Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 01.02.2022, актовий запис № 570. Після смерті брата відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , які належали померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕЕ №136377, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д. 25.06.2004 (1/9 частина) та Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.01.1997, виданого Жовтневою районною адміністрацією м. Запоріжжя (1/3 частина), а 2/9 частини квартири він успадкував після смерті батька [PERSON] , але не оформив Свідоцтво про право на спадщину на вказану частину квартири. Власником іншої частини вказаної квартири є позивачка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВЕ №136378, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д. 25.06.2004 (1/9 частина), та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕМ №182835, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Тарасовою О.В. від 17.01.2007 (2/9 частини). Брат вів антисоціальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, із позивачкою спілкувався дуже рідко. Востаннє вони спілкувалися наприкінці 2020 року, а потім зв`язок із братом було втрачено. Через похилий вік, загострення хронічних хвороб, карантинні обмеження, введені у зв`язку із загрозою поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, та значну відстань від місця її проживання (м. Ірпінь Київської області) до м. Запоріжжя позивачка змогла особисто приїхати до м. Запоріжжя лише у січні 2022 року і лише тоді дізналася про смерть брата. У зв`язку з цим позивачка у встановлений ст. 1270 ЦК Україні шестимісячний строк за прийняттям спадщини не звернулась. Після отримання Свідоцтва про смерть брата вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було письмово роз`яснено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, та запропоновано звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на вищенаведені обставини [PERSON] просить суд визначити їй додатковий двомісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] її брата [PERSON] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити і додатково пояснила суду, що її брат [PERSON] вів антисуспільний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, з нею спілкувався дуже рідко та інших спадкоємців, крім неї, після себе не залишив. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила вирішити спір на підставі наданих доказів відповідно до вимог чинного законодавства, надала письмовий відзив. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 01.02.2022, актовий запис № 570 (а.с. 15). Позивачка, [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторного виданого 01.02.2022; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Міськвиконкому м. Запоріжжя 09.07.1982, копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00034834472 від 01.02.2022 (а.с.16-18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , які належали померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕЕ №136377, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д. 25.06.2004 (1/9 частина) та Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.01.1997, виданого Жовтневою районною адміністрацією м. Запоріжжя (1/3 частина), а 2/9 частини квартири він успадкував після смерті батька [PERSON] , але не оформив Свідоцтво про право на спадщину на вказану частину квартири (а.с. 22, 27-28). Власником іншої частини вказаної квартири є [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВЕ №136378, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д. 25.06.2004 (1/9 частина), та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕМ №182835, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Тарасовою О.В. від 17.01.2007 (2/9 частини) (а.с. 23-28). Після смерті брата [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом їй було письмово повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду (а.с. 21). Відповідно до витягів зі Спадкового реєстру №68337010 та №68336880 від 01.02.2022 спадкоємців, які передбачені ст. 1261 Цивільного кодексу України, та осіб, які прийняли спадщину за законом протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, немає, померлий [PERSON] заповітів за життя не складав (а.с.19, 20). Таким чином, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , сплинув 01.11.2021. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.п. 3.17 п. 3 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. Згідно частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини 1, 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зазначені вище норми, які встановлюють строк спадкоємцям для прийняття спадщини та наслідки пропуску такого строку, роз`яснено позивачці у листі приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. №71/01-16 від 01.02.2022. Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено: «Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також врахувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.» Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»: «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.». Згідно із ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України: 1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, з огляду на те, що 12.03.2020 на всій території України відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хворобу, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSsCoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», впроваджено карантин та обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ. Позивачці на час смерті її брата було 60 років, вона проживала на значній відстані від його місця проживання і через його антисоціальний спосіб життя вони дуже рідко спілкувалися. Як тільки були послаблені карантинні заходи, [PERSON] отримала можливість приїхати до м. Запоріжжя, де дізналася про смерть брата і звернулася до нотаріуса. На переконання суду, причини, на які посилається позивачка, як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого, а саме: запровадження на території України карантину і самоізоляції для людей, які досягли 60-річного віку, наявність хронічних хвороб та несвоєчасне отримання інформації про смерть брата, є поважними. На підставі викладеного,

Outcome: approved