Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

19 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі - ТОВ «ШП «Харківенергоремонт») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за спожиту теплову енергію в квартирі [ADDRESS] за період з 01.03.2019 по 31.10.2021 в розмірі 15200 грн 03 коп. та судового збору в сумі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з 15 жовтня 2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостка і визнано надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому №226 від 28 липня 2006 року. ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією також і будинок [ADDRESS] є відповідач. Власником іншої 3/4 частини Квартири-1 була [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] спадщину після померлої [INFO] [PERSON] не отримував. У період з 01.03.2019 по 31.10.2021 по Квартирі-1 за послуги з теплопостачання ніхто не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15200 грн 03 коп. 23 грудня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 23 грудня 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.19) 02 червня 2022 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер витягу - 26651304) форма власності квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 36,6 кв. м.), є приватна власність. Також зазначено вид спільної власності - спільна часткова та розмір частки, а саме 1/4 належить власнику [PERSON] . В силу норм ст. 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів. Отже, співвласник квартири повинен утримувати майно, що йому належить, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Відповідач не повинен сплачувати заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період надання послуг 01.03.2019 по 31.10.2021 в сумі 15200 грн. 03 коп. та судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. Між ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» та відповідачем не укладались та не підписувались договори про надання послуги централізованого опалення. Відповідач не проживав у кв. [ADDRESS] та не укладав договір з ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» про надання послуги централізованого опалення. За вказаною адресою відповідач не зареєстрований та не проживає. Також йому не було відомо про смерть співвласниці квартири [PERSON] та хто саме проживав у вказаній квартирі, і фактично користувався житлово-комунальними послугами. У порушення ч. 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивачем не надано суду доказів обґрунтованості розрахунку заборгованості. В якості підтвердження наявності заборгованості зі сплати послуг з теплопостачання в сумі 15200 грн. 03 коп. позивачем долучено до позовної заяви оборотну відомість за період з 01.03.2019 по 31.10.2021. У той же час, у вказаному документі не зазначено який саме тариф позивачем застосовано при визначені суми оплати вартості послуг теплопостачання (опалення), чи брався розрахунок виходячи із наявної площі квартири або із розрахунку спожитої теплової енергії всього будинку. Отже, долучені до позовної заяви документи не можуть вважатись належним доказом наявності заборгованості зі сплати послуг з теплопостачання. (а.с. 21-23) \~\~\~\~ 08 червня 2022 року від представника позивача ТОВ «ШП «Харківенерргоремонт» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з 15.10.2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому № 226 від 28.07.2006 року. Також підприємство забезпечує тепловою енергією і багатоквартирний будинок [ADDRESS] . Співвласником частини квартири [ADDRESS] вказаного будинку, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.10.2021 є [PERSON] . Іншим співвласником вищевказаної квартири є померла - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 13 Конституції України та п. 4 ст. 319 ЦК України - власність зобов`язує. Це поняття формує правосвідомість не лише самих власників, але й інших учасників правовідносин власності, яким і виступає теплопостачальна організація ТОВ «ШП «Харківенергоремонт». У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 статті 544 ЦК України). Відповідачем не надано доказів того, що між співвласниками квартири [ADDRESS] , було обумовлено порядок утримання їхньої власності з покладенням обов`язку щодо її фактичного утримання на одного із співвласників. Як вбачається із обігової відомості по особовому рахунку № [NUMBER] за період 01.03.2019 - 31.10.202Ір.р., на час смерті співвідповідача ( [INFO] ), вищевказаної квартири, [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання була відсутня. У даному відзиві на позовну заяву, відповідач зауважує, що співвласник квартири повинен утримувати майно, що йому належить, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Також відповідач зауважує, що він не мешкає у вищевказаній квартирі та не укладав із позивачем договір про надання вищевказаних послуг. Позивач звертає увагу суду, що після смерті співвласника, [PERSON] , за весь вищевказаний період, відповідачем не здійснено ні однієї оплати на погашення вартості послуг з централізованого теплопостачання навіть в межах його частки у праві спільної часткової власності. Оскільки на момент звернення позивача з позовом до суду співвласник квартири - [PERSON] померла, то в силу законодавства саме відповідач несе обов`язок утримання належної йому на праві спільної власності квартири та оплати житлово-комунальних послуг. Також звертають увагу, що не проживання відповідача у вказаній квартирі, не свідчить про те, що послуга з централізованого теплопостачання не була надана, так як належна йому квартира від централізованого теплопостачання не відключена, будь-яких доказів щодо наявності технічних перешкод щодо надання послуги з теплопостачання у відповідача немає, відтак, споживання послуги з централізованого теплопостачання відповідачем не спростовується. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-УІІ від 09.11.2017 визначено права та обов`язки споживача. Так, згідно з частиною 1 зазначеної статті споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами відповідних договорів на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї ж статті обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України № 2189-УІІ від 09.11.2017, споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Отже, позивач вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність договірних правовідносин між ним та позивачем з огляду на відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (а.с.32-34) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З довідки наданої ПП «Івушка Шостка» 10 вересня 2021, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в Квартирі-1 в період з 18.05.1982 до 22.04.2019. (а.с.4) Згідно із інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 277742626 сформованого 01 жовтня 2021 року, [PERSON] належить 1/4 частка Квартири-1, інша 3/4 частини Квартири-1 належить [PERSON] (а.с.5,6) З обігової відомості по Квартирі-1, вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.03.2019 по 31.10.2021 у зв`язку з несплатою споживачами за послуги виникла заборгованість в загальному розмірі 15200 грн 03 коп. (а.с.7,8) Відповідно до інформації наданої в.о. завідувача Першої Шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області 25 червня 2022 року за №109/01-16, спадкова справа після померлої [PERSON] у нотаріальній конторі не відкривалася, дані щодо спадкоємців відсутні.(а.с.45) Згідно із ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ч.1 ст. 316 ЦК України ). За змістом ч.1,2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує ( ч.4 ст. 319 ЦК України). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року за №1875-ІV (далі - Закон №1875-IV), у редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Також, зазначеною статтею Закону №1875-ІV передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Виконавець і споживач є учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг і за приписами статті 6 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019.\~ Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч.2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII, що введений в дію з 01.05.2019, також визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В свою чергу, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року за №2633-IV (далі - Закон №2633-IV) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із ст. 24 Закону №2633-IV від 02 червня 2005 року, основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Відповідно до ст. 25 Закону №2633-IV від 02 червня 2005 року, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 66-68 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України), наймач квартири та члени його сім`ї зобов`язані оплачувати квартирну плату та комунальні послуги. При цьому, виходячи зі змісту ст. 64 ЖК України, під відповідальним наймачем житла необхідно розуміти як його користувача у будинках державного чи відомчого житлового фонду так і власників приватних квартир, які також зобов`язані оплачувати надані їм комунальні послуги. Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), взаємні права та обов`язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 32 Закону №1875-ІV від 24.06.2004, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із пунктами 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Так, згідно ст. 19 Закону №1875-ІV від 24.06.2004, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Щодо зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону №№1875-ІV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону №1875-ІV від 24.06.2004 виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно із ст. 12 Закону України №2189-VІІІ від 09.11.2017, що введений в дію з 01.05.2019, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються ст.13-15 цього Закону. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ За правилами ст. 77, 78, 81 ЦПК України на сторони у справі покладається обов`язок по наданню належних та допустимих доказів як на підставі своїх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт ухилення позивача від укладення з ним договору про надання житлово-комунальних послуг. Також відповідачем не надано доказів невиконання чи неналежного виконання підприємством обов`язків з надання житлово-комунальних послуг. З дослідженої судом обігової відомості вбачається, що загальна сума заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.03.2019 по 31.10.2021 по Квартирі-1 складає 15200 грн 03 коп. Відповідач є власником 1/4 частини Квартири-1, спадкоємці після [PERSON] , яка померла, за інформацією державного нотаріуса, відсутні, тобто власника 3/4 частини Квартири-1 судом не встановлено.\~ Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що до задоволення підлягає заборгованості за належну на праві власності [PERSON] 1/4 частини Квартири-1, а саме в розмірі 3800 грн 00 коп.\~ Отже, станом на день звернення до суду відповідач як власник 1/4 частини Квартири-1 свої зобов`язання перед позивачем щодо оплати комунальних послуг не виконав, тобто заборгованість в розмірі 3800 грн 00 коп. ним не сплачена, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково - в розмірі 3800 грн 00 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. ТОВ «ШП Харківенергоремонт» сплачено судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп. (платіжне доручення: №629 від 09 березня 2021 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 3800 грн 00 коп., що становить 25,00 відсотка від позовної вимоги - 15200 грн 03 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 567 грн 50 коп., що становить 25,00 відсотків від сплаченого позивачем розміру судового збору - 2270 грн 00 коп.\~ Враховуючи вищезазначене з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 567 грн 50 коп.

Outcome: approved