Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказувала на те, що 03 липня 1982 року між нею, [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі в них народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 05 квітня 2000 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження №Ж132 від 28.01.2000, було видано Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер її син [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частки квартири, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказане спадкове майно [PERSON] нікому не заповідав, інші спадкоємці за законом відсутні. Враховуючи положення ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час прийняття спадщини вона постійно проживала з [PERSON] , то вона фактично прийняла спадщину після сина. У зв`язку з відкриттям спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , вона звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори, де було заведено відповідну спадкову справу №65860178, номер у нотаріуса №319/2020. Однак, 22 травня 2020 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. було видано постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] , в зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує право власності на вищевказану квартиру. Також [INFO] помер [PERSON] , який був одним із співвласників квартири за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із зазначеним позивач звернулась до суду та просила визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] , в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,62 кв.м., становила -1/4 та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,62 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Судом відкрито провадження за правилами загально позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просили позов задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача в матеріалах справа міститься заява про розгляд справи без їх участі, просили ухвалити рішити згідно чинного законодавства. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності дост. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 03 липня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГСу м. Кривий Ріг, актовий запис №650. У шлюбі в них народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 05 квітня 2000 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження №Ж132 від 28.01.2000, було видано Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповідної відмітки, в [ADDRESS] Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» і записана у реєстрову книгу за №186П-379-379. Найменування [ADDRESS] змінено на « [ADDRESS] » в 2016 році відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та рішення Криворізької міської ради від 22.06.2016 №634 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2008 №2920 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць, провулків міста». [INFO] [PERSON] помер, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №51. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частки квартири, що знаходиться в [ADDRESS] . У зв`язку з відкриттям спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , я, [PERSON] , звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори, де було заведено відповідну спадкову справу №65860178, номер у нотаріуса №319/2020. 22 травня 2020 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказаною Постановою від 22.05.2020 відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] , в зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує право власності на вищевказану квартиру. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-1328цс15, постановах Верховного суду від 18.02.2019 у справі № 308/5988/17-ц, від 20.03.2019 у справі № 202/3520/16-ц, від 04.11.2021 у справі № 464/3201/18, згідно з частинами першою та другою статті 376ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони: 1) збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або 2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або 3) з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Відповідно до ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно із ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.1, п.3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.6 постанови пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають, як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у п.7 ППВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». З п.7 ППВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що спадкоємець не позбавлений права звертатися із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. На підставі ви ще викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved