Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

В листопаді 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому зазначає, що згідно виконавчого листа виданого 28.03.2017 року за рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.03.2017 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Зазначає, що аліменти в сумі 1000 гривень на місяць не задовольняють потреби дитини на її утримання. Необхідність збільшення розміру аліментів також зумовлена рівнем інфляції, потребами на навчання та розвиток дитини, а також змінами, що були внесені до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів. Вказувала, що відповідач на даний час працевлаштований у ЗСУ, тому на думку позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки у більшому розмірі. З огляду на викладене, позивач просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , із 1000 гривень щомісячно на частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття з моменту набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 06.12.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому порядку. Подав до суду заяву про слухання справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.2014 року вбачається, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.03.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 14.02.2017 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 31.03.2017 року. Згідно довідки Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 25.11.2022 року № 1322, до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Довідкою третього відділу [INFO] від 04.01.2023 року № 3/40 стверджується, що [PERSON] призваний на військову службу під час загальної мобілізації до військової частини [NUMBER] . Також в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 25.11.2022 року ВП № 53850546, виданий Ізяславським ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький), відповідно до якого станом на 25.11.2022 року наявна заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів в загальному розмірі 20212,50 грн. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, Сімейним кодексом України передбачено право одержувача аліментів на зміну як способу, так і розміру стягнення аліментів. Водночас, суд зауважує, що згідно чч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, право одержувача аліментів на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів не залежить від наявності або відсутності змін у майновому та сімейному стані сторін та їхньої дитини. Суд вважає, що змінилися обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів. Так, в зв`язку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на її утримання, перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів в сумі 1000 грн., в зв`язку з чим матеріальне становище позивача погіршується. При визначенні розміру аліментів суд також враховує і те, що відповідач будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або такого стану здоров`я, який перешкоджає йому сплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дочки в більшому розмірі, або перебування на його утриманні інших осіб, суду не надав. Таким чином, аналізуючи надані суду докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також факт визнання відповідачем пред`явленого позову, який не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.03.2017 року, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини, оскільки менший розмір аліментів не забезпечить належного утримання дитини та порушить її права на достатній рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 992 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved