Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.08.2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, актовий запис №307. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Не дивлячись на її зусилля, спільне подружнє сімейне життя не склалося, у зв`язку з небажанням відповідача матеріально забезпечувати сім`ю, хоча вона цього дуже потребує, підтримувати гарні, дружні сімейні стосунки, що призвело до неможливості подальшого проживання, в зв`язку з чим з 01.03.2022 року разом не проживають. ЇЇ неодноразові намагання зберегти сім`ю, повернути відповідача позитивних результатів не принесли. В теперішній час вона потребує негайного лікування, зокрема оперативного медичного втручання, на що потрібні не лише кошти, а й підтримка чоловіка, однак останній не лише не намагається допомогти, а й взагалі залишив сім`ю. За наведених обставин вважає за необхідне поставити питання про розірвання шлюбу, оскільки спільне подружнє життя неможливе. На примирення не згодна. Спору стосовно виховання та проживання сина не має. Просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області 05.08.2006 року, актовий запис № 307. Судові витрати покласти на відповідача . 18.11.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.08.2006 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 307. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved