Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

06 жовтня 2022 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява, яка була уточнена 13 жовтня 2023 року [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~600 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-х років за умови продовження навчання та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. 18 грудня 2009 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення суду відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На даний час їхній син досяг повноліття, але разом з тим, він з 30 вересня 2022 року зарахований студентом 1 курсу денної форми навчання Донецького національного університету імені Василя Стуса в місті Вінниця. Після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддати на утримання дитини, а відповідно до ст. 199 СК України, він зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення ним 23 років. Вона працює, має середньомісячний заробіток 7\~000 грн. 00 коп., але у зв`язку з тим, що на її утриманні, крім повнолітнього [PERSON] , є ще дві неповнолітні дитини - [PERSON] та [PERSON] , має матеріальне становище, яке не дозволяє в повній мірі утримувати повнолітнього сина [PERSON] . Оскільки їх з відповідачем син навчається на стаціонарі у ВНЗ, ніякого джерела доходів не має, враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці інших дітей у нього не має, не працездатного батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Ухвалою Ладижинського міського\~суду Вінницької\~області від 07 жовтня 2022 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху для усунення недоліків. 13 жовтня 2022 року на виконання ухвали суду від позивача [PERSON] позовна заява з виправленими недоліками. 28 жовтня 2022 року на запит суду від відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ладижинського міського\~суду Вінницької\~області від 02 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу [PERSON] ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), проте поштова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 19\~листопада 2022\~року на\~адресу суду\~від третьої\~особи [PERSON] надійшла заява, у якій він просить розглядати справу без його участі. У заяві зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Згідно п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України\~розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог\~ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був розірваний 12 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6). Від вказаного шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області (а.с.7). [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, однак продовжує навчання у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса на І курсі СО «Бакалавр» денної форми навчання, спеціальності 091 «Біологія» факультет хімії, біології і біотехнологій, про що свідчить довідка №27/640-20 від 07 вересня 2022 року, видана деканом факультету Донецького національного університету імені Василя Стуса [PERSON] , яка міститься в матеріалах справи (а.с.9). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, як встановлено судом, що [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, не одружений, проживає разом із матір`ю [PERSON] , яка надає йому матеріальну допомогу. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Оцінюючи можливість\~відповідача [PERSON] надавати матеріальну допомогу позивачу, суд враховує, що батько [PERSON] , відповідач по справі, є особою працездатного віку, доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання відповідачем не надано, а тому суд приходить до висновку, що він зобов`язаний та має можливість надавати\~матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 липня складає 2 600 грн. Визначаючи розмір\~аліментів на\~утримання повнолітнього сина,\~який продовжує навчання,\~суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~600 гривень, починаючи з 06 жовтня 2022 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення\~\~ [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ст.430\~ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved