Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01.11.2022 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за реєстровим номером №35187; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Кредит-Капітал'' на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору за подання позовної заяви; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Кредит-Капітал'' на користь держави судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. 09.11.2022 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] - адвоката Павлюк Світлани Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якого просила вирішити питання про стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 6542,25 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд вказаної заяви без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01.11.2022 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за реєстровим номером №35187; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Кредит-Капітал'' на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору за подання позовної заяви; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Кредит-Капітал'' на користь держави судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»`договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] 25.07.2022 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Павлюк Світланою Олександрівною, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Згідно з Додатковою угодою №1 від 04.08.2022 року до договору про надання правової допомоги від 25.07.2022 року правову допомогу виконавця та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору сплачує клієнт у розмірі 6542,25 грн. Відповідно до Акту прийому-передачі №1 робіт (наданих послуг) від 08.11.2022 року виконаних адвокатом при наданні правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.07.2022 року , виконавець надав правову допомогу клієнту щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та закінчення виконавчого провадження №66959417, відкритого на підставі зазначеного виконавчого напису, а саме: консультація щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку (0,5 год.) вартістю 594,75 грн.; складання і подання заяви про забезпечення позову клієнта (2 год.) вартістю 2379,00 грн.; складання цивільного позову та його подання (3 год.) вартістю 3568,50 грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Щодо зазначення позивачем суми стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг. Суд вважає, що підлягають до стягнення витрати позивача на правову допомогу в частині складення та подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання та заяви про забезпечення позову, однак, зважаючи на те, що справа є не складною, типовою, з врахуванням часу, необхідного на фактичне складання позовної заяви в такій категорії справ, обсягу наданих послуг, суд вважає, що сума на відшкодування витрат на правову допомогу за складання позовної заяви в розмірі 2500,00 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 2379,00 грн. є розумною та не завищеною. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов [PERSON] задоволено, позивач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 4879,00 гривень, що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial