Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.06.2022 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він та [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] . До спадкової маси входить квартира за\~адресою:\~ [ADDRESS] , загальною площею 57,8 м. кв., житловою площею 41,7 м. кв. На даний момент квартирою користуються лише відповідачі зі своєю сім`єю, йому в проживанні та користуванні квартирою і його речами в ній перешкоджають. У зв`язку із неприязними відносинами відповідачі відмовляються йти на контакт, впускати його до квартири та надавати йому дублікати ключів. Просить суд зобов`язати відповідачів усунути йому перешкоди в проживанні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом надання йому екземпляру ключів від дверей зазначеної квартири, а у випадку їх відсутності - можливості зробити копії, а також забезпечення можливості вільно та доступно нею користуватися у будь-який час. Позивач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~надав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з мобілізацією до лав ЗСУ, надав витяг з Наказу командира військової частини [NUMBER] Міністерства оборони за №116 від 30.06.2022 року. Позовні вимоги підтримує. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , діюча в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки, відповідача [PERSON] , [INFO] , в судовому засідання позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивач не набув права власності на спадщину, заявлені ним права нічим не доведені, належні докази суду не надані. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,№4 , №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст..383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливо лише на підставах, передбачених законодавством. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Як вбачається з листа Залізничної районної адміністрації від 12.08.2021 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У статті 7 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Тобто, будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись у судовому порядку. Таким чином, реєстрація місця проживання позивача у квартирі [ADDRESS] безспірно дає йому право на користування цим житлом, на проживання в ньому. Окрім того, згідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 23 листопада 2020 року, державним нотаріусом Сьомої львівської державної нотаріальної контори Павлишин О.П., зареєстрованого у реєстрі за №3-224, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] та її син [PERSON] . Спадщина складається з частки квартири за адресою [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 57,8 кв.м, житлова площа квартири становить 41,7 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна видано [PERSON] , його право власності на частку підлягає державній реєстрації. Таким чином, позивач [PERSON] має право власності на частку квартири, в якій зареєстроване його місце проживання, а саме на квартиру [ADDRESS] . За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до заявлених вимог вбачається, що відповідачі чинять позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні житлом, у користуванні та володінні власністю, а саме не впускають його у квартиру, в якій він зареєстрований та яка знаходиться в його частковій власності, не надають йому доступу до його речей, які знаходяться в квартирі. Відповідач [PERSON] не надала доказів, які б спростували вимоги позивача, тим самим погодилась з тим, що дійсно не впускає його в квартиру, чинить йому перешкоди у проживанні, користуванні та володінні. Її посилання на те, що позивач надав суду докази, копії яких завірені його представником, та які не відповідають дійсності, суд не бере до уваги, оскільки вони є голослівними, належним чином таке нею не спростовано, зворотного суду не надано. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, заявлені вимоги позивача відповідачем не спростовані, а тому оскільки позивач [PERSON] має право на частку квартири [ADDRESS] , та його місце проживання в цій квартирі зареєстроване, а відповідачі чинять йому перешкоди у проживанні, користуванні та володінні нею, суд вважає, що його права беззаперечно порушені та потребують захисту. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що вимога про надання можливості зробити копії ключів від дверей квартири у випадку їх відсутності є тотожною від основної вимоги про надання йому ключів, а тому така вимога стосується вже питання виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні житлом. Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просив стягнути понесені витрати у розмірі 15992,40 грн. З приводу заявлених вимог суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3)у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3\~ст. 137 цього ж Кодексу унормовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки позивач\~ [PERSON] \~надав суду\~на підтвердження\~своїх вимог\~тільки квитанцію\~про сплату\~судового збору у розмірі 992,40 грн. - суд задовольняє таку вимогу тільки в такому розмірі та стягує на його користь з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved