Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Представник позивача ОСББ « Будьонного 73» Патика А.В. звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Статуту ОСББ « Будьонного 73», затвердженого загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , метою створення якого є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Згідно із Протоколом (рішенням) загальних зборів ОСББ « Будьонного 73», проведених 15 грудня 2015 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 1,93 грн. з 1 м. кв для першого поверху, та 2,05 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів. Відповідно до Протоколу (рішення) загальних зборів ОСББ «Будьонного 73», проведених 21 листопада 2017 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2018 рік в розмірі 4 грн. з 1 м. кв для першого та другого поверхів, та 4,35 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів, а також встановлено загальну вартість обслуговування ліфта у розмірі 1\~000 грн. або менше, виходячи з розрахунку у відповідності до квадратури кожної квартири (вартість розбивається поквартирно). Відповідно до Протоколу (рішення) загальних зборів ОСББ «Будьонного 73», проведених 12 жовтня 2018 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2019 рік в розмірі 4,17 грн. з 1 м. кв для першого та другого поверхів, та 4,35 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів. Відповідно до Протоколу (рішення) загальних зборів ОСББ « Будьонного 73», проведених 14 вересня 2019 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2020 рік в розмірі 5,42 грн. з 1 м. кв для першого та другого поверхів, та 5,66 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів, а також визначено вид робіт утеплення фасаду з розміром співфінансування з боку ОСББ 42%. Відповідач [PERSON] є співвласником будинку, оскільки йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Міхеєвою Т.М. за реєстровим номером № 492 від 03 лютого 2009 року, який фактично отримав та споживає послуги, які надаються позивачем з утримання будинку і прибудинкової території, проте не постійно сплачує обов`язкові внески на утримання майна, що перебуває у спільній власності співвласників ОСББ «Будьонного 73». Відповідач частково здійснював оплату внесків, а саме: в 2016 році 1\~157,63 грн. з необхідних 1\~271,68 грн., в 2017 році 2\~159,21 грн. з необхідних 2\~386,68 грн., в 2018 році 3\~682,04 грн. з необхідних 3\~839,12 грн., в 2019 році 3\~146,26 грн. з необхідних 3\~507,42 грн., в 2020 році 00,00 грн. з необхідних 4\~422,96 грн., в 2021 році 00,00 грн. Крім того, відповідачем не був сплачений обов`язковий внесок на утеплення будинку в сумі 8\~132,50 грн., у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за період з травня 2016 року по січень 2022 року у розмірі 18\~354,24 грн. Оскільки по теперішній час відповідач не здійснив повної оплати заборгованість по внесках на утримання спільного майна, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСББ «Будьонного 73» заборгованість по внесках та обов`язковим платежам співвласників об`єднання у розмірі 18\~354,24 грн., судові витрати зі сплати судового збору та професійної правничої допомоги. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 10 січня 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28 жовтня 2015 року рішенням установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було вирішено створити юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будьонного 73» (а. с. 52-53). Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Будьонного 73» 01 грудня 2015 року зареєстровано як юридичну особу у встановленому законом порядку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 27-41). Також судом встановлено, що відповідно до Протоколів (рішень) загальних зборів ОСББ «Будьонного 73», проведених 15 грудня 2015 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 1,93 грн. з 1 м. кв для першого поверху, та 2,05 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів; проведених 21 листопада 2017 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2018 рік в розмірі 4 грн. з 1 м. кв для першого та другого поверхів, та 4,35 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів, а також встановлено загальну вартість обслуговування ліфта у розмірі 1\~000 грн. або менше, виходячи з розрахунку у відповідності до квадратури кожної квартири (вартість розбивається поквартирно); проведених 12 жовтня 2018 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2019 рік в розмірі 4,17 грн. з 1 м. кв для першого та другого поверхів, та 4,35 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів; проведених 14 вересня 2019 року, було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2020 рік в розмірі 5,42 грн. з 1 м. кв для першого та другого поверхів, та 5,66 грн. з 1 м. кв для всіх інших поверхів, а також визначено вид робіт утеплення фасаду з розміром співфінансування з боку ОСББ 42%. (а. с. 42-51). Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, на підставі договору дарування від 03 лютого 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. (а. с. 17-18). Відповідач свої зобов`язання по оплаті внесків на утримання спільного майна не виконує, не постійно сплачує обов`язкові внески на утримання майна, у зв`язку з чим, станом на 20 січня 2022 року виникла заборгованість за період з травня 2016 року по січень 2022 року у розмірі 18\~354,24 грн. (а. с. 19-21). Статтею 322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст.\~4\~ЗУ «Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Приписами ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23\~ЗУ «Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» встановлено, що власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Згідно із ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до\~ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. На підставі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по оплаті внесків та обов`язковим платежам співвласників об`єднання не виконує, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, виникла заборгованість у розмірі 18\~354,24 грн. (а. с. 19-21). Враховуючи вищевикладене, наявні в матеріалах справи докази, а також те, що відповідачем фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, але своєчасно їх оплату він не здійснює, законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд дійшов висновку, що заборгованість по внесках на утримання спільного майна за період з травня 2016 року по січень 2022 року у розмірі 18\~354,24 грн., підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 8 статті 141\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження факту надання адвокатом Патикою А.В. позивачу професійної правничої допомоги суду надано договір про надання професійної правничої допомоги № 01 від 26 січня 2022 року, укладений між ОСББ «Будьонного 73», в особі голови правління Струкової С.В., та Адвокатським об`єднанням «Погрібної Ольги та Патики Андрія» в особі керуючого партнера Патики А.В. (а. с. 13-15). Також судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 535 від 27 січня 2022 року позивачем здійснено оплату за професійну правничу допомогу за договором № 01 від 26 січня 2022 року (складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника) на суму 2 000 грн. (а. с. 16). Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази та додатків до позовної заяви, пропорційність витрат до предмета спору, беручи до уваги, що позов задоволено повністю, та

Outcome: approved