Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

13 липня 2022 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер платника податку [NUMBER] , жит. с. Довжок, Могилів- Подільського району, Вінницької області аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь 1500 гривень за надання юридичної допомоги. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16 березня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 березня 2019 року Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у Житомирській області. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 лютого 2020 року виконкомом Студенянської сільської ради, Піщанського району, Вінницької області.Позива зазначає, що в даний час їхній шлюб розпався, більше півроку відповідач зі сім`єю не проживає, дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Піщанської селищної ради. Відповідач частково надавав матеріальну допомогу на утримання сина, але не постійно. Він працює, має стабільний заробіток, проте розмір його доходів позивачу невідомий. А тому, враховуючи, що відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина. Відповідно до ухвали суду від 16 серпня 2022 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання 05 січня 2023 року не з`явилась, проте від неї на адресу суду надійшли заяви, в яких вона просить суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а також прость не стягувати з відповідача по справі судові витрати та залишити їх за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05 січня 2023 року не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсуності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінян юстиції у Житомирській області (а.с.6). Під час перебування в шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області 19 лютого 2020 року (а.с.7). Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В частині 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. В частині 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду на підставі наданих суду письмових доказів, а саме долученої до позовної заяви довідки Піщанської селищної ради Вінницької області № 40 від 29 червня 2022 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , та біля неї проживає її син [PERSON] , [INFO] , та знаходиться на її утриманні (а.с.8) Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши їх в сукупності, суд вважає надані позивачем докази підтверджують проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , що не оспорювалося відповідачем по справі. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що суду не надано жодних доказів та під час судового розгляду не встановлено про досягнення між сторонами - батьками дитини домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину, в тому числі, того з них, хто проживає окремо від дитини, суд знаходить підстави для присудження коштів на утримання дитини за рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до шести років з 01 січня становить 2272 гривні. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити повністю.

Outcome: approved