуто зі [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 146720,93 долари США, що в еквіваленті складає 1179943 гривні 50 копійок. Стверджує, що дане рішення набрало законної сили та до тепер не виконано. Разом з цим зазначає, що дане рішення суду було винесено після того, як в реєстрі було вилучено обтяження на предмет іпотеки. Вважає, що сам договір іпотеки не припинив свою дію, оскільки він не визнаний припиненим або недійсним в судовому порядку. Наголошує, що повідомлення банку № 2941 не могло бути видано та надано ВАТ «КБ «Надра» приватному нотаріусу, оскільки на 07 грудня 2010 року була наявна заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року, а також Шевченківським районним судом м. Києва розглядалась цивільна справа про стягнення кредитної заборгованості з відповідача 2 за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року. Тому вважає, вилучення відомостей про обтяження на предмет іпотеки, є безпідставним. 03 жовтня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшли додаткові письмові пояснення директора ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченка О.М. (том 2, а. с. 63-64), в яких він зазначає про те, що товариством в ході розгляду вказаної цивільної справи отримано інформацію з Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області щодо вилучення в рамках кримінальної справи реєстраційної справи щодо припинення іпотеки та іпотечного обтяження. Так, СВ ДГУ ГУМВД України в Дніпропетровській області, правонаступником якого є СВ ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, здійснювалось досудове розслідування у кримінальній справі № 69111255 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 358 КК України, під час здійснення якого, на підставі постанови слідчого ВС Дніпропетровського ГУ ГУМВС України Дніпропетровській області Антонова Д.В., постановлено провести виїмку реєстраційної справи про припинення іпотеки та вилучення іпотечного обтяження на квартиру [ADDRESS] ». Пізніше, 04 вересня 2013 року відповідні відомості із вказаної кримінальної справи були внесені до ЄРДР за №12013040030000936 та продовжено здійснення досудового розслідування за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 190 КК України за фактом вчинення шахрайських дій з метою незаконного заволодіння майном банку шляхом обману. При вивченні матеріалів кримінального провадження встановлено, що 10 листопада 2011 року ВАТ КБ «НАДРА» за вих. № 7691 до матеріалів кримінального провадження долучено лист, в якому зазначено, що банк ніколи не видавав листи щодо виведення майна із застави, у тому числі й [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Вважає, що підроблення листа ВАТ КБ «НАДРА» № 2941 від 23 липня 2010 року, на підставі якого скасовано іпотеку та іпотечне обтяження на квартиру [ADDRESS] , також підтверджується тим, що в листі зазначено, що [PERSON] повністю виконав перед банком свої зобов`язання, однак вказане не відповідає дійсності, бо 04 лютого 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва у цивільній справі № 2-1896/11 винесено рішення про солідарне стягнення з боржника та поручителя на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року в сумі 146720,93 доларів США. Окрім того, вказує на те, що ціна, за якою [PERSON] уклала договір купівлі-продажу спірної квартири вказує на те, що даний правочин є фраудаторним, оскільки вона придбала вказану квартиру за 172982 гривні, що станом на грудень 2010 року еквівалентно 21600 доларів США, у той час як реальна ринкова вартість вказаної квартири станом на укладення кредитного договору складала 104600 доларів США та навіть станом на жовтень 2022 року квартира по [ADDRESS] площею 85,9 м. кв. відповідно до Інтернет сайту «ДОМ PIA» в середньому складала 55000 доларів США. Це в свою чергу свідчить про занижену вартість купівлі вказаного спірного нерухомого майна. Стверджує, що [PERSON] , достовірно розуміючи свою заборгованість перед ПАТ «КБ «НАДРА», разом із невстановленими особами підробили та використали підроблений неіснуючий лист банку для зняття іпотечного обтяження. Тому вважає, що вказаний договір купівлі-продажу є фраудаторним та таким, що укладений на шкоду кредитору та з метою ухилення від виконання кредитного зобов`язання та рішення суду. Представниця позивачки адвокатка Іванова О.М., в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій з-поміж іншого зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити (том 2, а. с. 128). Представник відповідача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (том 2, а. с. 125), причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ТОВ «Брайт Інвестмент» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (том 2, а. с. 126), причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (том 2, а. с. 111), причини неявки суду не повідомив. Представник третьої\~особи ПАТ\~«КБ «Надра»\~в особі\~уповноваженої особи\~фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (том 2, а. с. 127), причини неявки суду не повідомив. Третя особа державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (том 2, а. с. 113), причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (том 2, а. с. 110), причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16 лютого 2007 року між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/771-Н (том 1, а. с. 9-10), за умовами якого банком надано [PERSON] кредит у сумі 104600 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 12,49 % річних строком до 10 лютого 2032 року для придбання квартири [ADDRESS] . 16 лютого 2007 року в забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року, останнім укладено з банком договір іпотеки № 771-Н/1 (том 1, а. с. 11-12 та на звороті), предметом якого є квартира [ADDRESS] , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. за реєстровим № 135. 16 лютого 2007 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровсько7го міського нотаріального округу Петренко К.В. за реєстровим № 617 (том 1, а. с. 230 та на звороті). Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 3580678 від 16 лютого 2007 року (том 1, а. с. 232) та витягу з реєстру права власності на нерухоме майно № 27889490 від 04 листопада 2010 року (том 1, а. с. 233 та на звороті) право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] 14 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. за індексом 01/14/119 зареєстровано лист виконуючого обов`язки начальника відділення № 14 ВАТ КБ «Надра» Бондаренко А.Н. вих. № 2941 від 23 липня 2010 року, за яким банк просить зняти заборону відчуження № 135 від 16 лютого 2007 року та вивести предмет іпотеки із державного реєстру іпотек нерухоме майно, зокрема квартиру [ADDRESS] (том 1, а. с. 93). Також, 14 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. за індексом 122/02-32 зареєстровано заяву виконуючого обов`язки начальника відділення № 14 ВАТ КБ «Надра» Бондаренко А.Н. про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна № 4724 від 23 липня 2010 року (том 1, а. с. 94, 196); за індексом 120/02-32 зареєстровано заяву представника банку за довіреністю Теліциної О.Ю. № б/н від 14 жовтня 2010 року про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна (том 1, а. с. 94, 197 на звороті), на підставі якої нею видано витяг № 28851713 та, за індексом 121/02-32 зареєстровано повідомлення виконуючого обов`язки начальника відділення № 14 ВАТ КБ «Надра» Бондаренко А.Н. про № 4725 від 23 липня 2010 року про виключення запису з Державного реєстру іпотек (том 1, а. с. 198), на підставі якої нею видано витяг № 28851850. 07 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (том 1, а. с. 95-96), що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 5325. 12 грудня 2010 року право власності на спірну квартиру на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу зареєстровано за [PERSON] (том. 1, а. с. 97). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2011 року у справі № 2-1896/11 задоволено позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредиту 146720 доларів США 93 центи США, що в еквіваленті складає 1173943 гривень 50 копійок; судовий збір 1700 гривень; 120 гривень (том 1, а. с. 7 та на звороті). Так, з вказаного рішення суду вбачається, що позовні вимоги позивачем, з-поміж іншого, були обґрунтовані тим, що згідно з умовами кредитного договору № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 104600 доларів США 00 центів США строком до 10 лютого 2032 року на умовах сплати за користування кредитом 12,49 % річних. 10 листопада 2011 року в. о. директором ПАТ «КБ «Надра» Дніпропетровську РУ Головко А.А., у зв`язку із розслідуванням кримінальної справи № 69111255 порушеної СВ ДМУ ГУ МВС в Дніпропетровській області за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, надано відповідь № 7691 начальнику ВКР ДМУ ГУМВСИ в Дніпропетровській області Очеретяному М.А. (том 2, а. с. 66), з якої вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» ніяких документів щодо виведення майна з застави не надавалось. 27 грудня 2011 року слідчим СВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області лейтенантом Антоновим Д.В., у межах розгляду кримінальної справи № 69111255, винесено постанову про проведення виїмки у приватній нотаріальній конторі [PERSON] оригіналів документів на підставі яких було знято обмеження на відчуження нерухомого майна квартиру [ADDRESS] (том 1, а. с. 193 та на звороті). На підставі вказаної постанови слідчого 23 березня 2012 року проведено виїмку вказаних документів, що підтверджується копією протоколу виїмки (том 1, а. с. 194 та на звороті). 05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги (том 1, а. с. 13-15), відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Так, з додатку № 1 до договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року вбачається (том 1, а. с. 16), що ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року, у сумі «всього боргу» -145364,20 доларів США. При цьому, з вказаного додатку вбачається, що: «стадія претензійно-судової роботи: 1 не було подачі в суд; 2 справа в суді; 3- є позитивне судове рішення; 4 - справа у виконавчій службі» 4; «наявність застави (так/ні)» ні; «вид застави (іпотека, авто, без заставні, інше)» БЕЗЗАСТАВНИЙ; «інформація по поручителю» фінансова; [PERSON] ; [NUMBER] ; «наявність поручителя (так/ні)» - так. 18 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір № GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги (том 1, а. с. 17-18 та на звороті), за яким ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент» право вимоги за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Так, з додатку № 1 до договору № GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги від 18 грудня 2020 року вбачається (том 1, а. с. 19), що ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року, у сумі «всього боргу» -145364,20 доларів США. При цьому, з вказаного додатку вбачається, що: «стадія претензійно-судової роботи: 1 не було подачі в суд; 2 справа в суді; 3 - є позитивне судове рішення; 4 - справа у виконавчій службі» 4; «наявність застави (так/ні)» ні; «вид застави (іпотека, авто, без заставні, інше)» БЕЗЗАСТАВНИЙ; «інформація по поручителю» фінансова; [PERSON] ; [NUMBER] ; «наявність поручителя (так/ні)» - так. Відповідно до\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна (том.\~1,\~а.\~с.\~99-102),\~08\~грудня 2020\~року державним\~реєстратором Бахмутської\~районної державної\~адміністрації Донецької\~області Строєнко\~Л.О.\~на підставі\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер\~55601141\~від 09\~грудня 2020\~року,\~внесено запис\~про іпотеку\~№ 39612126\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки № 2234 від 16 лютого 2007 року є іпотекодержателем квартири [ADDRESS] іпотекодавця [PERSON] до виконання ним основного зобов`язання у розмірі 104600 доларів США. Також вбачається, що 08\~грудня 2020\~року державним\~реєстратором Бахмутської\~районної державної\~адміністрації Донецької\~області Строєнко\~Л.О.\~на підставі\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер\~55601141\~від 09\~грудня 2020\~року,\~внесено запис\~про обтяження\~№ 39612201\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки № 2234 від 16 лютого 2007 року обтяжувачем майна (квартири [ADDRESS] ) [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 20\~ЦК України встановлює, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Так,\~судом встановлено\~та підтверджено\~матеріалами справи,\~що позивачка\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 07\~грудня 2010\~року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. за реєстровим № 5325, є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст.\~321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про права людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі «Маркс проти Бельгії», в рішенні якого суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Натомість,\~судом встановлено\~та підтверджено\~матеріалами справи,\~зокрема з\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна (том.\~1,\~а.\~с.\~99-102),\~що 08\~грудня 2020\~року державним\~реєстратором Бахмутської\~районної державної\~адміністрації Донецької\~області Строєнко\~Л.О.\~на підставі\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер\~55601141\~від 09\~грудня 2020\~року,\~внесено запис\~про іпотеку\~№ 39612126\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки\~№ 2234\~від 16\~лютого 2007\~року є іпотекодержателем квартири [ADDRESS] іпотекодавця [PERSON] до виконання ним основного зобов`язання у розмірі 104600 доларів США. Крім того, 08\~грудня 2020\~року державним\~реєстратором Бахмутської\~районної державної\~адміністрації Донецької\~області Строєнко\~Л.О.\~на підставі\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер\~55601141\~від 09\~грудня 2020\~року,\~внесено запис\~про обтяження\~№ 39612201\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки\~№ 2234\~від 16\~лютого 2007\~року обтяжувачем майна (квартири [ADDRESS] ) [PERSON] . Однак, як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 2007 року в забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року, останнім з банком був укладений договір іпотеки\~№ 771-Н/1 від 16\~лютого 2007\~року (том 1, а. с. 11-12 та на звороті), предметом якого є квартира [ADDRESS] , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. за реєстровим № 135. Більш того, з договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року, що був укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (том 1, а. с. 13-15) вбачається, що останнє набуло право вимоги за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. При цьому, з додатку № 1 до договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року вбачається (том 1, а. с. 16), що ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року, у сумі «всього боргу» -145364,20 доларів США; «стадія претензійно-судової роботи: 1 не було подачі в суд; 2 справа в суді; 3- є позитивне судове рішення; 4 - справа у виконавчій службі» 4; «наявність застави (так/ні)» ні; «вид застави (іпотека, авто, без заставні, інше)» БЕЗЗАСТАВНИЙ; «інформація по поручителю» фінансова; [PERSON] ; [NUMBER] ; «наявність поручителя (так/ні)» - так. