Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] ,третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради, в якому просили позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання цієї дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивували тим, що з грудня 2021 року малолітня [PERSON] , [INFO] , фактично залишилися без батьківського піклування, оскільки протягом тривалого часу відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, через що дитина ще в січні місяці 2018 року взята на облік органом опіки та піклування як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. З відповідачкою систематично проводилися профілактичні бесіди, однак складні життєві обставини мінімізувати не вдалося, результат завжди був тимчасовий. 06.12.2021 року інспектором сектору ювенальної превенції Долинського ВП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції [PERSON] малолітню [PERSON] було доставлено до Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради, де дитина провела 9 місяців, а тому, в зв`язку з закінченням терміну перебування дитини у центрі, для з`ясування можливості останньої повернутися додому, 13.09.2022 року проведено обстеження умов проживання відповідачки, в результаті якого встановлено, що її житло не відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, всюди брудно, присутній неприємний запах, будинок не опалюється та відсутнє електропостачання. За час перебування дитини в Долинському обласному центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради відповідачка не вчинила жодних дій для покращення стану житла, тому повернення дитини є неможливим та не відповідає інтересам малолітньої [PERSON] . Крім того, 13.09.2022 року відповідачка звернулася із заявою до Служби в справах дітей, в якій вказала, що забрати дитину не може, чим підтвердила своє небажання виконувати батьківські обов`язки та виправляти свою поведінку. Відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що й стало причиною для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача згідно довіреності № 1870/05-19/17в від 30.12.2021 року (а.с. 54) Яремій Н.Б. заявлені позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав та просила їх задоволити. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про виклик її до суду, розміщеним на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 07.12.2022 року (а.с. 50). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради в.о. директора центру Н.Куцалаба подала заяву про розгляд даної справи за відсутності представника центру, в якій вказала, що будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мають (а.с. 53). За таких обставин суд 22.12.2022 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 150 даного Кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 2,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, покладеної законом. У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2011 року (а.с. 9) батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] , відповідачка по справі. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00037526588 від 15.11.2022 року (а.с. 57), відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. Наданими суду доказами підтверджується факт ухилення матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Зокрема, з актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 28.04.2015 року, 05.08.2015 року, 13.07.2016 року, 09.04.2020 року та 15.07.2021 року (а.с. 11-15) вбачається, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо забезпечення належних умов проживання та матеріального забезпечення малолітньої дочки [PERSON] : умови проживання дитини незадовільні, мати зловживає алкоголем. Через неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків інспектором сектору ювенальної превенції Долинського ВП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції [PERSON] 06 грудня 2021 року було доставлено неповнолітню [PERSON] до Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради, що підтверджується актом доставлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та актом прийому дитини від 06.12.2021 року, а також заявою відповідачки від 06.12.2021 року, в якій остання просить помістити її дочку до вказаного вище центру, оскільки в будинку безлад, а навести порядок в короткий час вона не має змоги (а.с. 17-18, 22). Інформація відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області № 4871/60/01-2022 від 27.09.2022 року (а.с. 25) підтверджує, що [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності 09.04.2020 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 26.01.2021 року та 08.04.2021 року за ч.ч. 1,2 ст. 184 КУпАП - за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дитини. З листа Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради № 536 від 28.09.2022 року (а.с. 24) вбачається, що за час перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідачка цікавилася життям і вихованням дитини, відвідувала її декілька разів, а саме: 11.12.2021 року, 19.12.2021 року, 16.01.2022 року, 06.02.2022 року, 13.02.2022 року, 20.02.2022 року, 20.03.2022 року, 02.06.2022 року, 19.06.2022 року та 26.06.2022 року, неодноразово спілкувалася з дочкою по телефону, приносила гостинці, однак не виявляла бажання та уникала розмови про те, щоб забрати дитину додому. Відповідно до п. 16 Примірного положення про центр соціальної підтримки дітей та сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 року № 834, строк перебування дитини у відділенні становить до трьох місяців. За необхідності завершення курсу соціальної реабілітації, адаптації, інтеграції та реінтеграції за погодженням із службою у справах дітей, якій підпорядковується центр, строк перебування дитини у відділенні може бути продовжений, але не більш як на дев`ять місяців загального строку. Згідно листа Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради № 550 від 05.10.2022 року (а.с. 27), [PERSON] , [INFO] , у відділенні перебуває з 06.12.2021 року, термін перебування завершився 27.09.2022 року. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.09.2022 року, складеного начальником Служби у справах дітей Долинської міської ради Яремій Н.Б. спільно з інспектором ювенальної поліції Долинського ВП [PERSON] (а.с. 16), [PERSON] проживає в будинку по [ADDRESS] . Обстеження проводилося з метою з`ясування можливості повернення дитини [PERSON] до матері з Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради. При цьому встановлено, що житло не відповідає санітарно-гігієнічним нормам та є непридатним для проживання дитини: в будинку брудно, присутній неприємний запах, немає опалення та електропостачання. За час перебування дитини в центрі [PERSON] не вжила заходів щодо покращення стану житла, в зв`язку з чим повернення дитини до вказаного помешкання є небажаним та неможливим. Викладені в акті обстеження обставини підтверджуються також долученими фотоматеріалами (а.с. 34-37). Про те, що відповідачка не бажає виконувати свої батьківські обов`язки свідчить її письмова заява в Службу в справах дітей Долинської міської ради від 13.09.2022 року (а.с. 23), в якій вона вказала, що не має можливості забрати дитину з Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради, так як у її помешканні не створені умови для проживання дитини, відключене електропостачання та немає опалення, тобто фактично відмовилася від повернення дитини додому та виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно характеристики [PERSON] , виданої директором Долинського ліцею № 7 Долинської міської ради Івано-Франківської області, де з 2017 року по 2021 рік навчалася малолітня [PERSON] (а.с. 28), житлово-побутові умови та матеріальне становище сім`ї є незадовільними, мати дитини страждає алкогольною залежністю, дитина не отримує повноцінного матеріального забезпечення, зростає психологічно нестабільною. Дані факти також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що фактично відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, залишила дитину без батьківського піклування, систематично порушувала права дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношення до її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що затверджений рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області № 536 від 18.10.2022 року (а.с. 29-32), позбавлення відповідачки батьківських прав відносно цієї дитини є доцільним і відповідає інтересам останньої. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази підтверджують свідоме нехтування відповідачкою [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання, а тому її слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Аналіз вищевказаних обставин, на переконання суду, свідчить про те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно вказаної малолітньої дитини є доцільним та буде відповідати її інтересам, яка фактично позбавлена батьківського піклування. Що стосується вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітньої дитини, то вона також підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідачка може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вона є здоровою, працездатною та інших утриманців не має. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 7,150,155,164-166,180-182 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved