Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

06.07.2022 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.10.2020 в м. Києві, по вул. Ушинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «БМВ Х5» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідач) та автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] (потерпіла). Внаслідок ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Національної поліції України та постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2020. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ДТП була застрахована у позивача згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-0092034 від 09.06.2020. Потерпіла особа звернулася до позивача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі ремонтної калькуляції пошкодженого автомобіля, був складений страховий акт № 712-19196/1 від 24.05.2021 про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17 142,26 грн. відповідно до платіжного доручення № 1209 від 24.05.2021. Оскільки відповідач добровільно шкоду відшкодовувати відмовляється, позивач на підставі ст. 1191 ЦК України, звернувся до суду для захисту своїх прав та просив стягнути 17 142,26 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2020 р. відповідача визнано винним у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченою ст. 124 КУпАП. Обставина наявності вини відповідача у заподіянні матеріальних збитків пошкодженням автомобіля потерпілої відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2020 в м. Києві, по вул. Ушинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «БМВ Х5» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідач) та автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] (потерпіла). Внаслідок ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Національної поліції України та постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2020. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ДТП була застрахована у позивача згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-0092034 від 09.06.2020. Потерпіла особа звернулася до позивача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі ремонтної калькуляції пошкодженого автомобіля, був складений страховий акт № 712-19196/1 від 24.05.2021 про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17 142,26 грн. відповідно до платіжного доручення № 1209 від 24.05.2021. Жодних доводів та доказів щодо незгоди з сумою нарахованих збитків стороною відповідача не надано. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.1.1 "в" пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження електроопори в порядку регресу в сумі 17 142,26 грн., тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 8, ч. 10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. В матеріалах справи наявні докази надання правової допомоги у розмірі 4 953,00 грн. А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2 270 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову та витрати на правову допомогу в розмірі 4 953,00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved