Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

15 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що він 03 листопада 2012 року уклав шлюб з [PERSON] . У зв`язку з тим, що вони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживали, за його позовом, 27 червня 2019 року рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області шлюб між ними було розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей : дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення суду діти за домовленістю сторін залишилися проживати з мамою - [PERSON] . Проте з моменту розірвання шлюбу діти проживають з ним, за адресою: [ADDRESS] про що свідчать довідки про реєстрацію місця проживання особи та довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні від 14.12.2022 року № 615/09-10 та знаходяться на її утриманні відповідно до довідки служби у справах дітей Великоплосківської сільської ради від 08.12.2022 року № 328/01-06. Рішенням Великомихайлівського районного суду від 22 грудня 2020 року встановлено стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1300,00 грн. на кожну дитину. Відповідно до довідки Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області від 13.12.2022 року, № 21.23/11032 боржником, а саме [PERSON] аліменти не сплачувались починаючи з 21.10.2020 року по 30.11.2022 рік. Відповідачка [PERSON] не приймає участі у вихованні дочок, не цікавиться їх життям та навчанням, не відвідує батьківські збори та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Наразі спілкування між дочками та матір`ю взагалі немає. Рішення виконавчого комітету Великоплосківської сільської ради від 03 березня 2021 року № 29 місцем проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою для проживання дітей створені всі необхідні умови для їх життя та гармонійного розвитку: діти відвідують школу, яка розташована поблизу їх місця проживання, а також обоє дітей знаходяться на спостереженні у сімейного лікаря. Так як він має двох неповнолітніх дітей, які потребують постійного догляду та уваги, він займається домашнім господарством, розводить домашню худобу та працює по найму. Відповідно до довідки виконавчого комітету Великоплосківської сільської ради від 14.12.2022 року № 429/02-20 в конфліктних ситуаціях не був помічений, чемний, тактовний, скарг та заяв від жителів громади не надходило. Згідно акту обстеження умов проживання від 08.12.2012 року № 170/01/30 стан будинку задовільний та в кімнатах прибрано. Умови проживання дітей відповідають матеріально-побутовим нормам. Його доньки забезпеченні всім необхідним: технікою, телефонами, меблями, одягом, шкільним приладдям та іншим. Тому він просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з ним. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з ним. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебули в шлюбі, який рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 червня 2019 року було розірвано. Від вказаного шлюбу строни мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 22 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 19 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, де батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання сторін, діти залишились проживати з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Так, з наявного в матеріалах справи акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] № 170/01-30 від 08.12.2022 року вбачається, що сім`я проживає у власному будинку. Право власності на будинок оформлено. Житло розміщене в одноповерховому будинку, складається з 3-х житлових кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати, є підсобні приміщення. Стан будинку задовільний, опалення пічне, в кімнатах та на подвір`ї прибрано. В будинку проживає батько та двоє малолітніх дітей. Умови проживання сім`ї відповідають матеріально-побутовим нормам. Діти забезпечені всім необхідним - обладнанням, меблями, телефонами, посудом, побутовою технікою, постільною білизною, засобами гігієни, продуктами харчування, одягом, взуттям, іграшками, шкільним приладдям. Продукти харчування є в достатній кількості. Дітям приділяється достатньо уваги в сім`ї. В сім`ї склалися дружні стосунки між батьком та дітьми. Батько офіційно не працює, але веде домашнє господарство та працює по найму. Родичі [PERSON] допомагають йому у вихованні малолітніх дітей. Зі слів батька [PERSON] матір дітей [PERSON] не завжди допомагає утримувати та виховувати своїх малолітніх доньок, рідко цікавиться їх життям та здоров`ям. В результаті проведеного обстеження виявили, що батько дітей виконує свої батьківські обов`язки, умови для проживання дітей задовільні. Батько [PERSON] не проти, щоб діти надалі мали можливість зустрічатись та перебувати з матір`ю [PERSON] . Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 615/09-10 від 14.12.2022 року видана Великоплосківською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, видана уповноваженому власнику житлового приміщення/будинку [PERSON] , з якої вбачається, що в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи наявна довідка № 429/02-20 від 14.12.2022 року видана виконкомом Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має спокійний характер, уникає конфліктних ситуацій, доброзичливий, чемний та тактовний. Додатково повідомляємо, що до сільської ради не надходило скарг та заяв від жителів громади стосовно неналежної соціальної поведінки гр. [PERSON] . В конфліктних ситуаціях на території Великоплосківської сільської ради гр.. [PERSON] не був помічений. Також в матеріалах справи наявна довідка видана КНП « Великомихайлівський центр Первинної медико-санітарної допомоги» ВРР від 03.03.2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] , 1985 року народження забезпечує своєчасний постійний медичний догляд для дітей. Виконує рекомендації сімейного лікаря. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 4 від 04.03.2021 року видана Великоплосківським закладом загальної середньої освіти Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, з якої вбачається, що діти [PERSON] дочка [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2013 року народження дійсно навчаються в Великоплосківському закладі загальної середньої освіти Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області . Адміністрація ЗЗСО підтверджує той факт, що мати малолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] з 01.09.2019 року та на цей час зі слів вчителів початкової школи на протязі цього періоду не цікавилася дітьми. Вихованням та утриманням дівчат мати не займається. На протязі цього періоду тільки батько, [PERSON] відвідував батьківські збори, приводить і забирає дітей зі школи, готує їх до навчання в школі, контролює навчально-виховний процес дітей та підтримує зв`язок з класними керівниками. Також, в матеріалах справи наявна копія рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22 грудня 2020 року, відповідно до якого позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 21.10.2020 року; [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 21.10.2020 року. Також, в матеріалах справи наявна довідка № 21.23/11032 від 13.12.2022 року видана Великомихайлівським відділом державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Міністерства юстиції України Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), з якої вбачається, що згідно відомостей виконавчого провадження боржником [PERSON] аліменти не сплачувались починаючи з 21.10.2020 року по 30.11.2022 рік. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. В матеріалах справи наявна копія рішення виконавчого комітету Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 29 від 31 березня 2021 року « Про затвердження висновку служби у справах дітей Великоплосківської сільської ради щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] », з якого, зокрема, вбачається, що вирішено затвердити висновок служби у справах дітей Великоплосківської сільської ради щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] та встановити місце проживання дітей разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Так, матеріали справи не містять доказів щодо негативного впливу позивача на дітей, навпаки є докази, які свідчать про активні дії позивача щодо створення необхідних умов для їх гідного проживання та розвитку. Мати дітей, яка безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким діти будуть проживати. Отже, суд вважає, що найкращим інтересам дітей буде відповідати визначення їх місця проживання разом із батьком, яке надасть змогу налагодить стабільне емоційне середовище та забезпечить можливість розвитку дітей у безпечному, спокійному середовищі. Крім того, суд враховує те, що відповідачка надала до суду заяву, в якій визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком не суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved