Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею [PERSON] відповідно до заповіту посвідченого 05.06.2002 року секретарем виконавчого комітету Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. [PERSON] заповів усе своє майно, що буде належати на день його смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, та на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Інших осіб, зареєстрованих за даною адресою на день його смерті не було. Після його смерті позивачка прийняла спадщину, а саме земельні ділянки (пай), які належали [PERSON] за життя, що підтверджується витягами про реєстрацію у Спадковому реєстрі, а також свідоцтвами про право на спадщину за заповітами. Відповідно до довідок №15 від 17.02.2022, №16 від 17.02.2022, виданих Катеринівським старостинським округом Лебединської міської ради разом з [PERSON] проживали та були зареєстровані син [PERSON] , який помер [INFO] , та дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради не посвідчувалися. [PERSON] та [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах кожному на території Катеринівської сільської ради Лебединського району відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серія СМ № 0223410, на підставі рішення Лебединської райдержадміністрацїї від 21.02.1997 № 44 та відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія CM № 0223408, на підставі рішення Лебединської рай держадміністрації від 21.02.1997 № 44. За життя [PERSON] та [PERSON] , не зверталися для отримання державних актів на право приватної власності на земельні ділянки. [PERSON] , на момент смерті [PERSON] та [PERSON] проживав разом з ними, є спадкоємцем за законом першої черги, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Тому позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка в наданій заяві позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача в заяві, адресованій суду, проти позову не заперечив, справу також просив розглянути без його участі. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги пов`язані зі спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 05.06.2002 року секретарем Л.І. Капустян виконавчого комітету Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області був засвідчений заповіт підписаний [PERSON] , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який заповів усе своє майно, що буде належати на день його смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] ). [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідок №15 від 17.02.2022, №16 від 17.02.2022, виданих Катеринівським старостинським округом Лебединської міської ради разом з [PERSON] проживали та були зареєстровані син [PERSON] , який помер [INFO] , та дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради не посвідчувалися. [PERSON] за житія належало право на земельну частку (пай) розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах на території Катеринівської сільської ради Лебединського району відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серія СМ № 0223410, на підставі рішення Лебединської райдержадміністрацїї від 21.02.1997 № 44. Після смерті [PERSON] ( [INFO] помер) спадщину (право на земельну частку (пай) прийняли його батьки: [PERSON] та [PERSON] шляхом спільного проживання. [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах на території Катеринівської сільської ради Лебединського району відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія CM № 0223408, на підставі рішення Лебединської рай держадміністрації від 21.02.1997 № 44. Після смерті [PERSON] ( [INFO] померла) спадщину (право на земельну частку (пай) [PERSON] та право на земельну частку (пай) [PERSON] ) прийняв [PERSON] шляхом спільного проживання та фактичним володінням та управлінням спадковим майном. За життя [PERSON] та [PERSON] , ніхто не звертався для отримання державних актів на право приватної власності на земельні ділянки. [PERSON] на момент смерті сина [PERSON] та дружини [PERSON] , проживав разом з ними, є спадкоємцем за законом першої черги, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, та прийняв спадщину. В той же час нотаріусом у видачі [PERSON] , свідоцтв про право на спадщину за заповітом було відмовлено у зв`язку з тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, оскільки вона знайшла лише копії сертифікатів на право на земельні частки (паї), а також нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Тому позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після [PERSON] . Згідно вимог ст. ст. 325, 328, 1216, 1217, 1222 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути суб`єктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку відповідача, і позовні вимоги визнаються в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved