Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

23.11.2021 позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмір ј частини його доходів. Позовні вимоги мотивує тим, що він є батьком відповідача, є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, нижче прожиткового мінімуму, тому потребує матеріальної допомоги. При цьому зазначив, що до повноліття відповідача утримував його. Крім того, він визнаний інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням. Відповідач як його син зобов`язаний піклуватися ним та надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Ухвалою від 06.12.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 21.01.2022 року з повідомленням сторін. Сторони скористались своїми правами визначеними ст.ст. 178, 179 ЦПК України, зокрема: 26.04.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву; 20.05.2022 представник позивача подав відповідь на відзив. 17.10.2022 у судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та вказав, що отримує мінімальну пенсію, має субсидію за комунальні послуги, у квартирі в якій проживає має 1/3 частки, по 1/3 частці ще має дружина та син, але вони в квартирі не проживають. При цьому зазначив, що він є інвалідом 3-ї групи, та немає змоги працювати у зв`язку з поганим станом здоров`я. Ствердив, що син повинен повністю його утримувати. Представник відповідача - адвокат Огорілко Ю.В. просив у позові відмовити повністю, у зв`язку з недоведеністю, при цьому зазначив, що позивач є інвалідом 3-ї групи та має змогу працювати, отримує субсидію за комунальні послуги та отримав дохід від продажу житла. Свідок [PERSON] , яка є колишньою дружиною позивача у судовому засіданні суду пояснила, що вони у 2015 році розлучилися, через нестерпні умови проживання з позивачем, однак з 2011 року з сином (відповідачем) переїхали проживати від позивача окремо. Позивач на утримання сина грошей не давав. За квартиру коли вони проживали разом то платила комунальні послуги вона, після того як вони пішли то за квартиру платила мама позивача зі своєї пенсії. Також зазначила, що з позовом до чоловіка про стягнення аліментів не зверталась. Також щодо стягнення аліментів з сина вона заперечує, тому що гроші потрібні позивачу на алкоголь. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у останнє судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити повністю. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Позивач, [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.12.2021 Червоноградським відділом ДРАЦС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Станом на час звернення до суду [PERSON] безтерміново є інвалідом 3-ї групи інвалідності загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серія 12 ААВ № 054593 від 11.03.2021, та копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданого 17.03.2021. Згідно довідки про доходи № 1411124307344416 позивач отримує пенсію по інвалідності та з 01.04.2021 по 30.09.2021 отримав суму пенсії у розмірі 10869,00 грн., у вересні 2021 року розмір пенсії становив 1854,00 грн. Згідно довідки про доходи № 6053050046121005 позивач отримує пенсію по інвалідності та з 01.11.2021 по 30.04.2022 отримав суму пенсії у розмірі 11856,00 грн., у листопаді 2021 року (на час звернення з позовом) розмір пенсії становив 1854,00 грн., у квітні 2022 - 2100,00грн. Згідно відповіді КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червоноград» від 20.05.2022 № 425, копій медичних документів позивач перебуває на обліку з 2017 року у невролога, діагноз: ЦВХ, ДЕ III ступеня, наслідки перенесеного ГПМК за ішемічним типом (29.02.2017р.) на рівна ПМА справа та СМА у вигляді помірного правобічного геміпарезу і порушенням функції правих кінцівок, вестибулоатакасичним, цефалічним синдромами з когнітивними розладами. Перебуває на обліку в кардіолога з 2017р.: діагнози - гіпертонічна хвороба III ступеня 3 ступінь, ризик ІV( дуже високий) ГЛШ ІХС дифузний кардіосклероз набута аортальна вада серця з переважанням стенозу НК І ступеня. Спостерігається з 2017 року у хірурга, діагноз: варикозна хвороба вен нижніх кінцівок. Спостерігається з 2021 р. лікаря-уролога з діагнозом ДГПЗ І ступеня, хронічний цистит. З приводу вищевказаних діагнозів спостерігається у сімейного лікаря, постійно звертається за випискою гіпотензивних препаратів та антиагрегантів за програмою «Доступні ліки». [PERSON] за станом здоров`я потребує медикаментозного лікування, для підтвердження понесених витрат на лікування позивачем долучені квитанції. Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради ввід 27.04.2022 № 1349/3, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та перебуває в управлінні праці та соціального захисту населення на обліку, як одержувач житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2018 року по квітень 2022 року. В період з 01.01.2021 по 30.04.2022 розмір призначених житлових субсидій в готівковій формі [PERSON] становить 10019,16грн. Позивач 15.06.2022 згідно договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений Павликом П.О. приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 808 продав, а покупець [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Продаж квартири вчинено за домовленістю сторін за 189 702,00грн., які позивач отримав готівкою перед підписанням договору. Відповідач працевлаштований у ТОВ «Модерн-Експо», розмір зарплати у грудні 2021 становив 25 308,23 грн., що підтверджується відповіддю Головного управління ПФУ у Волинській області від 08.02.2022. Згідно довідки ТОВ «Модерн-Експо» від 08.09.2022 дохід [PERSON] за період з 01.06.2022 по 31.08.2022 склав 56 851,81грн. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї. Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. В розумінні ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України особа, є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, а з 1 грудня - 2093 гривні. Прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність у 2021 році (на час звернення з позовом) був нижчий та становив з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні. Таким чином, [PERSON] отримує пенсію у розмірі (станом на квітень 2022 року), що перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, крім цього, отримує житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг та у червні 2022 року отримав дохід в сумі 189 702,00 за продаж квартири, що належала йому на праві приватної власності, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги відповідно до частини четвертої статті 75 СК України та відповідно до частини першої статті 202 СК України, що свідчить про безпідставність і недоведеність позовних вимог. Натомість, положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів із дітей на утримання непрацездатних батьків. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19, зауважила, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів, а повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про потребу у матеріальній допомозі. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Такий обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується із їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що позивач, перебуває на обліку з 2017 року у невролога, діагноз: ЦВХ, ДЕ III ступеня, наслідки перенесеного ГПМК за ішемічним типом (29.02.2017р.) на рівна ПМА справа та СМА у вигляді помірного правобічного геміпарезу і порушенням функції правих кінцівок, вестибулоатакасичним, цефалічним синдромами з когнітивними розладами. Перебуває на обліку в кардіолога з 2017р.: діагнози - гіпертонічна хвороба III ступеня 3 ступінь, ризик ІV( дуже високий) ГЛШ ІХС дифузний кардіосклероз набута аортальна вада серця з переважанням стенозу НК І ступеня. Спостерігається з 2017 року у хірурга, діагноз: варикозна хвороба вен нижніх кінцівок. Спостерігається з 2021 р. лікаря-уролога з діагнозом ДГПЗ І ступеня, хронічний цистит. Разом з цим, стверджуючи про свою нужденність, позивач не зазначає конкретно в чому така полягає, зокрема, докази необхідності конкретного лікування, в матеріалах справи відсутні. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що він потребує матеріальної допомоги на сьогодні. Позивачем не доведено, та не представлено жодних аргументовано підтверджуючих доказів про його тяжке матеріальне становище, розмір його доходу (отримуваної пенсії) та розмір витрат, понесених ним у зв`язку з захворюваністю, а відтак, і потребу в отриманні аліментів від сина, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed