Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру за адресою [ADDRESS] , що зареєстрована на ім`я відповідача, та визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку цієї квартири. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 21.06.2003. За час спільного проживання однією сім`єю ними було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] . Рішенням суду від 16.03.2021 шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу він не проживав у вказаній квартирі, вимушений був переїхати та тимчасово проживає в с.Жужеляни. Доступу до спільної квартири не має. Відтак змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. 09.01.2023 сторони у судове засідання не з`явилися. 09.12.2022 представник позивача адвокат Пущик Н.А. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судові засідання 09.12.2022 та 09.01.2023 не з`явилась, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомляла. При цьому, відповідачкою не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд дійшов до наступного висновку. 21.06.2003 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6). 07.07.2005 відповідачка придбала квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с. 8,13). 16.04.2021 набрало законної сили рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16.03.2021 у справі № 459/403/21, яким вище вказаний шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6-7). Відповідно до копії паспорта позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). Відомості про укладення сторонами шлюбного договору чи договору про поділ спірного майна відсутні. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як визначено ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляд на встановлені судом обставини справи та в силу викладеного законодавства, спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Суд не вбачає підстав для відступлення від рівності часток при поділі майна подружжя. За таких обставин і міркувань позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судові витрати складаються з 992,40 грн., сплачених позивачем у якості судового збору, і в силу приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню у його користь з відповідачки.

Outcome: approved