Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що у період проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . З кінця 2014 року відносини з відповідачем припинилися, та з цього часу дочка проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки, однак, через відсутність офіційних доходів, відповідач не сплачує аліменти на дитину, що підтверджується довідкою Богунського ВДВС у м. Житомирі. Станом на 01.10.2020 розмір заборгованості по аліментах становив 14 880,30 грн. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, протягом тривалого часу не спілкується з дитиною, внаслідок чого зв`язок між батьком та дочкою втрачений, дитина не має до нього жодних почуттів, не пам`ятає батька. Відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальноприйнятих норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. У позові вказано, що позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] . Її чоловік дуже любить дочку дружини, дитина вважає його своїм батьком і ними прийнято рішення про усиновлення [PERSON] чоловіком позивача. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та викликано сторони в засідання. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Згідно з протокольною ухвалою суду від 13.01.2022 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні за її участі позивач позов підтримала. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, позивач не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. В судові засідання відповідач не з`являвся, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, судові повістки надсилались йому за адресою зареєстрованого місця проживання, також надавалось оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування Житомирської міської ради у судовому засіданні за його участі проти задоволення позову не заперечував. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, представник третьої особи [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив, до заяви долучив рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №11 від 04.01.2023 «Про затвердження висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] » та висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.211, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як вбачається із змісту Постанови Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2010, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до довідки Богунського ВДВС у м.Житомирі №133770 від 06.10.2020, заборгованість по аліментам по виконавчому листу №295/3751/18, виданого 03.08.2018 Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 920,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття, станом на 01.10.2020 становить 14 880,30 грн (а.с. 10-11). Згідно з довідкою про неотримання аліментів Богунського ВДВС у м. Житомирі №133767 від 06.10.2020, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.09.2019 по 01.09.2020 згідно з виконавчим листом №295/3751/18, який видано Богунським районним судом м.Житомира про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2018, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14). У матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 16.09.2021, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Демецькою С.Л., відповідно до змісту якої [PERSON] надав згоду щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У заяві також [PERSON] розгляд справи у суді з даного питання просить здійснювати без його участі (а.с. 13). Із висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] від 04.01.2023 №11, зокрема, вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не відвідує дитину за місцем проживання, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що написав нотаріально завірену заяву. На підставі наведених вище фактів, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Наведені матеріали справи свідчать про те, що батько дитини, відповідач у справі [PERSON] , не піклується жодним чином про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує зі своєї сторони необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Дитина знаходиться на повному утриманні матері та проживає разом із нею. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Як визначено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей . На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, самоусунувся від таких, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини, її належному догляду та вихованню. Згідно з п.1 ч.1 ст.167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки судом задоволено в повному обсязі позовні вимоги позивача, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення з позовом до суду становив 908,00 грн. Оскільки ухвалою суду від 22.10.2021 позивача звільнено від сплати судового збору, судовий забір підлягає стягненню на користь держави.

Outcome: approved