Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 березня 2018 року у виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, через різність характерів стали частими сварки, які не дають можливості для повноцінного сімейного існування. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати, відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] " та не стягувати з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач згідно поданої письмової заяви просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач також подав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов визнає. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 14 березня 2018 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 14 березня 2018 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності\~взаєморозуміння та\~різних поглядів\~на подружнє\~життя,\~що призвело\~до втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачка має право відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] ". На прохання позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved