Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача надати йому відповідь на звернення з приводу наявності у нього боргу по сплаті житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником зазначених квартир та є членом ЖБК «Індикатор - 8». Зазначає, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06.05.2021 року він сплатив заборгованість за житлово - комунальні послуги в розмірі 17 971 грн. 29.11.2021 року позивач звернувся до відповідача з проханням повідомити про наявність у нього заборгованості за житлово - комунальні послуги за вказаними адресами, однак відповідь у порядку, передбаченому Закону України «Про звернення громадян» не одержав. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.11.2022 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 16-17). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що відповідач клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, а також відзиву на позов не подавав, суд розглядає справи за наявними в ній доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається із матеріалів справи від 29.11.2021 року позивач [PERSON] звернувся до ЖБК «Індикатор - 8» із заявою про надання інформації про наявність у нього боргу по сплаті житлово-комунальні послуги у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 2). Відповідно до статті 6 Закону України «Про звернення громадян», громадяни мають право звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, посадових осіб українською чи іншою мовою, прийнятною для сторін. Частиною першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (стаття 20 Закону України «Про звернення громадян»). Частиною першою статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно з положеннями частини четвертої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов`язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 16 і 23 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України, визначено способи захисту цивільних прав і інтересів. З огляду на те, що позивач звертався до відповідача із зазначеною заявою від 29 листопада 2021 року, бездіяльність відповідача, щодо ненадання інформації на письмову заяву позивача суд вважає такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про звернення громадян», а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved