Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Позивач в позові посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.07.2019 року по справі №644/7750/18 позовні вимоги ФОП [PERSON] були задоволені та стягнуто з [PERSON] суму боргу в розмірі 19044,80 грн. Вищезазначене рішення набрало законної сили та 04.09.2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 59954730 про стягнення з відповідача суми боргу.07.11.2020 року боржником [PERSON] сплачено 1000,00 грн. на розрахунковий ФОП [PERSON] , що підтверджується меморіальним ордером №@PL495300 від 07.11.2020 року. 11.06.2021 року ВДВС по Індустріальному району м. Харкова перераховано залишок боргу в розмірі 18044,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 621. Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова не виконувалося відповідачем в період з 06.08.2019 року по 11.06.2021 рік. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 2284,17 грн. - інфляційних збитків, 1038,81 грн. - 3% річних, а всього - 3322,98 грн. та судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена, клопотання та відзив на позовну заяву не подавала. За таких обставин, зі згоди позивача та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі доказів у справі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє відповідальності сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення. Як неодноразово зазначав Верховний Суд в своїх постановах, сторона вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язанням, в тому числі з моменту звернення до суду до дня фактичного стягнення за відповідним судовим рішенням. Базою для нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат, згідно до ч.2ст.625 ЦК України, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.07.2019 року по справі ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь позивача 19044,80 грн. Із змісту цього рішення вбачається, що суд задовольнив вимоги позивача та стягнув з відповідачки суму боргу за невиконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу металопластикових виробів в розмірі 8340 грн. Також суд стягнув неустойку за невиконання вказаного грошового зобов`язання в розмірі 10000 грн. та судовий збір в сумі 704 грн. 80к., а всього суму в розмірі 19044 грн.80к. Рішення набрало законної сили, 04.09.2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 59954730 про стягнення з [PERSON] боргу. 10.06.2021 року відповідачка виконала свої грошові зобов`язання перед позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення №621 ( а.с.13). Суд зазначає, що період, за який відповідач прострочив позивачу виплату грошового зобов`язання, становить з 06.08.2019 року по 11.06.2021 року і в цій частині погоджується з розрахунком позивача. Однак з сумою грошового зобов`язання в розмірі 19044 грн.80к., яку позивач взяв для розрахунку трьох відсотків річних та інфляційних втрат, погодитися не можна, оскільки вона, як вказано судом вище, включає в себе, крім основного зобов`язання, суму неустойки та судового збору. Таким чином, розрахунок сум, який потрібно стягнути в порядку ст.625ч.2 ЦК України, з відповідача на користь позивача становить: 3 % річних : 8340 грн (основна сума боргу) * 3% : 100% * 676 днів :365 днів = 463 грн. 38 коп. Інфляційні збитки розраховуються за такою формулою Інфляційні нарахування = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] У період з 06.08.2019 року по 11.06.2021 року індексація на суму 8 340,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% = 112,556% (за період Серпень 2019 - Травень 2021) [Інфляційні нарахування] = 8 340,00 грн. (сума боргу) ? 112,556% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 8 340,00 грн. (сума боргу) = 1 047,13 грн. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача..

Outcome: partial