Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 24.10.2022 з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення донькою навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років, зважаючи на те, яка із зазначених обставин настане першою. В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем з 06.12.2003 по 13.02.2007 перебувала у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . До досягнення донькою повноліття відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання, однак після досягнення донькою повноліття, відповідач не надає допомоги на її утримання. [PERSON] проживає разом з позивачко. за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. З 01.08.2021 [PERSON] почала навчання на денному відділенні Криворізького державного педагогічного університету ІV рівня акредитації та є студенткою 2-го курсу групи АНП-21 факультету іноземних мов денної форми навчання. Весь термін навчання для здобуття ступеня бакалавр складає з 01.09.2021 по 30.06.2025. У зв`язку з навчанням [PERSON] на денній формі навчання, вона не має змоги працевлаштуватися. Для її повноцінного розвитку необхідне щомісячне матеріальне забезпечення, витрати на придбання їжі, одягу, взуття, ліків, інших предметів, необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку, тощо. відповідач є здоровим, працездатним, та, як їй відомо, наразі є військовослужбовцем у Збройних Силах України, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивачка самостійно, без підтримки з боку відповідача, не може утримувати доньку, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 22.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Правом на участь в судовому засіданні позивака не скористалася. Представником позивачки адвокатом Морозовою О.С. подано заяву про розгляд справи без її та позивачки участі, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, неподання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, сторони з 06.12.2003 перебували у шлюбі, який розірвано 13.02.2007, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачка залишила прізвище « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 01.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №1065, [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 11.06.2013 уклала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до довідки від 20.10.2022 №16-217, [PERSON] є студенткою 2-го курсу групи АНП-21 факультету іноземних мов денної форми навчання на контрактній основі Криворізького державного педагогічного університету ІV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. За відомостями Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у місті ради від 04.08.2018, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстрована позивачка, що підтверджується відомостями щодо зареєстрованого місця проживання, зазначеними у паспорті громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст. 199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається за денною формою навчання, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки [PERSON] , що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги з боку батька, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених [PERSON] вимог та можливість їх стягнення з [PERSON] на користь позивача у заявленому нею розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved