Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

В січні 2022 року позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені. Позов мотивований тим, що в період з 25.11.2005 року по 10.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 14.02.2014 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 06.11.2015 року народження було визначено місце проживання дітей з матір`ю [PERSON] 24.11.2005 року сторони уклади шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бардичевою Ж.О. Відповідно до п. 7.12 договору надання утримання для дітей здійснюється тому з подружжя, з ким залишаться проживати діти, за домовленістю між подружжям, але не нижче ніж в розмірі 200 доларів США щомісяця на одну дитину за офіційним курсом валют встановленим НБУ на день виплати. Після розірвання шлюбу відповідач ухиляється обов`язків щодо утримання дітей, адже не виконує п. 7.12. шлюбного договору. Позивач зазначає, що така бездіяльність відповідача зумовлює її звертатись до суду щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до п. 7.12 шлюбного договору. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2017 року, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 21.08.2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за період з липня 2014 року по лютий 2016 року заборгованість по сплаті аліментів за шлюбним договором від 24.11.2005 року на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 160320 грн. (справа № 127/24670/17). Згідно рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2019 року у справі № 127/28837/18 стягнуто з [PERSON] в розпорядження [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період за 18.02.2016 року по 06.11.2018 року згідно шлюбного договору від 24.11.2005 року, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бардичевою Ж.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 27464, розмірі 368386,00 грн. Позивач зазначає, що до 06.11.2018 року з відповідача було стягнуто аліменти згідно вищевказаних рішень судів, добровільно відповідач не платить аліменти, [PERSON] змушена в чергове звертатися в суд та просити стягнути аліменти за період з 07.11.2018 року по 25.01.2022 року, загальна кількість днів 1176. Мінімальна сума аліментів на двох дітей, згідно шлюбного договору становить 400 доларів США, що за кожен день складає 13,33 доларів США (400 доларів США/30 днів). А тому загалом заборгованість зі сплати аліментів становить 444807,20 грн., яку просила позивач стягнути. Також остання просила стягнути з відповідача пеню у сумі 444807,20 грн. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі в період якого народились [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 2469, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 04.10.2013 року та [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 1904, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 04.10.2013 року. Після розірвання шлюбу, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 06.11.2015 року народження було визначено місце проживання дітей з матір`ю [PERSON] (справа № 666/1913/14-ц). [PERSON] змінила своє прізвище, ім`я та по батькові на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, виданого повторно, серії [NUMBER] від 09.04.2015 року. 24.11.2005 року сторони уклади шлюбний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бардичевою Ж.О. Відповідно до п. 7.12 договору надання утримання для дітей здійснюється тому з подружжя, з ким залишаться проживати діти, за домовленістю між подружжям, але не нижче ніж в розмірі 200 доларів США щомісяця на одну дитину за офіційним курсом валют встановленим НБУ на день виплати. Так як від шлюбу сторони мають двох доньок які з 2014 року по теперішній час проживають з матір`ю, розмір утримання становить 400 доларів США щомісячно. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2017 року яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 21.08.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за період з липня 2014 року по лютий 2016 року заборгованість по сплаті аліментів за шлюбним договором від 24.11.2005 року на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 160320 грн. (справа № 127/24670/17). Згідно рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2019 року у справі № 127/28837/18 стягнуто з [PERSON] в розпорядження [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за період за 18.02.2016 року по 06.11.2018 року згідно шлюбного договору від 24.11.2005 року, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бардичевою Ж.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 27464, розмірі 368386,00 грн. Період заборгованості становить 3 роки, 2 місяці, 19 днів, тобто 1176 дні. Умовами шлюбного договору передбачено, що утримання на дітей сплачується у гривні за курсом НБУ щодо долара США. Відповідно до офіційного курсу НБУ 100 доларів США станом на 25.01.2022 року становлять 28,3749 грн. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною першою статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Із змісту пункту 7.12 шлюбного договору вбачається, що сторони домовились про те, що право на утримання для дітей у розмірі не нижче 200 доларів США щомісяця на одну дитину отримає той з подружжя, з ким залишаються проживати діти, тобто вказаним пунктом сторони встановили підстави, порядок та розмір аліментів на утримання дітей. Установлено, що шлюбний договір містить усі істотні умови, які необхідні для укладення такого виду договору, умови надання коштів на утримання дітей, їх розмір, що відповідає статті 9, частині другій статті 93 СК України частині першій статті 189 СК України, інтересам дітей та є обов`язковими для сторін договору. Відповідно до частини другої статті 93, статті 94, частини першої статті 95, частини другої статті 99 СК України, шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обов`язки подружжя як батьків. Шлюбний договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Якщо шлюбний договір укладено до реєстрації шлюбу, він набирає чинності у день реєстрації шлюбу. Якщо у шлюбному договорі визначені умови, розмір та строки виплати аліментів, то в разі невиконання одним із подружжя свого обов`язку за договором аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до статті 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до статей 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 6 Європейської конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Встановлений частиною другою статті 189 СК України порядок стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса не може бути перешкодою для звернення за захистом порушених прав до суду. Окрім того, законодавець передбачив додаткову можливість спрощеного стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса саме в інтересах дітей з метою спрощення процедурних питань, але в жодному разі цим правом не обмежив право на судовий захист. Суд погоджується з розрахунком наданим позивачем відповідно до якого розмір заборгованості за період з 07.11.2018 року по 25.01.2022 року становить 444807,20 грн. з урахуванням сплачених відповідачем на утримання дітей та приймає його. Частиною 1\~статті 196 СК України\~передбачено, що, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Через неналежне виконання своїх обов`язків зі сплати аліментів у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 25.01.2022 складає 444807,20 грн. Частиною другою\~статті 197 СК України\~передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року\~судам роз`яснено, що передбачена\~ст. 196 СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно зі\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. За таких обставин пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х 1 % х кількість днів заборгованості. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Судом був перевірений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, наведений позивачем, з яким суд погоджується у повному обсязі та вважає розмір пені за період з 07.11.2018 року по 31.01.2022 року у розмірі 444807,20 грн. обґрунтованим. Стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань одним із батьків, рівність прав і обов`язків батьків щодо дітей, у тому числі й щодо їх утримання. Положенням частини 1\~ст. 179 СК України\~визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання. Передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Чинним законодавством передбачена презумпція вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного. Якщо відповідач не спростує належним чином обставин позову, передбачених\~статтею 196 СК України, то це є підставою для покладення відповідальності зі сплати відповідної неустойки. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 208/7353/16-ц. Відповідач [PERSON] не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, тому є підстави вважати його винним у виникненні заборгованості і стягувати неустойку (пеню). Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. В звязку із задоволенням позову з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 8896 гривні 14 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved