Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

29 жовтня 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення 11271 грн 34 коп. заборгованості за кредитним договором від 29 вересня 2010 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 290 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 10832 грн 11 коп. та пені 149 грн 23 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань. 10 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання (а.с. 58). 15 квітня 2022 року до суду повернуто поштове повідомлення направлене на адресу відповідача (а.с. 61). Станом на 03 січня 2023 року відзив на позов та заперечення від відповідачки [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України),\~ , розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. АТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Банк) та [PERSON] (Позичальник) уклали кредитний договір (без номеру) у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 29 вересня 2010 року та довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 26 вересня 2011 року,\~ у відповідності до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до договору, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,5% в місяць, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Строк внесення щомісячних платежів визначено сторонами до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню за несвоєчасну сплату заборгованості: базову відсоткову ставку по договору /30 нараховується за кожен день прострочки кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при наявності прострочки на суму від 50 грн і більше\~ (а.с. 18, 19). Позивач ставить питання про стягнення з відповідача 11271 грн 34 коп. заборгованості за користування кредитними коштами, з яких: 290 грн заборгованість за тілом кредиту, 10832 грн 11 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 149 грн 23 коп. нарахована пеня. З наданого позивачем розрахунку та первинного документу - банківської виписки по рахунках відповідача вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту, що дає підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 290 грн та нарахованої пені, яку позивач зменшив до 149 грн 23 коп. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з процентів за користування кредитом у заявленому позивачем розмірі 10832 грн 11 коп, суд вважає за необхідне зупинитись на наступному. За умовами договору сторони погодили річну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на строк, що відповідає строку дії картки - до останнього дня грудня 2014 року, що підтверджується довідкою банку (а.с. 17). Даних про перевипуск карти в матеріалах справи немає. Відтак, у межах строку кредитування до 31 січня 2015 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. По закінченню цього строку, відповідачка мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Виходячи з наведених норм, нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору (01/2015) припинилося. Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість по відсоткам станом на 31.01.2015 року складає 756 грн 94 коп., яка підлягає до стягнення, а вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам за період з 01 лютого 2015 року по 31 серпня 2021 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс18. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованість в межах дії кредитного договору в сумі 1196 грн 17 коп., що складається з: 290 грн заборгованості за тілом кредиту, 756 грн 94 коп. заборгованості по відсоткам та 149 грн 23 коп. пені. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 240 грн 90 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial