Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею і [PERSON] 25 травня 2021 року у Лиманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 88. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, часті сварки. Відповідач не цікавився потребами сім?ї. Через декілька місяців після укладення шлюбу почав зустрічатися з іншою жінкою. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечити її інтересам. У серпні 2021 року відповідач пішов з дому. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Дітей від шлюбу не мають. Враховуючи наведене, позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання, призначене на 16 січня 2023 року, сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому відповідач у своїй заяві проти розірвання шлюбу не заперечував. У своїй заяві Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 25 травня 2021 року у Лиманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 88 та видано свідоцтво про шлюб. Дітей від шлюбу сторони не мають. Як вбачається з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини у серпні 2021 року, проживають окремо, примиритися не бажають. У своїх заявах сторони наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин та небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач у своїй заяві не просив змінити його прізвище на дошлюбне, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу слід залишити « [PERSON] ». Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved