Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 листопада 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №391/081 відповідно до якого відповідачу було видано кредит в розмірі 70000 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних на строк 60 місяців. Посилається на те, що відповідач взяв грошові кошти, але не повертає їх позивачеві та не сплачує процент за їх користування, в результаті чого виникла заборгованість\~ станом на 16 березня 2022 року в сумі 65235 грн. 11 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено з оглянутого судом договору про споживчий кредит №391/081 від 17 листопада 2020 року відповідач оформив в АТ «Державний ощадний банк України» кредит в розмірі 70000 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних на строк 60 місяців. Відповідно до ст.629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається із ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач своєчасно платежі не вносив. У відповідності із наданим суду розрахунком позивач станом на 16 березня 2022 року нарахував відповідачу 52176 грн. 63 коп. заборгованості по кредиту, 10163 грн. 71 коп. заборгованості за процентами, 475 грн. 54 коп. 3% річних від несвоєчасного погашення боргу, 123 грн. 36 коп. 3% річних від несвоєчасного погашення процентів за користування кредитом, 1863 грн. 95 коп. втрат від інфляції від сумм простроченої заборгованості за кредитом, 431 грн. 92 коп. втрат від інфляції від несвоєчасного погашення процентів за кредитом, які і підлягають стягненню з відповідача. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved