Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2023 року позивач звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті батька відкрилась спадщина за законом. Вона, як дитина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Позивачу відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з підстав відсутності у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати її право власності на спадкове майно. Стислий виклад заперечень відповідача Представником Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 09.01.2023 року. 10.01.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.01.2023 року. В підготовче засідання сторони та їх представники не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 05.01.2019 року повторно Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [PERSON] , помер [INFO] . Заповіти від імені померлого не посвідчувався. Позивач є дочкою померлої, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між батьком та дочкою, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим 13.02.1982 року. Позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 21.07.2001 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] , не може оформити спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину в порядку встановленому ст. 549 ЦК УРСР, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Згідно з витягом з погосподарської книги №1 за 1999 рік Поворської сільської ради, Ковельського району Волинської області по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належав [PERSON] та знаходиться в [ADDRESS] , рік побудови - 1965. Довідкою Поворської сільської ради Ковельського району №736 від 11.08.2022 року, доводиться та обставина, що відповідно до записів в погосподарській книзі Поворської сільської ради №40 за 1999 рік рахувалося господарство [PERSON] , який постійно зареєстрований і проживав з 1965 року по [ADDRESS] і був виписаний у зв`язку зі смертю.Помер [INFO] . Крім нього в цьому господарстві з 1982 року проживає та зареєстрована його дочка [PERSON] , яка доглядає за будинком та обробляє огород.. Заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачем [PERSON] станом на 21.12.2022 року виготовлений. 05 липня 2022 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу державної нотаріальної контори Волинської області Олейніковою О.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Приватним нотаріусом встановлено, що має місце спадкування за законом. Позивач прийняла спадщину в порядку визначеному ст. 549 ЦК УРСР. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця, права на це спадкове майно. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Відповідно до положень матеріального та процесуального закону, змісту позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved