Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на двох спільних дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, не підтримують дружніх стосунків, збереження родини стало неможливим через різні погляди на життя та майбутнє, відсутність спільних інтересів та мети в житті. Сторони ведуть різні бюджети та різне господарство. Мають двох дитину. 05.10.2022 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшло підтвердження місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.10.2022 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.01.2023 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. 26.01.2023 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2005, сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2005 року. Як зазначає позивач, від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26.03.2015, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26.03.2015. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 01.09.2022 позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми двома дітьми. Позивач зазначала, що разом з відповідачем спільного господарства не ведуть, та припинили сімейні відносини з літа 2022, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями та не утримує сім`ю, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейний кодекс України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейний кодекс України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейний кодекс України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1 / 3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на користь позивача, позовні вимоги підтримав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе через небажання зберегти сім`ю. Суд вважає за доцільне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача на її користь.

Outcome: approved