Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, його ріних синів [PERSON] та [PERSON] , в якому просить стягнути з кожного з відповідачів по 2000 грн. аліментів щомісячно на його утримання. В обґрунтування заявленого посилається на те, що є батьком повнолітніх відповідачів, при цьому потребує допомоги від них, так як є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, отримує пенсію у розмірі 1800 грн., інших джерел для існування не має. Стверджує, що винаймає житло, на їжу, ліки тощо грошей не вистачає, а діти відвернулися від нього, не надають ані моральної, ані матеріально підтримки. 30.09.2022 відповідачі подали до суду відзив, в якому позов не визнають, так як обставини, подані позивачем, їх батьком, викривлено. Стверджується, що у співвласності позивача наявна квартира, при цьому зауважують, що [PERSON] є ФОП, однак його місячний дохід становить 2000 грн., в свою чергу [PERSON] не працевлаштований, має заборгованість зі сплати аліментів, а відтак покладення на нього обов`язків з утримання сина буде надмірним тягарем для обох синів. Окрім цього зауважують, що батько неналежним чином виконував свої батьківські обов`язки, пиячив. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник, в свою чергу, заперечували щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, заслухавши позицію сторін, суд приходить до наступних висновків. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , 1996 р.н. та [PERSON] , 1987 р.н., а їх матір`ю є [PERSON] . За рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.10.2020 у справі №308/9465/19 шлюб між подружжям розірвано. В судовому засіданні колишня дружина позивача зазначила, що [PERSON] ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2015 року. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №286755 видно, що [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю другої групи, причина інвалідності - загальне захворювання, протипоказана регулярна фізична праця в загальних виробничих умовах. З довідки №0193181115130160від 13.07.2022 видно, що позивач отримує пенсію за віком в сумі 1934 грн. щомісячно. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №310973645 від 27.09.2022 позивач та відповідачі є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] декларацією про майновий стан і доходи [PERSON] за 2021 рік від 09.02.2022 стверджується, що сума річного доходу як ФОП становить 15799, 52 грн. З постанови Ужгородського міськрайонного суду від 15.06.2022 у справі 308/6398/22 стверджується, що [PERSON] є боржником по сплаті аліментів на утримання дітей, сума боргу станом на 30.047.2022 становить 85484, 28 грн. Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка [PERSON] пояснив, що батько все життя пиячив, не утримував сім`ю матеріально, матеріальне забезпечення сім`ї повністю брала на себе мати [PERSON] . Захворювання та інвалідність батько [PERSON] отримав після того, як в нетверезому стані, взимку заснув в автомобілі та обморозив ноги. Допитана в судовому засіданні, в якості свідка колишня дружина позивача [PERSON] зазначила, що тягар матеріального утримання сім`ї був завжди на ній, так як позивач пиячив, не працював. Інколи підпрацьовував в таксі, але усі зароблені гроші витрачав на алкоголь. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи вбачається, що позивач є батьком відповідачів, є особою з інвалідністю другої групи й отримує пенсію по інвалідності в сумі 1934 грн. щомісячно. При цьому в довідці МСЕК зазначено про наявні обмеження у фізичній праці. Отже позивач у зв`язку з інвалідністю та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії по інвалідності, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджують довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що з [PERSON] аліменти на утримання неповнолініх дітей [PERSON] , [PERSON] не стягувались, заборгованість відсутня. З огляду на викладене суд вважає, що відсутні підстави для звільнення [PERSON] , [PERSON] від бов`язку утримувати батька [PERSON] . Разом з тим суд враховує свідчення [PERSON] , [PERSON] про те, що [PERSON] неналежним чином виконував свої батьківські обовязки щодо синів, пиячив, тому суд вважає необґрунтованим розмір аліментів, заявлений позивачем. Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Так, відповідач [PERSON] є ФОП, його річний задекларований дохід становить близько 16000 грн., а відповідач [PERSON] не працевлаштований та є боржником за сплатою аліментів на утримання дітей. Відтак є доведеною обставина наявності у відповідача [PERSON] інших утриманців. Позивач обґрунтовував позовні вимоги посиланням на те, що він є непрацездатним, отримує пенсію по інвалідності, більшу частину з якої витрачає на ви наймання житла, придбання продуктів харчування та ліків. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2023 році, зокрема осіб, які втратили працездатність: з 2093 грн. Станом на початок 2022 року (прим. пред`явлення позову) ця сума становила 1934 гривні. Із наданої позивачем довідки про розмір пенсії по інвалідності вбачається, що розмір пенсії позивача є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На момент розгляду цієї справи позивач отримує пенсією у розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням того, що через наявні захворювання позивач не може працювати, проживає окремо від дітей, суд допускає, що витрати позивача є більшими, аніж розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Разом з тим суд констатує, що відповідачем не надано доказів винаймання квартир, а також не підтверджено розмір витрат на лікування. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. З огляду на наведене, а також враховуючи наявність у відповідача [PERSON] інших осіб, що перебувають на утриманні, приймаючи до уваги те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] допитані як свідки, та колишня дружина позивача [PERSON] , допитана як свідок, підтвердили, що позивач, як батько неналежним чином виконував батьківський обов`язок, пиячив, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з кожного з відповідачів на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 18.07.2022 (дати пред`явлення позову), довічно, у зв`язку з чим вказана позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позивач при зверненні до суду з розглядуваним позовом судовий збір не сплачувався відповідно до ЗУ «Про судовий збір», приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути нижчевказану суму з відповідачів на користь держави.

Outcome: partial