Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

17\~жовтня 2022\~року до\~суду надійшов\~позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про збільшення\~розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі з 800 гривень до 2500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 16 травня 2008 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 листопада 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки\~ [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень щомісячно до її повноліття. Однак вказаних коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки збільшуються потреби щодо забезпечення доньки одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, лікування та відвідування додаткових уроків з англійської мови. Вказує, що з часу ухвалення рішення суду розміри витрат на утримання доньки значно зросли, а її матеріальний стан погіршився, із нею проживає хворий батько, який хворіє та потребує стороннього догляду та лікування. В судове засіданні позивач не з`явилась, надала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 80. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 3/. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с. 4/. Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 листопада 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з 14 жовтня 2013 року і до повноліття дитини /а.с. 5/. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 05 жовтня 2022 року /а.с. 10/ неповнолітня [PERSON] зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В цій же квартирі зареєстрований [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки ЛКК №238 від 04 жовтня 2022 року /а.с. 9/ [PERSON] за станом здоров`я - лежачий, потребує постійного догляду. Також позивачем надана копія пенсійного посвідчення [PERSON] /а.с. 11/. Статтею 27 частинами 1 та 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 7, 8 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ст.182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведеного вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач зазначила, що її матеріальний стан погіршився і на теперішній час розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання доньки вкрай недостатньо. Однак, на підтвердження вказаних обставин позивачка не надала будь-яких доказів, які би свідчили про покращення матеріального становища відповідача або ж щодо погіршення її матеріального становища після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Викладені позивачем аргументи на спростування збільшення розміру аліментів, а саме наявність на її утриманні непрацездатного батька, який є пенсіонерами, суд не приймає до уваги. Батько позивача отримує пенсію для свого утримання. Доказів утримання позивачем свого батька, а також того, що [PERSON] є батьком позивача суду надано не було. При цьому, оскільки позивачем не надано доказів зміни у майновому, сімейному стані, стані здоров`я платника аліментів, або своєму, покращення майнового стану відповідача, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення аліментів саме в розмірі по 2500 гривень щомісячно на дитину. Разом з тим, зважаючи на те, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини змінився мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, і аліменти в сумі 800 гривень не становлять 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, приймаючи до уваги рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 та ч. 1 ст.142 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 992,40 грн. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).

Outcome: partial