Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із вищевказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якого вказував, що є сином [PERSON] . За життя\~ [PERSON] ,\~склала заповіт,\~ яким\~заповіла усе\~належне їй\~майно,\~ йому [PERSON] . [INFO] мати позивача -[PERSON] , померла. В сою чергу позивач зазначає, що на день смерті його матері не був зареєстрований, але проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та вів спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке складається із: житлового будинку літ. А житловою площею 35,9 кв.м., загальною площею 101,4 кв.м., сарай літ. Б, вбиральні літ. В, огорожі №1, №2, №5, №6, та криниці №3, №4. Позивач у передбачений шестимісячний термін не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав з спадкодавцем, та вважав, що прийняв спадщину. З метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва на право власності на спадкове майно позивач 03 жовтня 2022 року звернувся до державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Назарчук Ганни Яківни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, Постановою нотаріуса від 03.10.2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, відсутній факт прийняття ним спадщини, а вчинення такої нотаріальної дії без визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, або встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем, суперечить чинному законодавству України. Також зазначає, що іншими спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Вказує,\~що \~оскільки в\~позасудовому порядку\~неможливо реалізувати\~ його\~права позивача,\~єдиним способом\~для захисту\~його порушених\~прав є\~звернення до\~суду із\~даним позовом\~,\~тому просить суд встановити факт\~постійного його\~ проживанняза\~однією адресою\~ разом\~із спадкодавцем\~ \~ [PERSON] \~ на\~час відкриття\~спадщини . У судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви підтримали повністю , надали пояснення аналогічні позовній заяві . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її братом. Не заперечує того, що на час смерті матері -[PERSON] із нею дійсно проживав [PERSON] \~по [ADDRESS] .\~Однак він\~не дбав\~належним чином\~про матір,\~та не\~займався господарством\~і нічого\~в господарстві\~ не\~надбав.\~Зазначає що\~матір доживала\~свого віку\~тяжко.\~З цих\~причин заперечує\~щодо того\~щоб [PERSON] \~успадкував майно\~матері. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог вказуючи, що в матеріалах справи відсутні докази проживання позивача за адресою [ADDRESS] .Звертала увагу суду на те, що свідок [PERSON] суду показав про те, що бачив [PERSON] в сусідньому господарстві, однак подробиць його проживання там він не знає, та не знає чи ночував там відповідач. Дослідивши матеріали справи, зокрема письмові докази в їх сукупності, заслухавши учасників справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Так,\~судом встановлено,\~що за\~життя [PERSON] ,\~а саме\~13\~липня 1995\~року склала\~заповіт,\~який посвідчений\~державним нотаріусом\~Третьої Чернівецької\~державної нотаріальної\~контори Зеленською\~М.В.,\~яким заповіла\~усе належне\~їй майно,\~своєму сину\~ [PERSON] що\~підтверджується копією\~заповіту (зворот а.с. 8-9). [INFO] [PERSON] , померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 716 (а.с.43). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, була заведена спадкова справа, що вбачаєтьсяз інформаційної довідки із спадкового реєстру (а.с.45) Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02 вересня 2019 року встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] . (зворот а.с. 6 а.с.8) Згідно даних акту КЖРП №5 від 23.04.2012 року [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] , що підтверджено сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (зворот а.с.9) Згідно даний довідки комунального підприємства "Містосервіс" [PERSON] , 1957 року народження становм на 03.10.2022 року проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с.10) З копії постанови нотаріуса від 03.10.2022 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв' язку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, відсутній факт прийняття ним спадщини, а вчинення такої нотаріальної дії без визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, або встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем, суперечить чинному законодавству України (а.с.14-15) Свідок [PERSON] суду повідомив, що є сусідом [PERSON] та проживає на [ADDRESS] . З того часу як він посилився на цій вулиці, [PERSON] в сусідньому господарстві, він бачив постійно. Не знає такого щоб сусід [PERSON] десь виїжджав чи проживав за іншою адресою, тому, що майже щодня бачив його за місцем проживання по [ADDRESS] . Біля будинку постійно стояла його машина. [PERSON] їх з матір"ю спільного ведення господарства не знає. Не знає чи ходив він ночувати десь в нші місця. Вказує, що був свідком того, що похорони матері організував [PERSON] . Свідок інколи виконував прохання [PERSON] та приносив із магазину продукцію , тому бачив [PERSON] постійно. Також вказує що на час смерті [PERSON] її син [PERSON] постійно проживав із нею. Коли вона померла робив похорон і поминки. В будинку по [ADDRESS] проживає по сьогоднішній день. Свідок [PERSON] суду повідомила, що знає [PERSON] з дитячого віку, бо вони є сусідами. Вказує, що [PERSON] весь час проживав по [ADDRESS] , про те що він кудись виїжджав їй не відомо, оскільки постійно бачила його вдома на [PERSON] . [PERSON] весь час доглядав за мамою в старості та організував похорони коли вона померла. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Дослідженими вище письмовими доказами та показаннями свідків встановлено, що [PERSON] весь час проживав разом із своєю матір"ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За значене також було підтвердженев судовому засіданні поясненнями відповідача [PERSON] . За вказаних обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved