Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

17 серпня 2022 року Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як орган опіки та піклування, в особі начальника Служби Лободи Т.О., звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить позбавити відповідачів [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідачів аліменти на користь малолітньої [PERSON] та передати малолітню органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Малолітня перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. З листопада 2021 року малолітня [PERSON] проживає в сім`ї своєї повнолітньої сестри [PERSON] , яка забезпечує дитину всім необхідним, зокрема одягом, продуктами харчування, засобами особистої гігієни тощо. Мати дитини, [PERSON] з листопада 2021 року по червень 2022 року жодного разу не поцікавилась життям та навчанням доньки, її не відвідувала, допомоги не надавала, бажання забрати до себе не виявляла. Відповідачка [PERSON] проживає окремо від дитини, відповідачкою не створені умови для проживання малолітньої дитини. За місцем проживання відповідачка зарекомендувала себе негативно, як така, що ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, зловживає алкогольними напоями, спілкується з громадянами сумнівної поведінки. Відповідачка попереджалась про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, проте належних висновків не зробила. Батько дитини, відповідач [PERSON] вже довгий час не спілкується з дитиною, не допомагає матеріально, надав письмову згоду на позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки. 01 липня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Згурівської селищної ради прийнято рішення про надання висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з них аліментів. Відповідачі без поважних причин ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , не цікавляться її життям та здоров`ям, матеріальної допомоги не надають, все це є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з них аліментів на утримання дочки. Ухвалою суду від 18 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України не подали, хоча судом їм було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача Лобода Т.О. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення - а.с. 54, 61, 62, 63), про причини неявки суду не повідомили. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подали та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 16 - копія свідоцтва про народження). Відповідачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , фактично проживає у гуртожитку по [ADDRESS] . На час проведення обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї відповідачки [PERSON] встановлено, що житлово-побутові умови для проживання малолітньої дитини є незадовільними, зокрема в приміщенні відсутнє ліжко для дитини, стіл для навчання, дитяча зона, достатній запас продуктів харчування (а.с. 24 - копія акту обстеження умов проживання). За місцем проживання відповідачка [PERSON] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, непрацююча, безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків (а.с. 22 - копія довідки-характеристики). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . За місцем проживання відповідача створені належні житлово-побутові умови, проте відповідач не бажає забрати дитину до свого місця проживання, відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо дочки (а.с. 25 - копія акту обстеження житлово-побутових умов проживання, а.с. 28 - копія заяви). Малолітня [PERSON] проживає в сім`ї своєї повнолітньої сестри [PERSON] за адресою [ADDRESS] . в будинку створені належні умови для проживання малолітньої дитини, яка забезпечена всім необхідним (а.с.23 - копія акту обстеження умов проживання). Малолітня [PERSON] навчається в Малоберезанському НВО, батьки навчанням та шкільним життям дитини не цікавляться (а.с.21 - копія характеристики). Малолітня [PERSON] має задовільний стан здоров`я (а.с.27 - копія висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини). Малолітня [PERSON] перебуває на обліку як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с. 26 - копія наказу Служби № 01-22 від 04.07.2022 року). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 08 липня 2022 року № 154 затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнення з них аліментів на її утримання. В обґрунтуванні даного висновку зазначено, що відповідачі без поважних причин злісно не виконують батьківські обов`язки щодо дитини, не створили належні умови її проживання (а.с. 17 - рішення, а.с. 18-20 - висновок). Таким чином, відповідачі [PERSON] , [PERSON] без поважних причин ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] , не створили належні житлово-побутові умови проживання дитини, участі в житті дитини не приймають, нею не цікавляться, все це є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Приймаючи рішення про позбавлення відповідачів [PERSON] , [PERSON] батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідає інтересам малолітньої дитини [PERSON] . Малолітня [PERSON] проживає в сім`ї своєї повнолітньої сестри [PERSON] . За місцем проживання та навчання батьки дитину не відвідують, її долею не цікавляться, заходів щодо повернення дитини не вживають. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] свідомо нехтують виконанням батьківських обов`язків, з донькою не спілкуються, вихованням не займаються, про її добробут не дбають, не цікавляться її здоров`ям та життям. Все це свідчить про повну байдужість відповідачів до долі своєї дочки [PERSON] . Поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачами судом не встановлені. Відповідачі доказів належного виконання батьківських обов`язків суду не надали. За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дитини, окрім як розірвання її сімейних зв`язків з батьками. Суд вважає за необхідне позбавити відповідачів [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В силу ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Позбавлення батьківських прав, не позбавляє відповідачів [PERSON] , [PERSON] від обов`язку щодо утримання доньки [PERSON] . Оскільки відповідачі добровільно кошти на утримання дитини не надають, з них мають бути присуджені аліменти на доньку в розмірі, що є достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1372,00 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства. Стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1372,00 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідачів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд вважає за необхідне передати малолітню [PERSON] органу опіки та піклування Згурівської селищної ради для подальшого влаштування. Враховуючи те, що на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3, п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору,

Outcome: approved