Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~19 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду\~ з позовом до відповідача\~про порушення прав споживача на отримання послуги газопостачання. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.01.2021 року [PERSON] звернувся до відповідача як споживач ГК НАФТОГАЗ, з заявою в якій просив надати технічну документацію на газопровід, який проходить через його квартиру та провести демонтаж газопроводу в його квартирі або зняти опломбування на запірні арматурі. Жодної відповіді він не отримав. 30 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до відповідача як споживач ГК НАФТОГАЗ, з заявою, в якій просив надати газопостачання шляхом зняття опломбувань запірної арматури в квартирі протягом двох днів. Жодної відповіді він не отримав. 12 жовтня 2022 року [PERSON] , особисто звернувся до відповідача за місцем його розташування (через телефон КПП було повідомлено, що заява від 30.09.2022 року зареєстрована за № 02-2526 від 03.10.2022 року.) 12.10.2022 року він відправив попередження відповідачу, що протягом трьох днів буде вимушений звертатися до суду. Жодної відповіді він не отримав. Виходячи з вище викладеного відповідачем порушено право [PERSON] як споживача на постачання газу, і власника квартири - газове обладнання не має технічних посвідчень (різка і зварювання трубопроводу, гарантія на запірну арматуру). Отже, накладення пломбування відбулось 22.09.2014 року у зв`язку з спірними відносинами, постільки нарахування за газ проводились за нормами, а по факту [PERSON] не користувався газом і на неодноразові звернення припинити газопостачання відповідач не звертав уваги. Відповідач припинивши газопостачання, не звернувся до суду за стягненням фіктивного боргу, його мовчазність більше як 8 років, вказує, що борг є надуманим. Відповідач відмовлявся встановити лічильник газу, хоч встановлення лічильників проводилось в будинку, лише 05.06.2020 року відповідач встановив лічильник, при перевірці технічного стану запірних арматур встановив витоки газу і наклав повторно опломбування на запірну арматуру. [PERSON] має право користуватись послугою газопостачання як інші власники квартир будинку. Крім того ненадання технічної документації, яка надає гарантії на виконанні роботи по трубопроводу, на справну роботу запірної арматури, життя у такій квартирі наводить страх, власник квартири зазнає душевних страждань у зв`язку з чим виникають підстави для відшкодування моральної шкоди. Просить суд зобов`язати АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» надати технічну документацію і гарантії на виконані зварювальні роботи і роботу запірної арматури в квартирі [ADDRESS] . Зобов`язати АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» відновити газопостачання шляхом зняття опломбувань в квартирі [ADDRESS] . Стягнути моральну шкоду з АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ,,ЧЕРКАСИГАЗ» на користь [PERSON] в сумі 10000.00 гривень. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2022 року позивачу наданий додатковий строк для усунення недоліків позовної заяви Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлені строки для надання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення. 14 грудня 2022 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що [PERSON] отримував послуги з газопостачання відповідно до умов укладеного з ПАТ «Черкасигаз», правонаступником якого є АТ Черкасигаз, договору №9967148 від 20.12.2007 року, який було переукладено 12.02.2015 року та згідно умов якого позивач зобов`язувався своєчасно та в повному розмірі сплачувати за надані послуги. У зв`язку з невиконанням позивачем взятих на себе обов`язків щодо своєчасної та повної сплати за отримані послуги, 22.09.2014 року ПАТ «Черкасигаз» було припинено газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт. Не погоджуючись з припиненням газопостачання, [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання відновити газопостачання за виміром об`єму споживання газу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За його заявою судом було відкрито провадження № 2/712/1155/15 від 27.02.2015 року, справа №712/2192/15-ц. Згідно доводів [PERSON] заявлених у суді, йому мало бути забезпечено відновлення надання послуг за виміром обсягу споживання або шляхом безоплатного встановлення лічильника газу. Соснівським районним судом м. Черкаси по справі №712/2192/15-ц було встановлено, що відмова ПАТ «Черкасигаз» у встановленні в 2014 році [PERSON] безоплатно лічильника газу не суперечила Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно з яким у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі встановлення лічильників здійснюється за графіком до передбаченого вказаним законом граничного строку 01 січня 2018 року, а [PERSON] не звертався до ПАТ «Черкасигаз» з приводу встановлення лічильника за свій рахунок. В подальшому, строки встановлення лічильників були продовжені Законом України №2260-УІП від 20.01.2018 року і згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі такий строк продовжено до 3 січня 2021 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2015 року по справі №712/2192/15-ц, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2015 року по справі №712/2192/15-ц, у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання відновити газопостачання за виміром об`єму споживання газу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено. Відповідно до плану-графіку встановлення лічильників газу по м. Черкаси в 2020 році роботи по встановленню лічильників у житловому будинку [ADDRESS] мали проводитися у квітні 2020 року, однак у зв`язку із запровадженням у державі карантинних заходів, виконання таких робіт проведено у червні 2020 року. Позивачу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , лічильник газу встановлено 05.06.2020 року. При встановленні лічильника газу працівниками відповідача, позивач жодних претензій щодо встановлення лічильника газу не заявляв, без зауважень підписав акт прийомки до експлуатації встановленого побутового газового лічильника, Договір відповідального зберігання майна №7209967148 від 05.06.2020 року та акт на припинення/відновлення газопостачання від 05.06.2020 року. Однак, в день встановлення лічильника газу - 05.06.2020 року газопостачання квартири [ADDRESS] не було відновлено. Регулятором - НКРЕКП постановою № 1687 від 04.06.2015р. було припинено надання послуг з постачання природного газу відповідачем, шляхом анулювання дії ліцензії ПАТ «Черкасигаз» з постачання природного газу за регульованим тарифом з 1 липня 2015 р. В зв`язку з викладеним, відповідач з 01.07.2015 року не здійснює господарську діяльність з постачання природного газу. Натомість з 01.07.2015 р. здійснює діяльність виключно з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області на підставі Ліцензії на розподіл природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП №840 від 29.06.2017 р. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити Оператору ГРМ вартість послуг розподілу природного газу. Умови договору розподілу природного газу є однаковими для всіх споживачів України, а сам договір є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, шляхом заявочного приєднання і не потребує двостороннього підписання письмової форми Договору. Письмова форма Договору надається Оператором ГРМ на письмову вимогу споживача. Типовий договір розподілу природного газу набрав чинності з 01.12.2015 року. На виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу ГРМ, відповідачем на адресу позивача: [ADDRESS] було направлено заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу разом з інформаційним листом №3157/23 від 31.12.2015 року. Враховуючи те, що позивач починаючи з 01.12.2015 року не вчинив жодної дії, що засвідчує факт приєднання до умов договору розподілу природного газу, надання відповідачем послуги розподілу природного газу позивачу без наявності договірних відносин є порушенням вимог ст. 40 Закону України Про ринок природного газу. Щодо вимоги позивача відновити газопостачання за адресою: квартира [ADDRESS] . Газопостачання квартири [ADDRESS] припинено 22.09.2014 р. через наявність заборгованості за спожитий природний газ. Станом на дату надання відзиву на позов, підтвердження про усунення порушення, що стало підставою для припинення газопостачання за вказаною адресою у Товариства відсутні. Позивачу неодноразово надавалися відповіді та пояснення, як усно, так і письмово, зокрема в листах №667 від 20.10.2022 р.; №19 від 29.01.2021 р.; № А-270/17 від 22.06.2020 р.: № 237 від 10.08.2020 р. В листі від 29.01.2021 року №19, позивачу було надано вичерпну відповідь щодо відновлення газопостачання з переліком вжиття необхідних дій, а саме: усунути порушення, що стало підставою припинення газопостачання, відшкодувати Оператору ГРМ витрати на припинення та відновлення газопостачання, забезпечити технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, укласти договір розподілу природного газу. При цьому, позивачу було визначено місячну вартість послуги розподілу природного газу. Щодо правомірності дій відповідача з порушеного позивачем питання та інших питань, в тому числі щодо відновлення газопостачання, демонтажу газопроводу в його квартирі, сектором НКРЕКП у Черкаській області та НКРЕКП було проведено перевірку, за результатами якої позивачу надані пояснення листом НКРЕКП №1004/16/9-20 від 07.10.2020 р. За результатами проведеної перевірки НКРЕКП не виявлено порушень з боку роботи Оператора ГРМ. Враховуючи зазначене, твердження позивача про не отримання відповідей на його звернення не відповідає дійсності. Щодо вимоги позивача про надання технічної документації. Згідно інформації, наявної у відповідача, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , переданий в управління ОСББ «Переможець-32». На виконання вимог Кодексу ГРМ, 07.11.2017 року відповідач звертався до голови ОСББ «Переможець-32» листом за №2416/17 з роз`ясненнями щодо необхідності складання Акту розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін і обов`язковості укладення договору на експлуатацію складових газорозподільної системи та дотримання вимог ПБСГ та Кодексу ГРМ. Наразі, власники внутрішньобудинкових газових мереж, що не є ГРМ, за адресою: [ADDRESS] , не уклали Акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін та договір на технічне обслуговування даних мереж з АТ «Черкасигаз». Позивач, в свою чергу, також не повідомляв відповідача про виконання ним вимог Кодексу ГРМ та ПБСГ щодо забезпечення технічного обслуговування. Щодо вимоги позивача про відновлення його прав, як споживача. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, тобто звернення до суду за захистом своїх порушених прав є правом, а не обов`язком. За приписами ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження позивача про те, що борг є надуманим, так як АТ «Черкасигаз» не звертався до суду щодо стягнення заборгованості є припущенням та не може братися судом до уваги. Щодо застосування Постанови КМУ від 5.03.2022 № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану". Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 р. № 206 вона набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року та регулює питання щодо нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість та припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі. Таким чином, вказана Постанова не поширюється на механізм відновлення постачання природного газу споживачам. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Аналізуючи фактичні обставини і зазначені вище норми законодавства, вважаємо, що в порушення ст. 81 ЦПК України Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності завданої відповідачем шкоди, протиправність діянь відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. В зв`язку з цим, вимога позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставною, оскільки відсутнє порушене право позивача, що могло б стати підставою відшкодування такої шкоди з огляду на норми ст.ст. 23, 1167 ЦК України. \~ \~ \~ \~У відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. \~Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між ПАТ «Черкасигаз» та [PERSON] 12.02.2015 року був укладений типовий договір № 9967148 про надання населенню послуг з газопостачанню. З 22.09.2014р. надання послуг газопостачання припинено згідно з актом про відключення газових приладів шляхом опломбування крану. Припинення надання послуг з газопостачання відбулось в зв`язку з наявністю заборгованості по оплаті за спожитий газ в сумі 543,26 грн. 27 травня 2015 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, що залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2015 року по цивільній справі 712/2192/15-ц було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання відновити газопостачання за виміром об`єму споживання газу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Судом встановлено, що відмова ПАТ «Черкасигаз» у встановленні в 2014 році [PERSON] безоплатно лічильника газу не суперечила Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно з яким у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі встановлення лічильників здійснюється за графіком до передбаченого вказаним законом граничного строку 01 січня 2018 року, при цьому позивач не звертався до ПАТ «Черкасигаз» з приводу встановлення лічильника за свій рахунок. Регулятором - НКРЕКП постановою № 1687 від 04.06.2015р. було припинено надання послуг з постачання природного газу відповідачем, шляхом анулювання дії ліцензії ПАТ «Черкасигаз» з постачання природного газу за регульованим тарифом з 1 липня 2015 р. В зв`язку з викладеним, відповідач з 01.07.2015 року не здійснює господарську діяльність з постачання природного газу. Натомість з 01.07.2015 р. здійснює діяльність виключно з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області на підставі Ліцензії на розподіл природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП №840 від 29.06.2017 р. 31 грудня 2015 року ПАТ «Черкасигаз» було направлено [PERSON] лист про укладання договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу. Відповідно до плану-графіку встановлення лічильників газу по м. Черкаси позивачу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , лічильник газу встановлено 05.06.2020 року. 05.06.2020 року актом АТ «Черкасигаз» № 618/6 припинено газопостачання за адресою [ADDRESS] у зв`язку з переопломбуванням. 05.06.2020 року укладено договір між [PERSON] та АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про відповідальне зберігання № 7209967148 та акт про прийом до експлуатації встановленого побутового газового лічильника. 