Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Адвокат АО «МАКМЕЛ» Мельник О.С., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 18 жовтня 2022 року (надійшла до суду 28 жовтня 2022 року), в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 серпня 2020 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №348. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26 серпня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу шлюбно-сімейні стосунки між подружжям погіршились у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою почуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння. Протягом 6 місяців, що передували пред`явленню позову, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. [PERSON] вважає, що вони з [PERSON] є різними, а тому сенсу підтримувати їх стосунки та зберігати шлюб на майбутнє не вбачає. Неодноразові вжиті спроби примиритись бажаного результату не дали. На його переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме його інтересам, адже примушування до шлюбних відносин є неприпустимим. Спір щодо визначення місця проживання дитини та прийняття участі в її вихованні між сторонами відсутній. Ухвалою суду від 25 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.16). Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подали заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача одночасно з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] та його як представника, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, про що подала відповідну заяву, що надійшла на адресу суду засобами поштового зв`язку 26 грудня 2022 року. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №348 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26 серпня 2020 року, а.с.18). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 07 жовтня 2020 року (а.с.6-зворот). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, взаємоповаги, несумісністю характерів, різними поглядами на сім`ю, ведення сумісного господарства, втратою почуття любові. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають та не підтримують жодних відносин, притаманних подружжю. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу та зумовлює його добровільний характер. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через представника, наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти надання строку на примирення, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] від 26 серпня 2020 року (а.с.18) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність заяви відповідача про відновлення дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 496,20 грн., а інші 50% судового збору (496,20 грн. відповідно) стягнути з відповідача на його користь. Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат із їх підтвердженням відповідними доказами, позивач не заявляла.

Outcome: approved