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за вищевказаним договором відступлення прав вимоги набуло виключно право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року. Крім того, суд зазначає про те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», правочин про\~відступлення прав\~за іпотечним\~договором підлягає\~нотаріальному посвідченню.\~Відомості про\~таке відступлення\~підлягають державній\~реєстрації у\~встановленому законодавством\~порядку. Однак, як вбачається з копії договору відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року (том 1, а. с. 16), що укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», він не є нотаріально посвідченим. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що договір № GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року про відступлення права вимоги, що укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та додаток № 1 до нього не містить відомостей про передачу права вимоги ані за договором іпотеки № 771-Н/1 від 16 лютого 2007 року, ані за договором іпотеки № 2234 від 16 лютого 2007 року, натомість містить інформацію про те, що він є «беззаставним», при цьому сам договір не є нотаріально посвідченим, суд доходить висновку про те, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за вказаним договором відступлення прав вимоги не набувало жодних прав вимоги за договорами іпотеки до [PERSON] , а набуло виключно право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/771-Н від 16 лютого 2007 року. З огляду на викладене, суд вважає, що 08 грудня 2020 року державним реєстратором\~Бахмутської районної\~державної адміністрації\~Донецької області\~Строєнко Л.О.\~безпідставно внесено\~записи про\~іпотеку №\~39612126\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки\~№ 2234\~від 16\~лютого 2007\~року є іпотекодержателем квартири [ADDRESS] іпотекодавця [PERSON] до виконання ним основного зобов`язання у розмірі 104600 доларів США та, запис про\~обтяження №\~39612201\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки\~№ 2234\~від 16\~лютого 2007\~року обтяжувачем майна (квартири [ADDRESS] ) [PERSON] . Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 (провадження № 12-173гс18) вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) вказано, що «належний спосіб або способи захисту обумовлюються змістом порушеного права та характером його порушення». Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18). Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Так, у постанові Верховного Суду у складі від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) вказано, що: "кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта". Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц (провадження № 61-7769св18) зазначено, що: «дійсно записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном…». З огляду на викладене, враховуючи те, що дійсно, 08 грудня 2020 року державним реєстратором\~Бахмутської районної\~державної адміністрації\~Донецької області\~Строєнко Л.О.\~безпідставно внесено\~записи про\~іпотеку №\~39612126\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки № 2234 від 16 лютого 2007 року є іпотекодержателем квартири [ADDRESS] іпотекодавця [PERSON] до виконання ним основного зобов`язання у розмірі 104600 доларів США та, запис про\~обтяження №\~39612201\~(до\~спеціального розділу),\~відповідно до\~якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору відступлення прав вимоги GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року та договору іпотеки № 2234 від 16 лютого 2007 року обтяжувачем майна (квартири [ADDRESS] ) [PERSON] , суд дійшов обґрунтованого висновку, що дані записи перешкоджають позивачці у реалізації її права щодо розпорядження своєю власністю квартирою [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 грудня 2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. за реєстровим № 5325, який у судовому порядку недійсним чи скасованим не визнаний, а відтак право позивачки порушене та підлягає судовому захисту, тому суд вважає, що позовні вимоги про припинення обтяження\~в Державному\~реєстрі іпотек,\~запис про\~іпотеку -\~реєстраційний номер\~39612126\~(спеціальний\~розділ)\~та,\~в Єдиному\~реєстрі заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна,\~запис про\~державну реєстрацію\~обтяження №\~39612201\~(спеціальний\~розділ),\~що вчинені\~08\~грудня 2020\~року державним\~реєстратором Бахмутської\~районної державної\~адміністрації Донецької\~області Строєнко\~Л.О., підлягають задоволенню. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект. Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Європейський суд з прав людини вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Не зважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа, № 30210/96). ЄСПЛ, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 09 грудня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II). Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці, у рішеннях від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) зазначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивачки судові витрати у розмірі 454 гривні з кожного, виходячи із розрахунку (908/2). На підставі викладеного,

Outcome: approved