22 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до АТ «Черкасигаз» з заявою про надання технічної документації на газопровід, який проходить через його квартиру, провести демонтаж газопроводу в його квартирі або зняти опломбування на замірні арматурі. Відповідно до довідки № 1559145-В від 30.09.2022 року наданої Нафтогаз за адресою [ADDRESS] по рахунку о/р [NUMBER] відсутня заборгованість за користування природним газом. \~ \~ \~ \~30 вересня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до АТ «Черкасигаз» з заявою про надання газопостачання шляхом зняття опломбувань запірної арматури в квартирі. 20 жовтня 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» надано відповідь на лист від 30.09.2022 року в якій зазначено, що газопостачання квартири [ADDRESS] припинено 22.09.2014 року через наявність заборгованості за спожитий природний газ. Станом на дату звернення порушення не було усунуто. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Згідно частини першої\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1\~статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12\~та ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» \~ \~ \~ \~ Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. \~ \~ \~ \~Господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог\~Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), від 30.09.2015 р. №2494 (далі - Кодекс ГРМ), інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу. \~ \~ \~ \~Згідно із\~ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник природного газу (далі постачальник) суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27), а оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17). Закон України, від 09.04.2015, № 329-VIII «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу. Так, статтею 12 даного Закону, яка регламентує правила постачання природного газу, визначено, зокрема, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. У свою чергу згідно до ст. 40 приведеного Закону, яка регулює послуги розподілу природного газу, передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. \~ \~ \~ \~За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. \~ \~ \~ \~27.11.2015 р. набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1379/27824. \~ \~ \~ \~Крім того, на виконання вимог статей 12 та 40 Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за N 1386/27831) і Типовий договір розподілу природного газу (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 N 2498, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1384/27829) (дата набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП 01.12.2015). \~ \~ \~ \~Таким чином згідно до вимог приведеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач повинен укласти договір про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи та договір про постачання природного газу з постачальником, який зобов`язується поставити споживачеві природний газ. Постановою НКРЕКП № 1678 від 04.06.2015 року анульовано ліцензію ПАТ «Черкасигаз» на постачання природного газу за регульованим тарифом з 01 липня 2015 р., отже з 01.07.2015 року АТ «Черкасигаз» здійснює діяльність виключно з розподілу природного, нафтового і агу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області на підставі Ліцензії на розподіл природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП № 840 від 29.06.2017 року. \~ \~ \~ \~Текст Типового договору розподілу природного газу розміщено на офіційному сайті ПАТ «Черкасигаз» в мережі Інтернет www.chergas.ck.ua, укладається на невизначений строк з урахуванням ст.ст.\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач у справі акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» є оператором газорозподільної системи, отже з ним може укладатись договір лише про розподіл природного газу. Позивачем не надано доказів укладання в установленому порядку з акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» договору на розподіл природного газу. Крім того, відповідно до частини першої статті 714\~ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Пунктом 3 Правил постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказана норма кореспондує зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п.15 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 відновлення газопостачання здійснюється за погодженням постачальника та після відшкодування споживачем витрат на припинення та відновлення газопостачання, що понесені постачальником та/або Оператором ГРМ/ГТС. Згідно з п. 37 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 Постачальник є відповідальним за порушення вимог цих Правил; несвоєчасне включення споживача до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС за умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу; несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації; безпідставне припинення газопостачання. 18 червня 2022 року Кабінет Міністрів України затвердив постанову, згідно з якою на газопостачальну компанію "Нафтогаз" на час воєнного стану та 6 місяців після його завершення покладено виконання функції постачальника природного газу у відповідності до Правил Постачання природного газу. За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати коло відповідачів у справі. Належними відповідачами є особи, які мають відповідати за пред`явленим позовом - суб`єкти порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Оскільки визначення предмета та підстав заявленого позову належить виключно позивачу, то позивач на свій розсуд визначає відповідача особу, яка відповідати за позовом та залучення співвідповідача відбувається тільки за клопотанням позивача згідно з ст.51 ЦПК України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших належних співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц). Оскільки за змістом пункту 15 Правил постачання природного\~газу,\~затверджених постановою\~НКРЕКП від\~30.09.2015\~№ 2496відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ за погодженням постачальника, то поновлення газопостачання у спірних правовідносинах відноситься до функцій як Оператора ГРМ ( АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз"), так і постачальника (ГК "Нафтогаз"). У випадку встановлення обґрунтованості вимог позивача про безпідставну бездіяльність у відновленні газопостачання, обов`язок щодо його відновлення підлягає покладенню на обох виконавців комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу. \~ \~ \~ \~Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 640/18624/18. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом до Оператора газорозподільної системи "Черкасигаз" про зобов`язання відновити газопостачання споживачу, позивачем не був залучений до участі у справі у якості співвідповідача постачальник та виконавець у розумінні п.1 ч. 2\~ст.\~6\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» комунальних послуг з постачання природного газу - газопостачальна компанія "Нафтогаз". Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] \~не до всіх суб`єктів, які повинні відповідати за позовом, що є підставою для відмови у його задоволенні. Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц. Таким чином, оскільки суб`єктний склад відповідачів визначає позивач на свій розсуд та в даній справі з приводу спору про відновлення газопостачання ним не залучено в якості відповідача газопостачальну організацію "Нафтогаз", яка є безпосереднім учасником спірних матеріальних правовідносин, заявлені вимоги про відновлення газопостачання не підлягають до задоволення, оскільки в такому випадку рішення буде порушувати процесуальні права осіб, не залучених до участі у справі в якості відповідачів, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. У зв`язку з незалученням позивачем до участі в справі у якості відповідачів всіх суб`єктів, які повинні відповідати за позовом, враховуючи імперативність вимоги закону щодо забезпечення судом реалізації процесуальних прав усіх учасників процесу, суд не вправі встановлювати обставини щодо обґрунтованості вимог позивача про безпідставну бездіяльність у відновленні газопостачання й давати їм правову оцінку, що не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом з правильно визначеним нею суб`єктним складом учасників справи відповідно до сформульованих позовних вимог, які відповідатимуть передбаченому законом способу захисту відповідного права або законного інтересу . Вириішуючи позовну вимога про зобов`язання АТ ««Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» надати технічну документацію і гарантії на виконані зварювальні роботи і роботу запірної арматури в квартирі [ADDRESS] , суд доходить таких висновків. Відповідно до п.3 ч.4 ст. ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку. Відповідно до\~вимог пунктів\~3.2,\~3.3,\~5.4\~Правил безпеки\~систем газопостачання\~затверджених Наказом\~від 15.05.2015\~року №\~285\~власник (балансоутримувач\~та/або\~орендар (наймач))\~повинен забезпечити\~утримання систем\~газопостачання відповідно\~до вимог\~чинного законодавства\~України. Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. Технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Оскільки відповідач не є управителем багатоквартирного будинку, на якого у розумінні п.3 ч.4 ст. ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" покладений обов`язок вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог\~\~про зобов`язання відповідача надати технічну документацію і гарантії на виконані зварювальні роботи і роботу запірної арматури у квартирі позивача. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, суд доходить таких висновків. Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки в ході судового розгляду не було встановлено порушення прав позивача як споживача, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення. При зверненні до суду з даним позов для захист прав споживача позивач був звільнений від оплати судового збору, тому у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати відносяться на рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed