Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

04.11.2022 р. позивач [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що відповідач по справі [PERSON] є її рідним батьком. Зазначає, що на даний час вона досягла повноліття та продовжує навчання на заочній формі у Вінницькому кооперативному інституті на 1 курсі, спеціальність "Фінанси, банківська справа та страхування" з 08 вересня 2022 року і закінчує навчання 30 червня 2025 року на контрактній основі. Плата за навчання у 2022-2023 навчальному році складає 12 000 гривень. Позов мотивує тим, що вона проживає разом з матір`ю, яка сплачує кошти на навчання, забезпечує її усім необхідним, зокрема усі потреби на час навчання в належному обсязі. Вказує, що вона також потребує і матеріальної допомоги від батька, оскільки він фізично здоровий, офіційно працює та має стабільний дохід. За таких підстав, змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј частини від заробітку на її утримання щомісячно на час її навчання до закінчення учбового закладу, термін якого спливає 30 червня 2025 року. 29.12.2022 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому вказує, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, підлягає до часткового задоволення в розмірі 1/8 частки від усіх доходів, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. Зазначає, що не в змозі сплачувати аліменти на повнолітню дитину, оскільки на його утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , 2007 року народження та син [PERSON] , 2021 року народження. Крім того, на його утриманні перебувають також дружина [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці, не працює, оскільки меншому синові виповнилось нещодавно 1 рік. Тобто, загальна кількість утриманців становить 5 осіб (два сини, донька, дружина та непрацездатна теща, яка є являється інвалідом 2 групи по зору). Також вказує, що має поганий стан здоров`я, адже був мобілізований, брав участь у бойових діях проти російської федерації та отримав при цьому поранення (контузію), тому значна частина коштів іде на лікування. Значну частину коштів витрачає на придбання речей необхідних йому на фронті, які військовослужбовці вимушені купувати за власний кошт. На підтвердження зазначених у відзиві обставин надав суду свідоцтва про народження синів [PERSON] та [PERSON] (а.с.37,38), свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON] (а.с.39), довідку з МКП «УК`Житло-Гарант» за №1729 від 14.12.2022 (а.с.40), довідку з місця роботи [PERSON] (а.с.41) згідно якої вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, довідку військово-лікарської комісії за №1471 від 20.12.2022 (а.с.42) про те, що [PERSON] отримав травму пов`язану з проходженням військової служби; виписний епікриз (а.с.43-44), перевідний епікриз (а.с.45), медичну документацію (а.с.46-50) про проходження лікування, довідку до акту огляду МСЕК (а.с.55) та пенсійне посвідчення [PERSON] (а.с.56). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав зазначених у відзиві. Не заперечує проти стягнення з його довірителя аліментів на навчання доньки [PERSON] в розмірі 1/8 частки від усіх його видів заробітку. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Так, відповідно до свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с.6) її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7) 22.12.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно до Договором №201 про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним інститутом від 08.09.2022 (а.с.8), [PERSON] є замовником навчання на спеціальність "Фінанси, банківська справа та страхування" на контрактній основі, строк надання освітньої послуги 3 роки. Відповідно до довідки Вінницького кооперативного інституту за №1958 від 20.09.2022 р. (а.с.9) [PERSON] дійсно навчається на заочній формі навчання Вінницького кооперативного інституту на 1 курсі, спеціальність "Фінанси, банківська справа та страхування" з 08 вересня 2022 року і закінчує 30 червня 2025 р., на контрактній основі. Плата за навчання у 2022-2023 навчальному році складає 12 000 гривень. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької обалсті від 07.04.2022 року (а.с.11-12) з відповідача на утримання доньки було стягнуто аліменти на період її навчання. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 року №3 «про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Згідно ст. 200 ч.1 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача та відповідача, суд з урахуванням інтересів сторін, їх матеріального та сімейного стану, вважає необхідним позов задовольнити частково. Так, на думку суду, посилання відповідача про неможливість надавати матеріальну допомогу в пред`явленому розмірі на утримання доньки через скрутний матеріальний стан, погіршення стану здоров`я та перебування на утриманні дружини та синів є об`єктивними. Проте суд не бере до уваги посилання відповідача про перебування на його утриманні тещі [PERSON] , інваліда 2 групи по зору, оскільки вона отримує пенсію та має рідних дітей, які повинні її утримувати. Таким чином, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, та можливість надання повнолітній дитині утримання стягувачем аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, є дещо завищеним, та, з урахуванням принципу рівності батьків, таким, що виходить за межі реальних щомісячних потреб дитини, а тому вбачається, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: partial