Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач і відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо, допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося. В зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у загальному позовному провадженні з вимогою про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду. Крім того, відповідачем було надано заперечення на позовну заяву, вказавши, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, він не є батьком цієї дитини, тому що позивач після народження дитини, визнала його як донора та мала статус матері-одиначки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та категорично заперечував проти їх задоволення, батьком [PERSON] себе не вважає. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії Свідоцтва про народження, виданого повторно Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцького районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління, серії [NUMBER] від 11 січня 2022 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Неповнолітній син сторін [PERSON] зареєстрований та фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом №135 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.01.2022. Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.11.2021, [PERSON] , [INFO] визнано батьком [PERSON] , [INFO] , та внесено відповідні зміни до актового запису про народження №409 від 06.08.2009. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.08.2022, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.11.2021 залишено без змін. В силу ст.51\~Конституції\~України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідност.8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сімейним кодексом\~України гарантовано згідно до ст.141, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180\~СК\~України та роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України №\~3\~від\~15\~травня\~2006\~року\~«Про\~застосування судами\~окремих\~норм\~Сімейного кодексу\~України\~при\~розгляді справ\~щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.ч.1-3ст.181\~СК\~України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.1,2\~ст.182 СК України). Згідно ч.1\~ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст.89 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач працездатного віку, неповнолітній син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.11.2021, [PERSON] , [INFO] визнано батьком [PERSON] , [INFO] , та внесено відповідні зміни до актового запису про народження №409 від 06.08.2009. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.08.2022, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.11.2021 залишено без змін. Тому, оцінюючи докази у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття починаючи з 25 січня 2022 року - часу звернення до суду з позовною заявою. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, має бути необхідним та достатнім для забезпечення неповнолітньої дитини до досягнення повноліття. З урахуванням вище переліченого та зазначеного,а також враховуючи, що позивачу позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу слід присудити на користь позивача, таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 700 гривень, оскільки понесені витрати підтверджені належними і допустимими доказами, відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved