Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19 червня 2021 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] , актовий запис за № 18, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей вони не мають. Сім`я з відповідачем фактично розпалася. Вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові та поваги. Фактичні шлюбні відносини між нами припинені 17 жовтня 2021 року, мешкають окремо. У зв`язку з цим подальше збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. Строк для примирення з відповідачем не потрібний. Спору про спільне майно подружжя наразі немає. Способом захисту її прав вважає розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу в позасудовому порядку є неможливим через неприязні відносини сторін та неможливість подати спільну заяву до органів РАЦС. У судові засідання, призначені 30 вересня та 17 листопада 2022 року, 11 січня 2023 року, позивачка не прибула, звернулась до суду із клопотанням, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, повідомила суд, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у зазначені судові засідання також не прибув, причини неявки суду не повідомив відкласти розгляд справи не просив, відзиву на позовну заяву не подав. Судові повістки про виклик у судові засідання направлялись відповідачу SMS-повідомленням, однак згідно з довідками не були доставлені. Крім того, оскільки, відповідно до інформації, отриманої судом від УДМС України у Запорізькій області, місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , а Пологівська міська територіальна громада внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 07 червня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 10 червня 2022 року № 113), то про дату, час та місце судових засідань, призначених на 17 листопада 2022 року та 11 січня 2023 року відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Судом також було зроблено запит до Національної сервісної служби України щодо реєстрації [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи. 02 грудня 2022 року судом отримано відповідь, згідно з якою станом на 30.11.2022 в ЄІБД ВПО про нього відсутня інформація. За змістом ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 19 червня 2021 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 18 (свідоцтво про шлюб від 19.06.2021 серії [NUMBER] ). Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи причини, які спонукали позивачку звернутись до суду з позовом, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а, отже, позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки про відновлення дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачкою сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачкою судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved