Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 30.10.1993 року, зареєстрований Рагівською сільською радою Поліського району Київської області. Сімейне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини з відповідачем були припинені, вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.09.2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого повторно серія [NUMBER] від 10 квітня 1997 року, Рагівською сільською радою Поліського району Київської області, 30 жовтня 1993 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , актовий запис № 6. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що спільне життя сторін не склалося, вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, не живуть однією сім`єю, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому розриває їхній шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved