Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 липня 2003 року до 12 вересня 2022 року, під час спільного проживання у них народились: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, ухиляється від участі у їх вихованні та утриманні. Відповідач працює на посаді оглядача вагонів ОВР ПТО Миронівка, що відноситься до Виробничого підрозділу Експлуатаційне вагонне депо «Козятин», а тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини усих видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей. Вказаний розмір аліментів просила стягнути в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 2 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 2 листопада 2022 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого в установленому порядку місця проживання. 1 грудня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу особисто. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України,\~справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження : серії [NUMBER] , виданого 9 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2010 року виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 2011 року виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с.,а.с. 7,8,9). Судом встановлено, що діти сторін проживають з позивачем по [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджена даними довідки № 425, виданої Владиславським старостинським округом № 3 виконавчого комітету Миронівської міської ради 8 вересня 2022 року (а.с. 10). Позивач працює в АТ «Укрзалізниця» на посаді станційного робітника Виробничого підрозділу «Вокзал станції Київ-Пасажирський» Філії «Вокзальна компанія», розмір її заробітної плати за період з січня по червнень 2022 року становить 53813,28 грн. Відповідач працює у «Виробничому підрозділі «Експлуатаційне вагонне депо Козятин» АТ «Укрзалізниця». Вказані обставини підтверджуються даними довідок № 426 від 30 серпня 2022 року та № 59 від 29 серпня 2022 року (а.с.,а.с. 12,13). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Згоди щодо утримання дітей сторонами не досягнуто. Відповідач не оспорював тієї обставини, що діти проживають з позивачем. Оскільки обов`язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1,\~2,\~3\~ст.183\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~ Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує ті обставини, що батько дітей офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, а тому стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є можливим та не порушує інтереси сторін і дітей. Обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають істотне значення та повинні братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів, відповідач не вказав. Висновки за результатами розгляду На підставі\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що обставини, які можуть бути підставою для задоволення позову в частині визначення розміру аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. З огляду на правила ст. 80 Сімейного кодексу України, щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дітям необхідного матеріального утримання з урахуванням інтересів та потреб саме дітей, суд дійшов висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття. Відповідно до\~п.\~17\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved