Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

18 серпня 2022 позивач [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 15.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі №19727. Водночас позивач просить під час підготовки справи до розгляду витребувати у приватного нотаріуса Данич О.Ф. матеріали нотаріальної справи, на підставі яких нотаріус здійснив виконавчий напис. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості, а тому вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням закону та таким що не підлягає виконанню. Крім того, оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. 22.08.2022 Малиновським районним судом м. Одеси було винесено ухвалу, якою вказану цивільну справу передано за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області. \~ Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.10.2022 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 10.11.2022. \~ \~ \~ \~09.11.2022 до суду надійшла заява [PERSON] , у якій він просить суд розглядати справу без його участі на підставі наявних документів в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання 10.11.2022 учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, і суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження у справі, справу призначив до судового розгляду на 23.01.2023. 23.01.2023 до суду надійшла заява [PERSON] , у якій він просить суд розглядати справу без його участі за наявними матеріалами. Клопотання про витребування матеріалів нотаріальної справи у приватного нотаріуса Данич О.Ф. - залишити без розгляду. У судове засідання 23.01.2023 учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, і суд прийняв рішення про проведення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України, а також статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (в редакції, що діяла на час вчинення виконавчого напису від 12.02.2020), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин на підставі п.2 вищенаведеного Переліку. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 12.02.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення на підставі п.2 цього Переліку. Відповідно до п.1 вищенаведеного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. видано виконавчий напис №19727 про стягнення з [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором №001-15501-130912 від 13.09.2012, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2277/K від 06.07.2020 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», заборгованості за кредитним договором №001-15501-130912 від 13.09.2012 року. Згідно з виконавчим написом №19727 строк платежу за кредитним договором №001-15501-130912 від 13.09.2012 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.07.2020 по 07.04.2021. Сума заборгованості складає 16\~930,40 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 10\~805,40 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6\~125,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал». Загальна заборгованість боржника 18\~130,17 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качуркой В.В. відкрито виконавче провадження №69639882 від 15.08.2022 про примусове виконання виконавчого напису №19727 від 15.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. Договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки №001-15501-130912 від 13.09.2012 нотаріально не посвідчений. З наданих суду документів неможливо встановити факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність наведеної заборгованості. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18. За таких обставин, враховуючи також, те що відповідачем не було надано відзив на позов, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню, тобто позов підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що з наданих документів неможливо встановити наявність заборгованості за договором №001-15501-130912 від 13.09.2012 та її розмір, оскільки матеріали справи не містять документів щодо надання кредиту, його отримання позивачем, а також розрахунку заборгованості за відсотками. Враховуючи задоволення позову, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved