Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на право на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , що вважається та значиться за [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом після смерті останньої, має право на спадщину, але пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини на два місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі. Представник Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в позові [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на право на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , що вважається та значиться за [PERSON] (а.с. 7). 30 березня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Будянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області Смілою В.Г., реєстр № 57, яким заповіла вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії довідки, виданої Будянським старостинським округом Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області 06 жовтня 2022 року № 02-13/123, [PERSON] на день смерті проживала в [ADDRESS] , одна (а.с. 6). 20 вересня 2022 року [PERSON] за його усним зверненням, приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагером С.В. було письмово повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася та рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки останнім не було надано документів, які б підтверджували факт прийняття ним спадщини після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 9). Зі змісту ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України слідує, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, є визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1)тривала хворобаспадкоємців; 2)велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Постановою Верховного Суду України від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, провадження № 61-14038св20 визначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2020 року у справі № 310/2327/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17. Позивач, обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зазначає, що пропустив строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з юридичною необізнаністю, так як вважав, що будинок перейде йому у спадок автоматично та оскільки в сільській раді його було не вірно проінформовано про те, що звертатися до наторіальної контори із заявою про прийняття спадщини необхідно після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця (відкриття спадщини). Проте вказані позивачем причини пропуску строку звернення із заявою до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними та в свою чергу не може бути об`єктивною, непереборною, істотною перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач у визначений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав та поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не навів, наведені вище вказані підстави пропуску не є поважними причинами, з таких підстав позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed