Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 15 листопада 2022 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява. Позивач зазначила, що 25 червня 2014 року сторони уклали шлюб, [INFO] у сторін народився син [PERSON] 27 квітня 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач перестав матеріально утримувати дитину. На тепер син перебуває на її повному утриманні, а тому позивач вимушена звернутись до суду та просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з відповідача у розмірі ј частини від його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просила задовольнити. Зазначила, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що син [PERSON] приходить до нього на вихідні та в інші дні, він проводить з ним час, годує його та купляє йому одяг, тому немає підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дитини. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 25 червня 2014 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. [INFO] народився [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2015 року (а.с.4) його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). 9 червня 2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.24). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». З витягів з реєстру територіальної громади від 6 липня 2022 року (а.с.25) та від 3 листопада 2022 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта обтеження житлово-побутових умов від 21 грудня 2022 року (а.с.26) за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2021 р.н. Вказане житло позивач орендує, що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 30 червня 2021 року (а.с.8). Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України. 4. Норми права, якими керувався суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керувався суд при вирішенні спору. Встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Ця обставина є достатньою підставою для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав доказів добровільного утримання сина. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище. З огляду на це, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача допустимо стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а саме з 15 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є цілком достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини, та відповідає визначеному ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved