Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 29.12.2011р., який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.01.2012р., [PERSON] та [PERSON] набули права власності на нежитлову будівлю виробничого цеху, літ.Е площею 182,70кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , та розташована на земельній ділянці площею 0,0646га. кадастровий номер 7310136600:09:003:0024. 28.01.2016р. рішенням міської ради №85 (пункт 29) припинено договір оренди земельної ділянки для обслуговування зазначеної вище будівлі із попереднім власником у зв`язку з набуттям Відповідачами права власності. Також, згідно з пунктом 29.1. рішення, [PERSON] та [PERSON] запропоновано отримати земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,0646га в оренду для обслуговування виробничої будівлі (рішення та договір додається). Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.02.2021р. НВ-7306038142021, реєстрація зазначеної вище земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відбулась 11.12.2007р. У зв`язку із неоформленням громадянами [PERSON] та [PERSON] права користування земельною ділянкою на правах оренди, що потягнуло за собою фактичне безоплатне використання земельної ділянки, виконавчим органом Чернівецької міської ради департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради було спрямовано землекористувачам листа від 05.05.2021р. №04/1-08/3-07/1838 з пропозицією сплатити кошти за її використання, однак відповідачі проігнорували листа та кошти не сплатили. Позивач вказує, що недоотримана Чернівецькою міською радою сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування відповідачами земельною ділянкою площею 0,0646га за період з 29.04.2018р. по 28.04.2021р. становить 128\~958,76 грн. (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім грн. 76коп.). У зв`язку з вище викладеним позивач вважає, що на його користь підлягає стягненню недоотриманий дохід у вигляді орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою в сумі 128\~958,76грн., а саме з [PERSON] - 64\~479,38грн. та з [PERSON] 64\~479,38грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив ухвалити рішення, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з`явилися, однак через канцелярію суду адвокат Бошелюк Ю.М., яка представляє інтереси [PERSON] , надала пояснення, в якому зазначено, що спірне майно (земельна ділянка) не може вважатися набутим чи збереженим Відповідачами без достатніх підстав, а тому правила ст..1212 ЦК України за таких обставин на спірні правовідносини не поширюються. Суд,\~дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 29.12.2011р., який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.01.2012р., [PERSON] та [PERSON] набули права власності на нежитлову будівлю виробничого цеху, літ.Е площею 182,70кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , та розташована на земельній ділянці площею 0,0646га. кадастровий номер 7310136600:09:003:0024 /а.с.30-32/. 28.01.2016р. рішенням міської ради №85 (пункт 29) припинено договір оренди земельної ділянки для обслуговування зазначеної вище будівлі із попереднім власником у зв`язку з набуттям Відповідачами права власності. Також, згідно з пунктом 29.1. рішення, [PERSON] та [PERSON] запропоновано отримати земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,0646га в оренду для обслуговування виробничої будівлі /а.с.18-30/. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.02.2021р. НВ-7306038142021, реєстрація зазначеної вище земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відбулась 11.12.2007р., заявник якої була Чернівецька міська рада /а.с.31-32/. Виконавчим органом Чернівецької міської ради департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради було спрямовано землекористувачам листа від 05.05.2021р. №04/1-08/3-07/1838 з пропозицією сплатити кошти за її використання /а.с.7-10/. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 646 м2, кадастровий номер 7310136600:09:003:0024, що розташована на [ADDRESS] , становить 1\~474\~508грн. /а.с.6/. Як вбачається з розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, який здійснений департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, недоотримана Чернівецькою міською радою сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування відповідачами земельною ділянкою площею 0,0646га за період з 29.04.2018р. по 28.04.2021р. становить 128\~958,76 грн. (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім грн. 76коп.) /а.с.5/. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.01.2022 року було призначено по цивільній справі за позовом Чернівецької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - \~судово земельно-технчна експертиза. Відповідно до Висновку експерта №26/22-29 від 29.07.2022 року «В межах земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:09:003:0024, проїзд відсутній. Проїзду, що наведений на кадастровому плані земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:09:003:0024, фактично не існує: на території за огорожею з металевої сітки на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:09:003:0024, розташований фундамент будівлі, споруди, автомобільна стоянка. Межові знаки, що позначають проїзд відсутні. Частина земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:09:003:0024 площею приблизно 290кв.м. не використовується за цільовим призначенням оренда для обслуговування нежитлової будівлі, код УКЦВЗ 1.11.6.» /а.с.67-72/. Суд зважує на те, що висновок експерта щодо відсутності проїзду в межах земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:09:003:0024, ніяким чином не впливає на виконання норми права, а саме сплати коштів у розмірі орендної плати, за користування даною земельною ділянкою, яка має відповідне цільове призначення. В даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв`язок, який би міг вплинути на правовідносини між сторонами по справі. Окрім того, суд звертає увагу на те, що жодний з відповідачів за період користування даною земельною ділянкою не звертався до власника земельної ділянки щодо усунення перешкод в користуванні, створенні належних умов для користування даною земельною ділянкою, а саме для здійснення даного проїзду та визначенням межовими знаками, що позначають проїзд. Також, суд не може залишити поза увагою той факт, що в цілому земельна ділянка має цільове призначення (для обслуговування нежитлової будівлі), отже дана земельна ділянка (об`єкт), як єдиний майновий комплекс, використовувається під час здійснення підприємницької діяльності. За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в\~ст. 16 ЦК України. Так, звертаючись до суду з позовом, позивач виходив із положень\~Земельного кодексу України,\~Закону України «Про оренду землі»\~та\~ст.1212 ЦК України. Частинами 1, 2\~статті 93 ЗК України\~передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Згідно зі\~статтею 125 ЗК України\~право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частина 2\~статті 152 ЗК України\~передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 206 ЗК України\~передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Положеннями п. 2 ч. 1 ст.13, ч.1 ст.15 Закону України «Про оцінку земель»\~визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про оцінку землі», п. 1 розділу III «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» затвердженого\~наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016\~дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який (витяг про нормативи) грошову оцінку даної земельної ділянки) і є виключною, підставою для розрахунку розміру збитків, відповідно до процентної ставки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 09 лютого 2021 року справі №922/3617/19, суд зазначив, що зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Суд не приймає до уваги витяг з рішення Чернівецької міської ради від 16.06.2022 року №782, яким надано дозвіл на поділ вищезгаданої земельної ділянки комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади на 2 (дві) земельні ділянки, оскільки дане рішення датоване 16.06.2022 року, а період заборгованості з 29.04.2018р. по 28.04.2021р. Позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених відповідачами коштів у розмірі орендної плати за період з 29.04.2018р. по 28.04.2021р. становить 128\~958,76 грн. (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім грн. 76коп.). Таким чином судом встановлено, що відповідачі, набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, яка належить позивачу належним чином у встановленому законодавством порядку, та використовується ними без правовстановлюючих документів, тому суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає задоволенню. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Отже, згідно\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати слід стягнути з відповідачів на користь позивача в сумі 1\~135грн.00коп з кожного.

Outcome: approved