Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 червня 2015 року у розмірі 7669,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 09 червня 2015 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (12.02.2018 року змінено назву на АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] , згідно ч.1 ст.634 ЦК України, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно пунктів 2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. [PERSON] зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором, який є укладеним відповідно до ч.2 ст. 639, ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, передбачені порядок та умови погашення кредиту і заборгованості по ньому, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а також наслідки невиконання умов договору. Пунктом 1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. На думку позивача, АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] зобов`язався на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а також слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п. 2.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.12.7.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.12.6.2 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.п. 2.1.12.11 Договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових обов`язків. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим відкрилась спадщина, в тому числі і на борги померлого. На дату смерті заборгованість складала 7669,00 грн., з яких: 7562,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 106,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого, та прийняв спадщину шляхом постійного проживання на момент смерті. 08.12.2021 р. була направлена претензія до державної нотаріальної контори. Ухвалою судді від 12.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не надіслав, судова повістка надсилалась за зареєстрованою адресою відповідача, і була повернута без вручення. Тому, на підставі ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи без участі відповідача за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з такого. Під час розгляду справи судом встановлено, що 09.06.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір, шляхом ознайомлення клієнта з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого клієнт отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, обумовивши пунктами 2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п. 2.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк надає клієнту споживчий кредит у розмірі та умовах, встановлених Договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, встановлені Договором. Пунктом 1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Відповідно до п. 2.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом. Згідно з Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, [PERSON] мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав платіжну картку, згодом збільшуючи кредитний ліміт. Витрачання кредитних коштів підтверджено випискою по рахунку позичальника. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, на дату смерті заборгованість [PERSON] складала 7669,00 грн., з яких: 7562,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 106,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з листом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 23.09.2022 р., наданим на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Надана інформаційна довідка зі спадкового реєстру також не містить відомостей про заведення спадкової справи. Відповідно до довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.01.2022 р., станом на 26.02.2021 р. за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 2, 3 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора прямо залежить від наявності спадкового майна у разі прийняття спадщини. Відповідно, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Судом встановлено, що разом із померлим [PERSON] були зареєстровані ще чотири особи, одним із яких є відповідач [PERSON] . Водночас, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці для оформлення спадщини не звертались. Позивачем не було надано суду доказів про наявність будь-якого спадкового майна після смерті [PERSON] , з клопотаннями про витребування таких доказів банк до суду також не звертався. Суд зберігає об`єктивність і безсторонність, а тому не повинен з власної ініціативи збирати докази, перебираючи на себе обов`язок доказування, крім випадків, визначених законом, але такі підстави у цій справі відсутні. Таким чином, враховуючи те, що позивачем у цій справі доведено лише факт пред`явлення вимог та факт реєстрації померлого разом з відповідачем, проте не доведено наявність будь-якого спадкового майна, в межах вартості якого було би можливо вирішити питання про задоволення вимог кредитора, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed