Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Стислий виклад позиції Позивача [PERSON] \~ (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до СФГ «Віталія» (далі Відповідач) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, власником якої він є, просив повернути йому ділянку з незаконного використання Відповідача. Позов мотивував тим, що Відповідач користується (обробляє тощо) його ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки, який він, [PERSON] , не підписував, підпис орендодавця у тексті договору йому не належить. Стислий виклад заперечень Відповідача Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав. 22 червня 2007 року між СФГ «Віталія» (орендар) та [PERSON] (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,1435 га к.н. 6825889600:02:015:0059, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 49 років. Цей договір зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.06.2007 року за №040776500269, що підтверджується відміткою посадової особи з прикладенням гербової печатки на договорі.\~ Ці ж обставини встановлені постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі №689/1101/18 та відповідно не доказуються при розгляді цієї справи на підставі частини четвертої статті 82 ЦПК України. [PERSON] отримував орендну плату до 2012 року включно. Однак, у подальшому він уклав договори оренди цієї ж ділянки із третіми особами ТОВ «Укрторг-СервісПлюс» та ПП «ГВМ-Агро», які були зареєстровані. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі №822/2822/17 позов СФГ «Віталія» задоволено, скасовано державну реєстрацію договору оренди.\~\~ Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Фактичні обставини, встановлені судом Позивач відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №883456, виданого 24 травня 2005 року Ясенівською сільською радою, є власником земельної ділянки площею 3,1435 га з к.н. 6825889600:02:015:0059, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ділянка розташована на території Ясенівської сільської ради Хмельницького (раніше Ярмолинецького) району Хмельницької області. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року (зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2007 року за №040776500269) [PERSON] (Орендодавець) надає, а СФГ «Віталія» (Орендар) приймає в строкове платне користування спірну земельну ділянку. Договір укладено на 49 років (п.1, 2 та 7). Даний договір зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, що підтверджується текстом договору (т.1 а.с. 157, 158). Представником Відповідача надано два оригінали спірного договору. На кожному із них відсутній підпис [PERSON] . Так, відповідно до висновків експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи Хмельницького відділення Київського науково-дослідного Інституту судових експертиз від 02 серпня 2022 року №1623/1624/22-26 та від 15 грудня 2022 року №3067/3068/22-26 підпис від імені [PERSON] в графі «Від орендодавця» договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року (кадастровий номер 6825889600:02:015:0059), що укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем Селянським (фермерським) господарством «Віталія», та зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2007 року за №040776500269, виконано не [PERSON] , а іншою особою (т.2 а.с. 14-18, 60-64). Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, у справі №822/2822/17 адміністративний позов СФГ «Віталія» задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень про реєстрацію за приватним підприємством «ГВМ-Агро» права оренди земельної ділянки [PERSON] з тих підстав, що реєстрація відбулась попри чинність договору оренди цієї ж земельної ділянки від 22 червня 2007 року між орендодавцем [PERSON] та СФГ «Віталія» (т.1 а.с. 61-75) . Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2019 року у справі №689/1101/18 позов [PERSON] до СФГ «Віталія» про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволено. Розірвано укладений між ними договір оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року. Це рішення скасоване постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2020 року, яка постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року залишена без змін. У позові відмовлено з мотивів відсутності доказів систематичної несплати орендної плати СФГ «Віталія» [PERSON] ; відсутності доказів порушення сівозміни, впорядкування угідь та заходів з охорони земель (т.1 а.с. 92-127). Зміст спірних правовідносин Спір між сторонами полягає у вимозі Позивача до Відповідача усунути порушення його прав власника земельної ділянки та відповідно у твердженні Відповідача про законність його права оренди земельної ділянки.\~ Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В силу частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Закон визначає право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Таке право власника забезпечується за допомогою негаторного позову. Оцінка судом аргументів учасників справи Оскільки реєстрація спірного договору оренди земельної ділянки у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2007 року за №040776500269, відбулась на підставі договору, який орендодавець (власник) [PERSON] не підписував, то суд вважає, що Позивач довів порушення своїх прав власника земельної ділянки Відповідачем. Наявність чинного спірного договору сама по собі свідчить про порушення прав власника, оскільки створює обставини невизначеності правового статусу ділянки, перешкоджає [PERSON] вільно укладати\~ договори щодо свого майна (оренди тощо). Суд відхиляє посилання Відповідача на судові рішення в адміністративній справі №822/2822/17 та цивільній справі №689/1101/18 як на підстави для звільнення від доказування. Доводи про те, що обставина укладеності договору оренди спірної земельної ділянки між СФГ «Віталія» та [PERSON] встановлена постановою Верховного Суду від 17.03.2021 у справі №689/1101/18, що є преюдиційною та обов`язковою для суду при розгляді цієї справи і не потребує доказуванню, не заслуговують на увагу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Разом з тим, в постанові Верховного Суду по справі №689/1101/18, на яку посилається Відповідач, не встановлено факт належності підпису в договорі оренди земельної ділянки від 20 червня 2007 року в графі орендодавець позивачу [PERSON] . Цієї фактичної обставини також не встановлено у постанові Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, у справі №822/2822/17. Посилання Відповідача на факт отримання орендної плати до 2012 року включно не доводять узгодження [PERSON] тих чи інших істотних умов (предмет, строк оренди тощо) договору оренди земельної ділянки, тобто його укладання. Те, що [PERSON] звертався до суду з позовом про розірвання спірного договору оренди та\~ стверджував у тексті свого позову, що він передав свою ділянку в оренду СФГ «Віталія» в оренду на десять років не доводить фактичні обставини справи і не свідчить про підписання договору. Це лише процесуальна позиція особи у справі, з якою він як Позивач розпочав інший спір (т.1 а.с. 58-60). За встановлених фактичних обставин та наявної оцінки аргументів учасників справи, суд вважає, що право власника Позивача на земельну ділянку безпідставно порушується Відповідачем; це порушення слід усунути, повернувши [PERSON] його земельну ділянку з незаконного володіння СФГ «Віталія». Розподіл судових витрат Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України). З Відповідача на користь Позивача суд стягує 4152 (чотири тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 94 копійки витрат, пов`язаних із проведенням експертизи (т.2 а.с. 8). На основі викладеного та

Outcome: approved