Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.05.2004 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу відповідач переїхав жити до позивачки, де здійснив місце реєстрації свого проживання.Згідно рішення Ужгородськог міськрайонного суду від 05.12.2013 року у справі № 308/14025/113-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] виїхав від колишньої дружини в невідомому напрямку, однак, реєстрацію зміни місця проживання не здійснив, та залишається зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , не проживаючи за вказаною адресою тривалий час. Позивач зазначає, що вона є одноосібним власником належного їй нерухомого майна, однак, не може продати його, оскільки наявність зареєстрованої сторонньої особи, ускладнює пошук покупців, які не бажають придбавати нерухоме майно з прописаними там сторонніми особами. А тому позивач просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, зазначивши, що позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов. Відповідачв в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтею 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 20.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Ердиш К.Ф. за реєстровим № 2511, є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,0 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., реєстраційний номер майна: 6747419, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 321110890 від 25.01.2023 року. Статтею 41 Конституції України та статтею першою Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою\~статті 316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Водночас, як вбачається з будинкової книги, за адресою: [ADDRESS] , з 11.08.2005 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки, шлюб з яким за позовом [PERSON] розірвано згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2013 року у справі № 308/14025/13-ц. У відповідності до ч. 2. ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Соловківської сільської ради від 29.10.2019 року № 579, [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2009 року. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідача у\~квартирі, що належить на праві власності позивачу, створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй на праві приватної власності будинком та обмежує її законні права власника. А тому враховуючи, що будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, в такому зареєстрований, але не проживає з 2009 року відповідач - [PERSON] , [INFO] , що обмежує законні права позивача щодо користування та розпорядження належним їй будинком, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved