Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», в якому просив суд: - розірвати попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10823 від 06.12.2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг»; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] суму сплаченого авансу на виконання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10823 від 06.12.2021 року у розмірі 279532 грн 60 коп; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.12.2021 року між позивачем та ТОВ «Везем Шиппінг» укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10823, за яким сторони зобов`язались у строк до 30 квітня 2022 року укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу (надалі - основний договір) - автомобіля марки Mazda, модель 6 Grand Touring, 2013 року випуску, на умовах Попереднього договору. На виконання умов вказаного договору позивач здійснив оплату відповідачу в сумі 279532,54 грн, але з вини відповідача основний договір до 30 квітня 2022 року не був укладений. Вирішити спір у добровільному порядку не представилось можливим. 28 жовтня 2022 року по справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] направили заяви про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судового виклику за місцезнаходженням юридичної особи та на офіційну електронну адресу, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 06.12.2021 між позивачем [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10823 (а.с.8). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору, сторони зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі продажу (Основний договір) на належний відповідачу транспортний засіб марки Mazda, модель 6 Grand Touring, 2013 року випуску; сторони зобов`язуються до 30.04.2022 року укласти Основний договір. \~ \~ \~ \~П. 2.1 Договору встановлено, що продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною 279532,54 грн та сплачується стороною 2 (позивачем) в безготівковій формі на поточний рахунок сторони 1 (відповідач) в гривні. Як встановлено п. 4.1 Договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 06.12.2021 року і діє до 30.04.2022 року або до укладення Основного договору. Вказаний договір підписаний сторонами. Тобто, ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» зобов`язалось, що станом на момент укладення Основного договору, передбачений попереднім договором автомобіль буде належати йому та сторони укладуть договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля. Натомість, станом на даний час ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» не уклав з позивачем основний договір, а саме: договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Mazda, модель 6 Grand Touring, 2013 року випуску, тобто не виконав свої зобов`язання за попереднім договором. В свою чергу, позивач [PERSON] виконав зобов`язання за попереднім договором, а саме: ним було перераховано кошти в рахунок укладання майбутнього договору купівлі продажу у розмірі 279532,60 гривень на поточний рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», що підтверджується квитанцією № 397Т003FWP від 07.12.2021 року. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10823, укладений між ним та Відповідачем та стягнути з Відповідача кошти з тих підстав, що ним сплачено кошти, передбачені договором, проте Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, спеціальним законом, який підлягає застосуванню є Закон України «Про захист прав споживачів». Частиною четвертою статті 42\~Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченимЗаконом України«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У преамбулі Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З положень статті 628\~ЦК України вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Судом встановлено, що між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, Позивач виконав визначені в Договорі умови та сплатив кошти у встановленому розмірі, в той час як Відповідач визначені в Договорі зобов`язання не виконав та основний договір купівлі-продажу транспортного засобу не уклав, а тому Позивач просить розірвати вказаний договір та повернути сплачені ним кошти. Відомості про укладання між сторонами основного договору купівлі-продажу транспортного засобу відсутні. Статтею 202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно частини першої статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої четвертої статті 635 ЦК України, попереднім є договір,сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (упевний термін) укласти договір в майбутньому (основнийдоговір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути становлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена,- у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершенного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Сторона, яка необґрунтованоухиляється відукладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір неукладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525\~ЦК України врегульовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами статей 526-527\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з частинами першою, другою статті 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За змістом наведених норм ЦК України, завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Оскільки Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу, зазначеного в п. 1.1. попереднього договору в строк до 30 квітня 2022 року, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, а тому передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 279532,60 гривень є авансом в розумінні статті 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду України від 18.02.2009 у справі №6-23108св08, у постановах Верховного Суду України від 25.09.2012 у справі №6-82цс13, від 13.02.2013 у справі №6-176цс12 та у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 №461/5297/16-ц, від 17.06.2021 у справі №711/5065/15-ц. Відомості про те, що ТОВ «Везем Шиппінг» повідомило Позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань в порядку, визначеному пунктом 6.3 попереднього договору від 06.12.2021 відсутні. Стаття 599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610, 611\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін,якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Судом встановлено, що Відповідач допустив істотне порушення прав Позивача, як сторони попереднього договору, оскільки він позбавлений можливості отримати у власність обумовлений автомобіль певної марки та моделі, на що він розраховував при укладенні попереднього договору. Враховуючи те, що попередній договір є чинним, Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання визначені в попередньому договорі купівлі продажу транспортного засобу, порушив істотні умови визначені в договорі та у добровільному порядку не повернув грошові кошти Позивачу, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення та укладений між сторонами договір необхідно розірвати та повернути Позивачу кошти, сплачені на виконання умов договору. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Як зазначив позивач, моральні страждання полягають у тому, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 10000 грн, що є співрозмірною сумою тим нервовим стражданням, які він переживає. Неотримання позивачем транспортного засобу та втрата сплачених за нього грошових коштів призвела до погіршення його емоційного нервового стану, що негативно позначилось на його здоров`ї, самопочутті, продуктивності праці. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Згідно з ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Отже, право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло у зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача, що призвело до моральних переживань. При вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди судом враховуються положення п. п. 3, 5, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4. Право на відшкодуванняморальної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду на положення вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 10000 грн є співрозмірним. Враховуючи викладене, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 10000 грн є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, в зв`язку з чим, підлягає стягненню з Відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2905,25 грн.

Outcome: approved