Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 1998 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою. Поряд з тим, зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, на ставлення один до одного, як подружжя. Крім того зазначив, що подружні відносини вони припинили чотири роки назад і ці чотири роки проживають окремо один від одного. За цей час в нього склався інший побут, інші обов`язки, відносини з іншими людьми. На його пропозицію з`явитися до відділу ДРАЦС для розірвання шлюбу, відповідачка не з`явилася і не надіслала заяву про розірвання шлюбу через відділ ДРАЦС. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідачка повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, отримала 23.12.2022. Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідачки, така про надходження позову та відкриття провадження у справі, 23 грудня 2022 року повідомлялася через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 01 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівської райдержадміністрації Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01 вересня 1998 року у Відділ реєстрації актів громадянського стану Борщівської райдержадміністрації Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 45. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має одну дитину, дочку [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі чотири роки разом не проживають, подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб, ні позивач, ні відповідачка не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved