Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

ТОВ «Будинок комфорту» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 96 751 грн. 11 коп.\~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.04.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №1144200411001 оренди майна з правом викупу та передано в оренду Note/15''-16'' HP 250 G7 (7DD31ES) Black. Оскільки відповідач взагалі не сплачував орендні платежі, починаючи з дати укладення договору, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Крім основної суми заборгованості просив суд стягнути інфляційні втрати та 3% річних. 25.01.2022 на адресу суду надійшло підтвердження місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.08.2022 відкрито провадження у справі, справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. 11 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) був укладений Договір № 1144200411001 оренди майна з правом викупу, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове володіння та користування майно, що визначене у цьому договорі (далі -«Об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах передбачених цим договором, а Орендар зобов`язується прийняти та Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Відповідно до п. 1.2. Договору - дані щодо об`єкта оренди за цим договором погоджуються сторонами у Додатку до цього Договору. Відповідно до п. 1.3. Договору вартість об`єкта оренди за цим договором визначається Сторонами у Додатку до цього Договору. Пунктом 4.1. Договору визначено, що строк оренди погоджується сторонами у додатках до цього Договору, що є його невід`ємною частиною і обчислюється з дати укладання цього Договору. Пунктом 5.1. Договору визначено, що сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгоджених сторонами у додатку до цього Договору. Додатком 1 до Договору оренди майна з правом викупу № 1144200411001 від 11.04.2020 встановлено дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу. Пунктом 1 Додатку 1, сторони згідно з пунктами 1.2, 1.3 та 1.4 Договору сторони погодили дані об`єктів оренди, їх вартість, строк оренди, розмір щомісячних платежів. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Актом №1144200411001 приймання-передачі товару від 11.04.2020. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином взагалі не виконував, орендні платежі починаючи з дати укладання Договору та отримання майна жодного разу не сплачував у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість по оплаті вартості об`єкту оренди у розмірі 45 576,00 грн. Відповідно до п. 8.5 Договору у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору (залежно від того, що настало раніше), орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендодавець має право вимагати: (і) сплати вже нарахованої орендної плати; та (іі) додаткової сплати штрафу Орендарем у розмірі 50 % від вартості об`єкта оренди, визначеною відповідно до п. 1.3 цього Договору. 15.12.2020 позивач скористався правом, наданим п. 8.5. Договору надіславши на адресу відповідача повідомлення про припинення договору з 02.01.2021 та про необхідність сплатити загальну вартість об`єкту оренди. Відповідно до п. 8.4 Договору - за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у розмірі 75,00 (сімдесят п`ять) гривень за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми оренди за цим Договором. Оскільки заборгованість по Договору №1144200411001 оренди майна з правом викупу від 11.04.2020 відповідачем не сплачена, а об`єкт оренди не був повернутий, то позивач змушений звернутися до суду з цим позовом та просити суд в примусовому порядку стягнути з відповідача заборгованість по Договору, розмір якої станом на 23.12.2021, з урахуванням штрафних санкцій визначених Договором, урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, складає 96 751 грн. 11 коп., із яких: 45 576,00 грн. (сума боргу); 22 788,00 грн. (штрафу 50% від вартості об`єкту оренди); 22 788,00 грн. (пеня); 4 265,54 грн. (інфляційне збільшення): 1 333,57 грн. (3%о річних). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, третьою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. У відповідності до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та. інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з кормою статті 764 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи відсутність доказів оплати за Договором оренди з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 45 576 грн. 00 коп. Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій то суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2018 року у справі №2-2171/11. ТОВ «Будинок комфорту» надало суду докази про порушення відповідачем умов договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення орендної плати. У той же час за це порушення позивачем нараховано і штраф, і пеню, що, відповідно до вказаного вище, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у виді штрафу у розмірі 22 788,00 грн. та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені у розмірі 22 788,00 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 45 576,00 грн., штрафу - 22 788,00 грн., інфляційного збільшення 4 265,54 грн., 3% річних- 1 333,57 грн., а всього 73 963,11 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі: (73 963,11 х 2 270,00/ 96 751,11 = 1\~735,34) На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial