Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона та відповідач є спадкоємцями житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті чоловіка позивача - [PERSON] . Станом на сьогоднішній день у позивача з відповідачем виникають суперечки щодо володіння та користування спадковим майно. У зав`язку з цим, позивач просить суд виділити їй 7/12 частини вказаного житлового будинку та 7/12 земельної ділянки, на якій знаходиться спадковий будинок. Позивачем разом з позовною заявою заявлено клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи, проведення якої просили доручити судовому експерту Бойку Миколі Володимировичу за адресою: [ADDRESS] . 05.12.2019 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області отримано відповідь щодо підтвердження місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . 09.12.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу прийнято до провадження судді Коваленка К.В. 07.02.2020 ухвалою суду задоволено клопотання позивача та призначено у справі судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Бойку Миколі Володимировичу за адресою: [ADDRESS] . 10.03.2020 від судового експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів та оплату експертизи. 31.03.2020 від позивача надійшла заява, якою долучено до матеріалів справи додаткові документи для проведення експертизи. 21.01.2021 до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи №8-20/21 від 14.01.2021. 27.01.2021 ухвалою суду поновлено провадження у справі. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 579 від 07.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 09.09.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С., відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 21.10.2021 від позивача надійшла уточнююча позовна заява. 21.10.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 29.11.2021 від судового експерта надійшов електронний лист про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 30.11.2021 ухвалою суду задоволено клопотання судового експерта про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 24.01.2022 ухвалою суду задоволено клопотання судового експерта про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 12.08.2022 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. 23.09.2022 від представника відповідача надійшли письмові пояснення. 26.09.2022 від представника позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи. 26.09.2022 від представника відповідача надійшли доповнення до пояснень. 22.12.2022 від представника відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 15.03.2018 [PERSON] , [INFO] , належить 1 / 2 частка у праві спільної сумісної власності на набуте майно за час шлюбу з покійним [PERSON] , що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2018 [PERSON] , [INFO] , належить 1 / 12 частка у праві спільної сумісної власності на набуте майно за час шлюбу з покійним [PERSON] , що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власнсоті на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 11.07.2019 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власнсоті у розмірі часток 1 / 12 та 1 / 2 [PERSON] та у розмірі 5 /12 частки [PERSON] . В технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовлений ФОП [PERSON] , станом на 08.09.2017, інвентаризаційна справа 785, міститься висновок щодо визначення частки власності у спільному майні, за [PERSON] рахується 7 /12 частка на житловий будинок [ADDRESS] . За висновком ФОП [PERSON] від 11.07.2019, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на дату оцінки 11.07.2019становить 413 470,00 грн. Рішенням Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області №127-15-04 від 16.12.2004 передано у приватну власність земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] спадкодавцю [PERSON] . Відповідно до відповіді відділу у Баришівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області вих.№97-2151/0/278-19 від 19.09.2019 станом на 31.12.2012 відсутня інформація щодо реєстрації державного акту на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належать спадкодавцю [PERSON] . Висновком експерта від 14.01.2021 № 8-20/21, встановлено наступне: - Враховуючи об`ємно-планувальні рішення житлового будинку виділити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в натурі відповідно 7/12 частини житлового будинку з відповідною частинок господарських будівель і споруд в [ADDRESS] - Рахубі [PERSON] та відповідно 5/12 частин того ж майна - [PERSON] не можливий. - Поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в натурі відповідно 7/12 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд в [ADDRESS] - Рахубі [PERSON] та відповідно 5/12 до частин того ж майна - [PERSON] можливий з незначними відхиленнями від ідеальних часток співвласників домоволодіння 7/12 та 5/12/. - На розгляд Суду пропонується два технічно можливі варіанти поділу в натурі приміщень житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться по [ADDRESS] без втручання в капітальні конструктивні елементи будівлі. - Детально варіанти №1 та №2 поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] описані в дослідницькій частині висновку та зазначений на Схемах № 1 та №2 в Додатку №1 до Висновку. - Враховуючи розташування будівель та споруд на земельній ділянці, її площу, конфігурацію, частки співвласників у праві власності на житловий будинок (7/12 та 5/12) та зіставляючи з вимогами діючих нормативних документів, вбачається, що визначити варіанти виділу/встановлення порядку користування/ земельною ділянкою, площею 0.2502 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельною ділянкою, площею 0.0825 га цільовим призначенням для ведення ОСГ по [ADDRESS] , технічно можливо. - На розгляд Суду пропонуються 2 (два) можливі варіанти виділу/ встановлення порядку користування/земельною ділянкою, площею 0.2502 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельною ділянкою, площею 0.0825 га цільовим призначенням для ведення ОСГ по [ADDRESS] . Таким чином, висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №14.01.2021 № 8-20/21 встановлена наявність у кожної зі сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом та можливість переобладнання приміщень житлового будинку в дві ізольовані квартири. Оскільки позивач та відповідач не можуть досягти згоди щодо користування житловим будинком, то позивач просила суд виділити їй 7/12 частини спірного житлового будинку. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили провести розподіл враховуючи Висновок експерта № 8-20/21 від 14.01.2021. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечували проти розподілу житлового будинку, оскільки земельна ділянка на якій знаходиться спірний житловий будинок на даний час не сформована, межі не винесені на місцевості, немає кадастрового номера, інформацію про неї не внесено до Державного земельного кадастру. Представник відповідача вважає, що перш ніж здійснювати поділ в натурі необхідно встановити право власності на вказану вище земельну ділянку, на якій розташований будинок з господарськими будівлями та спорудами, в судовому порядку. Окрім цього, згідно з правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій , затверджених наказом Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, перепланування це зокрема, перенесення і розбирання перегородок перенесення і влаштування дверних прорізів. Оскільки, висновком експертизи саме такі роботи визначені, як умови поділу житлового будинку, що передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, то такі роботи потребують отримання документів що дають право на їх виконання. Тому позивачем необхідно надати вказані вище документи та відповідні висновки: - технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам; - висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, правилами пожежної безпеки; - погодження для встановлення відокремленого газопостачання, енергопостачання, водопостачання. У доповненнях до пояснень представник відповідача зазначав, що якщо майно належить особам на праві спільної часткової власності двом особам, то тоді має місце поділ спільного майна. При поділі майно поділяється між всіма співвласниками і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Оскільки позивачем заявлено вимогу про виділ частки в праві спільної часткової власнсоті, то у позові слід відмовити. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із статтею 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частин першої, другої статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною третьою статті 358 Цивільного кодексу України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частиною першою статті 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною першою статті 364 Цивільного кодексу України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 Цивільного кодексу України. При цьому ураховується технічна можливість переобладнання будинку у відокремлені частини із самостійним виходом (ізольовані квартири), які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати, зокрема: чи дійсно є можливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством тощо. Оскільки експерт у наданому висновку враховував порядок фактичного користування кімнатами жилого будинку та господарськими спорудами, а також встановив наявність у кожної зі сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом та можливість переобладнання приміщень житлового будинку в дві ізольовані квартири, з урахуванням наявності технічної можливості здійснення виділу в натурі частки в спільній частковій власності на домоволодіння, суд вважає за необхідне визначити також порядок користування спільною земельною ділянкою сторін. Відповідно до ч. 1. ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Однією з підстав виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку, відповідно до ч.1 ст. 87 Земельного кодексу України, є прийняття спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Частинами 1, 3, 4 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Крім того, ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У пунктах 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» міститься роз`яснення про те, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 Земельного кодексу України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Таким чином, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Під час розгляду справи судом не встановлено наявність домовленості або наявність угоди між сторонами про порядок користування спірним майном. Суд приймає до уваги наданий позивачем висновок експерта 14.01.2021 № 8-20/21, оскільки сторонами даний висновок не заперечувався та не оспорювався на предмет невідповідності викладення у ньому обставин, що мають значення для вирішення спору або неправильності їх відображення у зазначеному висновку. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved