Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

07.02.2022 року до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспртної пригоди, який обґрунтовуєш тим, що 20.07.2021 року о 17.30 годині в м. Харкові по Тюрінському узвозу водій [PERSON] , керуючи автомобілем Chevrolet Evanda д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на регульоване перехрестя з вул. Тюрська, не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Auris д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого [PERSON] скоєно зіткнення, чим порушено вимоги п.16.11 ПДР України. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2021 року, [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення. Цивільна-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до Полісу №ЕР-204116133, розмір франшизи 1000,00 грн. 21.07.2021 року позивачем подано до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» повідомлення про ДТП, номер звернення КЦ №18245. 28.01.2022 р. ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» здійснила страхове відшкодування на користь позивача в сумі 14022,51 грн. Відповідно до висновку експерта, варість відновлювального ремонту складає 27838,59 грн., при цьому розмір завданого матеріального збитку, обрахованого з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 16304,00 грн. Відтак, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та фактичною вартістю відновлювального ремонту становить 13816,08 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача, як винної в ДТП особи, майнову шкоду в сумі 13816,08 грн., у зв`язку з недостатністю страхової виплати для повного відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП. Ухвалою судді Ленінського районного суду від 10.10.2022 року даний цивільний позов прийнятий до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, оскільки саме страхова компанія в межах ліміту страхової суми повинна відшкодовувати збитки. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи суд встановив. 20.07.2021 року о 17.30 годині в м. Харкові по Тюрінському узвозу водій [PERSON] , керуючи автомобілем Chevrolet Evanda д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на регульоване перехрестя з вул. Тюрська, не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Auris д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого [PERSON] скоєно зіткнення, чим порушено вимоги п.16.11 ПДР України. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2021 року, винним в зазначеному ДТП визнано [PERSON] . Відповідно до поліса №ЕР-204116133, цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу Chevrolet Evanda д.н.з. [NUMBER] , застрахована ПрАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», страхова сума за шкоду, заподіяну ману 130000,00 грн., франшиза 1000,00 грн., строк дії поліса з 21.05.2021 року по 20.05.2022 року. Відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19/121-21/21535-АВ від 07.10.2021 року, вартість відновлювального ремонту склала 27838,59 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Toyota Auris д.н.з. [NUMBER] , станом на 20.07.2021 року становить 16304,12 грн. Відповідно до банківської виписки, 28.01.2022 року ПрАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА перерахувало страхове відшкодування за полісом №ЕР-204116133 від 20.05.2021 року, в сумі 14022,48 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року дійшла висновку, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У разі недостатності страхової виплати, різниця сплачується потерпілому винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Розрахунок оціненої шкоди здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 якої відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу (КТЗ) чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Таким чином, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Таким чином, відповідач як винна в ДТП особа повинен в якості відшкодування майнової шкоди сплатити позивачу різницю між реальною вартістю втраченого майна, а саме в даному випадку вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу, який становить 27838,59 грн., та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі оціненої шкоди із вирахуванням суми франшизи 1000 грн. та суми податку на додану вартість, що склало 14022,51, а отже різниця становить 13816,08 грн. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.133,137,139,141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.), витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1015,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved