Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Юнекс Банк" /далі - АТ "Юнекс Банк"/ звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову вказано, що 14 червня 2019 року між АТ "Юнекс Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 23.230.0619.ФО_К та в подальшому додаткову угоду до цього договору від 04 червня 2020 року. Відповідно до п.1.1 кредитного договору Банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 234 000,00 грн терміном користування до 14 червня 2024 року (день остаточного повернення кредиту). Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлено відсотки у розмірі 24 % річних. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов`язалася повертати кредит частинами та сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах згідно з п. 2.3, п. 2.4, п. 2.5 кредитного договору. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором між АТ "Юнекс Банк" та відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено 14 червня 2019 року іпотечний договір № 23.230.0619.ФО_31. Предметом іпотеки за цим договором є квартира [ADDRESS] , та належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині кожному. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, у зв`язку із чим станом на 05 січня 2022 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 14.06.2019 становить 196 997,27 грн, з яких: 28 440,95 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 154 928,64 грн - строкова заборгованість за кредитом, 9 407,67 грн - прострочені відсотки, 4 220,01 грн - строкові відсотки. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не погасила заборгованість за кредитним договором, відповідно до умов кредитного договору банк має право вимагати дострокове виконання у повному обсязі зобов`язання за цим договором, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , та належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині кожному, шляхом продажу на електронному аукціоні у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, що буде визначена при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а кошти отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення боргу за кредитним договором № 23.230.0619.ФО_К від 14.06.2019 перед АТ "Юнекс Банк" у розмірі 196 997,27 грн. Позивач також просить стягнути з відповідачів на свою користь понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 954,97 грн. Представник позивача АТ "Юнекс Банк" в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява позивача про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов, заперечень чи будь-яких заяв або клопотань суду не надали. З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 14 червня 2019 року між АТ "Юнекс Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 23.230.0619.ФО_К та в подальшому договір про внесення змін та доповнень до цього договору від 04 червня 2020 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями цих договорів /а.с. 9-11, 13/. Відповідно до п.1.1 кредитного договору АТ "Юнекс Банк" надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 234 000,00 грн терміном користування до 14 червня 2024 року (день остаточного повернення кредиту). Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлено відсотки у розмірі 24 % річних. Відповідно до п. 2.3, п. 2.4, п. 2.5 кредитного договору погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником [PERSON] щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 6 731,70 грн. Погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється позичальником шляхом внесення суми платежу, визначеного п. 2.3. договору, та суми інших платежів (при наявності) готівкою через касу Банку та/або безготівковим перерахуванням на рахунок № [NUMBER] а АТ "Юнекс Банк". Відповідно до п. 2.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] в Банку, за умови сплати Позичальником комісій, встановлених у п. 1.5.2 цього Договору, та укладання зазначеного у п. 3.1 іпотечного договору. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 234 000,00 грн підтверджується наданою позивачем випискою за особовим рахунком позичальника за період з 14.06.2019 по 05.01.2022 /а.с. 43-71/. З матеріалів справи вбачається, що на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором між АТ "Юнекс Банк" та відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено 14 червня 2019 року іпотечний договір № 23.230.0619.ФО_31 /а.с. 15-16/. Предметом іпотеки за цим договором є квартира [ADDRESS] , та належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині кожному /а.с. 15-16, 17-18, 19/. З наданих позивачем виписки по особовому рахунку за період з 14.06.2019 по 05.01.2022 та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] отримала від позивача кредитні кошти у розмірі 234 000,00 грн та частково здійснювала погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між позивачем АТ "Юнекс Банк" та відповідачем [PERSON] /а.с. 43-71, 72-73/. Згідно розрахунку заборгованості, наданого АТ "Юнекс Банк", відповідач [PERSON] користувалася кредитом, який у встановленому договором порядку та строки не погасила, в результаті чого станом на 05 січня 2022 року утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 196 997,27 грн, з яких: 183 369,59 грн - заборгованість за тілом кредиту: в т.ч. строкова заборгованість за тілом кредиту - 154 928,64 грн, прострочена заборгованість за тілом кредиту - 28 440,95 грн; 13 627,68 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом: в т.ч. строкова заборгованість за відсотками - 4 220,01 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 9 407,67 грн /а.с. 72-73/. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до п. 3.1 Іпотечного договору від 14.06.2019 Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог у разі порушення Іпотекодавцем зобов`язань чи умов, передбачених Кредитним договором та/або цим Іпотечним договором /а.с. 15-16/. Згідно з п. 1.1 Іпотечного договору за рахунок майна, яке є предметом іпотеки за цим Договором, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за Договором про іпотечний кредит в повному обсязі, що визначені на час виконання цих вимог. Пунктом 3.1.3 Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки на розсуд Іпотекодержателя відбувається у тому числі і за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2021 року позивачем було надіслано відповідачам по справі вимоги про дострокове повернення кредитних коштів /а.с. 30-31, 34-35, 38-39/ З наявної у матеріалах справи інформації з трекінгу поштових відправлень Укрпошти вбачається, що зазначені вище вимоги про дострокове повернення кредитних коштів кожен із відповідачів отримав 29 жовтня 2021 року /а.с. 33, 37, 41/. Відповідачі не надали суду відзиву на позов чи заперечень проти наявності та розміру вказаної позивачем заборгованості. Натомість, відповідач [PERSON] надав суду заяву про повне визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, оскільки, позивачем підтверджено факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотками, які не сплачені боржником в обумовлені кредитним договором строки, в свою чергу відповідачами не спростовано заявлений позивачем розмір заборгованості, хоча останннім достеменно відомо про знаходження позову у суді, беручи до уваги те, що відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства позивач, як іпотекодержатель, у разі неналежного виконання боржником основного зобов`язання вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який востаннє продовжено до 19 лютого 2023 року. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" доповнити пунктом 5-2 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону". Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду у частині\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки слід зупинити на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 954,97 грн, а саме з кожного відповідача по 984,99 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved