Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

21.10.2022 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, на період навчання до 30.06.2024 у Державному вищому навчальному закладі "Харківський коледж транспортних технологій" але більше ніж до досягнення 23-х років. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є його батьком. З 01.09.2020 він є студентом денної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі "Харківський коледж транспортних технологій". Строк навчання з 01.092020 по 30.06.2024. Оскільки коштів матері на утримання не вистачає, то він потребує матеріальної допомоги від батька. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов. У відзиві на позов зазначив, що колишня дружина звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на молодшого сина в розмірі ј від його заробітку, отже позивач фактично буде претендувати вже на 50 % від його заробітку. При цьому він не працює, має незадовільний стан здоров`я, а аліменти на двох дітей будуть складати надто високу суму. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] є студентом денної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі "Харківський коледж транспортних технологій". Строк навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024, що підтверджується довідкою від 07.07.2022 № 3104. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приписами ст. 201 СК України визначено, що\~до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає. Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів про наявність на його утриманні непрацездатних членів сім`ї; доказів, які свідчать про його незадовільний стан здоров`я, матеріальне становище та наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Доводи відповідача проте, що у разі задоволення цього позову з нього будуть стягуватись аліменти у загальному розмірі 50 % від усіх видів його заробітку, судом відхиляються, оскільки відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Отже, відрахування у розмірі 50 % від доходів платника передбачено чинним законодавством. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу). При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення позивачем двадцяти трьох років або до припинення його навчання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved