Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

У травні 2021 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось з позовом в Святошинський районний суд м. Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою на отримання кредиту. У зв`язку з цим, між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-28100-030813 від 03 серпня 2013 року. Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ «Дельта Банк» надало відповідачу кредит у сумі 9151 гривні 07 копійок з кінцевим строком погашення до 02 червня 2014 року. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, у результаті чого утворилась заборгованість. 27 квітня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 410/К, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 002-28100-030813 від 03 серпня 2013 року. Станом на 14 травня 2021 року заборгованість відповідача становить у розмірі 9091 гривню 93 копійки, що складається з: - 6405 гривень 71 копійки - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 863 гривні 70 копійок - прострочені відсотки за користування кредитом; - 569 гривень 14 копійок - три проценти річних; - 1253 гривні 38 копійок - інфляційні втрати. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-28100-030813 від 03 серпня 2013 року (а.с. 10-11). Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ «Дельта Банк» надало відповідачу кредит у сумі 9151 гривні 07 копійок з кінцевим строком погашення до 02 червня 2014 року. 27 квітня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 410/К, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 002-28100-030813 від 03 серпня 2013 року (а.с. 5-7). Відповідач свої зобов`язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 14 травня 2021 року заборгованість відповідача становить у розмірі 9091 гривню 93 копійки, що складається з: - 6405 гривень 71 копійки - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 863 гривні 70 копійок - прострочені відсотки за користування кредитом; - 569 гривень 14 копійок - три проценти річних; - 1253 гривні 38 копійок - інфляційні втрати. З огляду на наведене, враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору, стягненню з останнього на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 9091 гривні 93 копійки. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved