Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2022 року у справі № 401/823/22 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його доходу (заробітку), з одночасним визнанням та зарахуванням в рахунок сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] коштів на загальну суму 9105,03 грн., заінтересовані особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що він з відповідачем [PERSON] перебувають в зареєстрованому 24.11.2018 року шлюбі, фактично шлюбні відносини між ними припинені в жовтні 2021 року. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Також від попереднього шлюбу він має двох малолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.03.2017 року №524/592/17 з нього стягуються аліменти на утримання доньок на користь їх матері [PERSON] . Вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина є завищеним зважаючи на приписи норм ст.183 СК України, ст.161 ЦПК України, що призводить до порушення вимог ст.192 СК України та прав інших його утриманців неповнолітніх доньок від попереднього шлюбу, ставить їх у нерівне матеріальне становище між собою. Також зазначає, що він має стабільний заробіток та всіляко намагається, враховуючи свої фінансові можливості, забезпечувати сина усім необхідним для життя та розвитку, в тому числі одягом, взуттям, їжею, іграшками. У період розгляду заяви відповідача про видачу судового наказу, він продовжував перераховувати на карту [PERSON] кошти на утримання сина. За період з листопада 2021 року по березень 2022 року включно перераховувались на банківську картку відповідачки грошові кошти на утримання сина [PERSON] , а також самостійно купувалися речі для дитини, які в подальшому передавалися [PERSON] - одяг, взуття, іграшки, що підтверджується відповідними платіжними документами. Загальний розмір коштів, який він витратив за період з листопада 2021 року по березень 2022 року включно на утримання сина [PERSON] становить 9 105,03 грн. 13.07.2022 року він звернувся до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці з заявою про зарахування, сплачених ним коштів на загальну суму 9105,03 грн., в рахунок аліментів, в тому числі майбутніх платежів, у виконавчому провадженні № 69189818. Листом Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 81018 від 22.07.2022 року було повідомлено, що станом на 01.07.2022 рок заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 69189818 відсутня. При цьому, державним виконавцем через заперечення стягувачки, яка вважає ці суми додатковими витратами, не було зараховано в рахунок аліментів кошти, витрачені ним на утримання дитини, зокрема: чеки від 19.02.2022 року на суму 804,00 грн., від 19.12.2021 року на суму 478, 00 грн., 11.02.2022 року на суму 988,00 грн. від 30.12.2021 року на суму 475,00 грн.; від 25.12.2021 року на суму 325,00 грн.; рахунок № 296 від 22.12.2021 на суму 1030, 00 грн. Також не було зараховано кошти у розмірі 4000,00 грн., які перераховано стягувачці відповідно до квитанції №Р24А2123392625С5778 від 31.03.2022 року та 1005,03 грн. відповідно до квитанції А Р24А1711011257С7453 від 15.11.2021 року, оскільки в квитанціях не вказано призначення платежу «сплата аліментів». Через безпідставні заперечення [PERSON] щодо визнання та зарахування вищезазначених коштів у загальному розмірі 9 105,03 грн. в рахунок сплати аліментів, фактично відбувається подвійне стягнення з мене як боржника коштів на утримання дитини, що у свою чергу негативно впливає на права інших моїх дітей та ставить їх у нерівне становище. Ухвалою суду від 02.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 20.09.2022 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] в якому вона позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів які стягуються з відповідача судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2022 року у справі № 401/823/22 на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визнала. У задоволенні вимог позивача про зарахування в рахунок сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] коштів на загальну суму 9105,03 грн., просить відмовити. Зазначає, що зазначені кошти сплачувалися позивачем в період перебування у шлюбі з відповідачем, до ухвалення Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області судового наказу від 18.04.2022 року №401/823/22 (а.с.46-47). 10.11.2022 року до суду надійшли пояснення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в яких вона вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню (а.с.100). Представник позивача адвокат Давиденко К.С. (а.с.117) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Посилаючись на обставини викладені в позові просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Баранчук Ю.В. (а.с.48) в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечують проти зменшення розміру аліментів які стягуються з відповідача судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2022 року у справі № 401/823/22 на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позовних вимог просили відмовити з підстав викладених у відзиві. Заінтересовані особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та [PERSON] надали заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.100, 102). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України, ст.192 СК України, суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, зокрема, чи змінився матеріальний або сімейне стан як позивача, так і відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 24.11.2018 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.20). Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2022 року у справі № 401/823/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] включно (а.с.8). Також відповідач має двох малолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~світлокопією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~(а.с.18) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.19). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.03.2017 року №524/592/17, яке набрало законної сили 21.03.2017 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2017 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.14). З поданих суду письмових заяв та пояснень [PERSON] та [PERSON] наданих в судовому засіданні вбачається, що батьки [PERSON] дійшли згоди, щодо зменшення розміру аліментів, визначених за судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2022 року у справі № 401/823/22 на його утримання з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття. Враховуючи вищезазначене, а також наявність у позивача на утриманні ще двох малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України є підстави для задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів. Разом з тим, оцінюючи твердження позивача про скрутне матеріальне становище, пов`язане із народженням у шлюбі двох малолітніх дітей та необхідністю утримувати дружину, яка не працює у зв`язку із знаходженням в декретній відпустці по догляду за дітьми, суд виходить із того, що факт народження дітей автоматично не призводить до зменшення розміру аліментів на утримання першої дитини з 1/4 частки до 1/8 частки без надання доказів погіршення матеріального стану платника аліментів, як зазначено у постанові Верховного Суду від 09.08.2018 р. у справі N 640/10064/16-ц. Щодо заявленої вимоги про визнання та\~зарахування в\~рахунок сплати\~аліментів на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~коштів на\~загальну суму\~9105,03\~грн.суд зазначає наступне. З наданих\~позивачем копій\~товарних чеків\~вбачається,\~що на\~придбання іграшок\~19.02.2022\~року він\~витратив 804,00\~грн.,\~а 11.02.2022\~року він\~витратив 988,00\~грн.\~(а.с.21).\~Також на\~придбання іграшок\~19.12.2021\~року він\~витратив 478,\~00\~грн.,\~25.12.2021\~року він\~витратив 325,00\~грн.,\~30.12.2021\~року він\~витратив 475,00\~грн.\~(а.с.22).\~Згідно світлокопії\~рахунку №\~296\~від 22.12.2021\~на придбання\~одягу та\~взуття позивачем\~витрачено 1030,00\~грн.\~(а.с.23).\~З копій\~квитанцій про\~перерахування грошових\~коштів № Р24А1711011257С7453 та № Р24А2123392625С5778 вбачається, що [PERSON] 15.11.2021 року здійснив переказ [PERSON] на суму 1005,03 грн. (а.с.24), а 31.03.2022 року на суму 4000,00 грн. (а.с.25). Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищезазначені принципи, суд дійшов висновку, що право дитини [PERSON] щодо належного матеріального забезпечення, не залежить від того, чи здійснюється його утримання з боку батька шляхом сплати аліментів за рішенням суду, або проводилось у добровільному порядку до постановлення 18.04.2022 року судового наказу Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі № 401/823/22. Таким чином позовні вимоги в частині визнання та зарахування в рахунок сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , коштів на загальну суму 9105,03 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: partial