Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є батьком їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 18 років, та яка на даний час продовжує навчання на ІІІ курсі у ДВНЗ «Дніпровський коледж залізничного транспорту та транспортної інфраструктури», на денній формі навчання та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Витрати, повязанні з навчанням, оплатою харчування, придбання одягу, проїзд до міста навчання та у зворотньому напрямку, поповнення мобільного інтернету для участі у лекціях онлайн несе вона. Зазначає, що відповідач отримує щомісяця середній дохід 20758,48 грн., але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користьна утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час його навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/10 частини його доходів. Так, він працює у ВСП «ШУ Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та має середній заробіток близько 26000,00 грн., інших доходів він не має. Після розірвання шлюбу з позивачем він уклав шлюб з [PERSON] від якого вони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу на утримання діох малолітніх дітей. Крім того, у нього є батько [PERSON] , 1960 року народження, який є пенсіонером та якого він також зобов`язаний утримувати. Його повнолітній син [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання в дистанційному режимі, проживає вдома разом з позивачем в м. Тернівка Дніпропетровської області.Також, йому не зрозуміло він повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, тоді як на утримання сина, коли він був неповнолітнім, з нього стягувалися аліменти в розмірі 1/5 частини його доходів. Позивач в судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає, відзив підтримує в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 243 від 26 жовтня 2004 року. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки ДВНЗ «Дніпровський коледж залізничного транспорту та транспортної інфраструктури» від 14 вересня 2022 року, [PERSON] навчається на 3 курсі ДВНЗ «Дніпровський коледж залізничного транспорту та транспортної інфраструктури», денної форми навчання, закінчення навчання 30 червня 2024 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 09 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 10 жовтня 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] року є [PERSON] та [PERSON] . Згідно судового наказу, виданого 31 жовтня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходів платника аліментів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року зменшено розмір аліментів які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача. Згідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , 1960 року народження, є пенсіонером за віком. Відповідно до довідки ВСП «ШУ Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 07 листопада 2022 року, [PERSON] за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року нараховано дохід у сумі 327579,91 грн., з якого сплачені аліменти на користь [PERSON] у сумі 82582,47 грн. Відповідно до довідки ВСП «ШУ Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 07 листопада 2022 року, [PERSON] за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року нараховано дохід у сумі 327579,91 грн., з якого сплачені аліменти на користь [PERSON] у сумі 47549,85 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач отримує заробітну платув середньому у розмірі 27298,33 грн., що підтверджується довідками ВСП «ШУ Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 07 листопада 2022 року. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення ним 18 років, але його вік є меншим 23 років, продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він отримує заробітну платув середньому у розмірі 27298,33 грн., що дозволяє йому утримувати свого повнолітнього сина). Суд бере до уваги доводи відповідача про те, що, він має на утриманні ще двох малілітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких сплачує аліменти в розмірі 1/3 частнини своїх доходів. Крім того, судом не приймається до уваги та обставина, що на утриманні відповідача перебуває його батько [PERSON] , 1960 року народження, який є пенсіонером, оскільки відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що [PERSON] , 1960 року народження, потребує матеріальної допомоги та є його батьком. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/10 частини від його доходів, на данний час сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання двох малолітніх дітей, отримує середню заробітну плату в розмірі 27298,33 грн., тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому,з урахуванням матерального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2022 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 50 % заробітної плати (1/3 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial