Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Ірпінської міської ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши що, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] народила двійню, хлопчиків. [INFO] діти направлені до Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України через важку перинатальну патологію, одна дитина померла. Батьки відмовились ховати дитину. Відповідно акту про невідвідування від 30.04.2020 року з 17.03.2020 року батьки дитину не відвідували, не телефонували, здоров`ям дитини не цікавилися. 30.03.2020 року було складено «Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я». Лише після проведеної роботи спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї, [PERSON] зареєструвала дитину в органах ДРАЦС 29.04.2020 року. [PERSON] заявив, що він не проживає з дружиною останні 2 роки, тому не визнає себе батьком дітей, про що 10.02.2020 р. склав нотаріально засвідчену заяву. [PERSON] повідомляла, що має намір 22.05.2020 р. забрати сина з лікарні, але наразі фактична адреса її проживання не відома, також вона перестала виходити на зв`язок. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 105/21 від 11.08.2020 р. дитина влаштована до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква". [PERSON] , [INFO] поставлений на первинний облік, як дитина, позбавлена батьківського піклування. [PERSON] та [PERSON] жодного разу не зверталися до служби у справах дітей та сім`ї щодо повернення сина у родину, дозвіл на відвідування дитини не отримували, життям, здоров`ям не цікавилися. 13.08.2020 року питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ірпінської міської ради. Комісія рекомендувала надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 114/5 від 03.09.2020 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачі порушили вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» відповідно до якої виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного із батьків покладається відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини; батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини повинно спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення ним повноліття, на користь КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», що розташований за адресою: 09100, Київська обл., місто Біла Церква, Крижанівського, 6. Передати малолітнього [PERSON] , [INFO] до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради для влаштування його подальшої долі. Відзиву чи заперечень на позовну заяву від відповідача не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності, задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Заяви про слухання справи за їх відсутності не надали, причини неявки суду не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження «повторно» серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяви від 10.02.2020 року, завіреної приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Легка Г.І. за № 571, [PERSON] не визнає себе батьком дітей, народжених [INFO] , його дружиною [PERSON] , [INFO] . Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 30.03.2020 року вбачається, що 30.03.2020 року об 11 год. 30 хв. в НДСЛ «Охмадит» МОЗ України виявлена покинута дитина чоловічої статі [INFO] Косянчук, хлопчик. Згідно наказу Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області від 10 червня 2020 року № 127 [PERSON] , [INFO] поставлений на первинний облік, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 11.08.2020року № 105/21 малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано до державної дитячої установи, а саме: Комунальний заклад Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Біла Церква» на повне державне утримання. Відповідно акту про невідвідування дитини у закладі НДСЛ «Охмадит» МОЗ України від 30.04.2020 року № б/н з 17.03.2020 року мати та батько дитини не відвідували дитину, не переймались станом здоров`я дитини, не дзвонили у відділення. Згідно акту обстеження умов проживання від 15.04.2020 року за адресою [ADDRESS] , що складений працівниками Служби у справах дітей та сім`ї за адресою проживає та має пості1йне місце реєстрації [PERSON] . З його слів він відмовляється від дітей. Не проживав із жінкою два роки тому назад вийшов із тюрми. З пояснень [PERSON] начальникові служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 07 травня 2020 року [PERSON] від сина [PERSON] не відмовляється. Планує забрати дитину як тільки запрацює транспорт. Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 114/5 від 03.09.2020 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, не цікавляться долею дитини, не відвідують її, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, а тому є передбачені законом підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини. Крім того, враховуючи, що відповідачі як батьки [PERSON] , кошти на його утримання не надають в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з відповідачів аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, суд стягує із відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 1681,60 грн. (840,80 грн. за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та 840,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів), оскільки при зверненні до суду із даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 84,150,155,157,164 -165,180-182 СК України, п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved