Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

12.05.2022 позивача [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірванню шлюбу з відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 20 квітня 2019 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №161. Крім того, просила залишити дочку на її вихованні. Позов обґрунтовано тим, що з квітня 2018 року вони проживали з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах та в подальшому зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що за час спільного сумісного проживання між ними виникають непорозуміння, так як у них різні погляди в подружньому житті, між ними часто відбуваються сварки, що негативно впливає на виховання дочки, та внаслідок чого між сторонами склалися неприязні стосунки, що призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Вказує, що шлюб існує формально, намір поновити сімейні відносини в них відсутнє, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.05.2022 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 13-14). Ухвалою Томашпільського районного суду Київської області від 09.09.2022 справу було передано до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за підсудністю (а.с.41). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду справу було призначено до підготовчого засідання (а.с.-47). Ухвалою від 22.12.2022 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.61). У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. За змістом поданої позивач зазначила, що спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що 20 квітня 2019 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис №161, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим повторно 04 лютого 2022 року (а.с.5). Від шлюб мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 21 листопада 2019 року (а.с.6). Як зазначає позивач, спір щодо місця проживання дочки відсутній. Дана обставина відповідачем не оспорюється. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Внаслідок зазначених обставин можливості примирення не вбачається, сім`я подружжя фактично розпалася, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вимоги щодо відшкодування понесених витрат за рахунок відповідача позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved