Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

28.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 500,00 грн. щомісячно, з наступною індексацію, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду й до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 24.04.2010 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2021 року було розірвано. У сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем, дитина знаходяться повністю на утриманні позивача. Як зазначає позивач, відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.01.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Призначити судове засідання. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.07.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок з індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.12.2021 року та до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривні 00 копійок. Однак 22.08.2022 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі №639/8871/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просив переглянути і скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.07.2022 року по цивільній справі №639/8871/21 та позовні вимоги задовольнити частково, встановивши йому мінімальний розмір аліментів на дитину у розмірі 1 372,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.09.2022 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі №639/8871/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.07.2022 року по цивільній справі №639/8871/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - скасовано. Цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання 09.11.2022 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено. Забезпечено проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача [PERSON] - [PERSON] , який зареєстрований у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - [INFO] В судовому засіданні 17.01.2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Кузьмін Є.В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив що готовий сплачувати аліменти у розмірі 1 500,00 грн. Також відповідач зазначив, що він не працює, проживає на гуманітарну допомогу та випадкові заробітки, не має у власності нерухомого майна або автомобіля. При цьому [PERSON] підтвердив, що працездатний, має нормальний стан здоров`я, не має інших утриманців. Крім того відповідач визнав, що почав кілька місяців тому сплачувати аліменти позивачу на утримання дитини лише після рішення суду по цій справі, іноді ці аліменти сплачувались з картки його матері. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2010 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №136 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.04.2010 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на - « [PERSON] » (а.с. 6). У позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №558 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.09.2010 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.04.2010 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 136 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Надані відповідачем письмові докази суд вважає неналежними, оскільки вони не місять актуальної інформації щодо матеріального становища [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років: з 01 січня пo 30 червня - 2 618,00 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2 744,00 грн., з 01 грудня по 31 грудня - 2 833,00 грн. Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років: з 01 січня пo 30 червня - 2 833,00 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2 969,00 грн., з 01 грудня по 31 грудня - 3 040,00 грн. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так, враховуючи надані позивачем докази та зазначені нею обставини, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог і визнані ним обставини щодо відсутності постійного місця роботи і нерухомого майна, задовільного стану здоров`я та відсутності інших дітей або непрацездатних членів родини, суд, вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., яка на даний час майже дорівнює 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і є гарантованим розміром аліментів, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі і стягнення аліментів в сумі 3500 грн., оскільки така сума перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, а саме прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку (2 833,00 грн.), який за змістом закону може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, наявність якого позивачем не доведена. Також суд, задовольняючи позов частково, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави мінімальний судовий збір, від якого позивач була звільнена при подачі позову на підставі Закону України «Про судовий збір». Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial