Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 13.02.2007 року уклали кредитний договір № VOKVGA00001240. Згідно вказаного договору, АТ КБ «Приватбанк» зобов`язалось надати відповідачу кредит в розмірі 20000,00 доларів США на термін до 13.02.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № VOKVGA00001240. У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідач, станом на 17.09.2021 року, має заборгованість 171390,37 доларів США, яка складається з: 14050,67 доларів США - заборгованості за кредитом (тілом кредиту), 36683,03 доларів США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3720,00 доларів США заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 116936,67 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] в користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року в розмірі 171390,37 доларів США, що становить 4569267,26 грн., та судові витрати по справі в сумі 68539,01 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, скориставшись своїм правом, подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Зокрема зазначив, що 13.02.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого надано споживчий кредит в розмірі 20000 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту 13.02.2017 року. На забезпечення даного кредитного договору, 13.02.2007 року між сторонами було укла\-дено договір іпотеки. У 2009 році позивач вперше звернувся до Ковельського міськрайонного суду Во\-линської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. З моменту даного звернення до суду, на думку відповідача, припиняються нарахування процентів та інших платежів за даним кредитним договором. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2009 року задоволено позов Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи заявлені позивачем зміни позовних вимог зі звернення стягнення на предмет іпотеки на розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредит\-ним договором, розірвано кредитний договір № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгова\-ність за кредитним договором в розмірі 146863,18 грн., 1468,63 грн. судового збо\-ру та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Дане рішення сторонами не оскаржувалось та 06.06.2009 року набрало законної сили. Таким чином, на думку відповідача, зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, як наслідок, за іпотечним договором припинились з 06.06.2009 року за судовим рішенням. Незважаючи на вказане 08.07.2013 року, ПАТ КБ «Приватбанк» повторно звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської облас\-ті з позовом до [PERSON] про звернення стягнення за тим же самим кре\-дитним договором № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року. При цьому Приватбанк ввів суд в оману щодо наявності судового рішення від 26.05.2009 року у справі № 2-502/09 про розірвання кредитного договору № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року та стягнення з [PERSON] на користь Приватбанку заборгованості за цим кредитним договором в розмірі 146863,18 грн. Заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2013 року у справі № 159/4106/13-ц частково задоволено по\-зов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення його і ін\-ших осіб, які зареєстровані та/або проживають у спірній квартирі, що є предметом іпотеки, із зняттям з реєстрації по місцю реєстрації місця проживання. В рахунок погашення заборгованості станом на 06.06.2013 року [PERSON] за кредитним договором № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпоте\-ки від 13.02.2007 року - на квартиру [ADDRESS] шляхом продажу вищезазначеної квартири як предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточно\-го стану квартири [ADDRESS] , перепла\-нування та перебудови квартири [ADDRESS] , з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх, передбачених нормативно-правовими ак\-тами держави дій, необхідних для продажу квартири [ADDRESS] як предмета іпотеки. Виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS] , із зняттям з реєст\-рації за адресою місця знаходження квартири. В решті позову відмовлено. Рішення набрало законної сили і було виконано. Виконавчим написом від 10.10.2017 року приватного нотаріуса Київського міського но\-таріального округу Швеця Р.О., зареєстрованим у реєстрі за № 15483 було запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за тим же самим кредитним договором від 13.02.2007 року № VOKVGA00001240. Строк, за який проводиться стягнення, становив 3832 дні, а саме з 13.02.2007 року по 11.08.2017 року. Сума, що підлягала стягненню, становила 110487,11 доларів США. 02.07.2018 року відповідач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», прива\-тного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. про визнання даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.10.2018 року даний позов було задоволено частково. Ви\-знано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.10.2017 року приват\-ним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрованим у реєстрі за № 15483. Рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили. Однак, ПАТ КБ «Приватбанк» не відмовився від подальших спроб незаконного збагачення та 24.09.2021 року звернувся до Ковель\-ського міськрайонного суду Волинської області із завідомо безпідставним позовом до відповідача про стягнення неіснуючої заборгованості за тим же самим кредитним договором від 13.02.2007 року № VOKVGA00001240. Незважаючи на закінчення строку кредитування, позивач продовжує нараховувати вигадані ним суми за кредитом, який погашений виконанням рішення Ко\-вельського міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2013 року у справі № 159/4106/13-ц шляхом вилучення у відповідача позивачем предмета іпотеки і його продажу. Відповідач вказує, що наданий позивачем розрахунок ні за формою, ні за змістом не являєть\-ся ні первинним документом, ні регістром (випискою з рахунку), а є таблицями нарахувань невідомого походження, які повністю залежать від волевиявлення і дій позивача, а тому такий розрахунок сам по собі є неналежним і недопустимим доказом. Крім цього, відповідач вказує, що даний позов було подано з пропуском позовної давності, що є окремою самостійною підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та закрити провадження у справі. Представником позивача подано відповідь на відзив позивача, згідно якої представник позивача заявлені вимоги підтримує повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Також представник позивача зазначив, що посилання відповідача на розірвання кредитного договору № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року є такими, що не відповідають дійсності, оскільки кредитний договір № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року є чинним та продовжує свою дію. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи, можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Стосовно посилання відповідача на раніше винесені рішення суду є безпідставними, оскільки предмети спору за вказаними справами є різними. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Раніше винесені рішення суду не позбавляють відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором. Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2009 року відповідач визнав підписання даного договору і визнав заборгованість у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги позивача. 07.07.202 року представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Зокрема представник позивача просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року в сумі 89536,34 доларів США, що складає 2618937 (два мільйони шістсот вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять сім) гривень 94 копійки та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві клопотав про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення поважних причин. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що, відповідно до укладеного кредитного договору № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року, позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 20000,00 доларів США на термін до 13.02.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Крім цього, згідно умов договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що не заперечив відповідач. Натомість, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором № VOKVGA00001240 від 13.02.2007 року. Як встановлено з розрахунку суми боргу, станом на 10.06.2022 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 89536,34 грн., яка складається з: 9452,52 доларів США - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 11827,97 доларів США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 2280,00 доларів США заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 65975,85 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та заперечень не викликає. Відповідач, надаючи свої усні заперечення проти позову, жодними належними та допустимими доказами не довів, що його заборгованість перед позивачем є інакшою, або ж її не існує взагалі. Існування судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки жодним чином не свідчить про те, що заборгованість відсутня і умови кредитного договору виконані в повному обсязі. Крім цього, відповідач не подав жодних заперечень щодо зменшених позивачем позовних вимог. Твердження відповідача про закінчення строку дії кредитного договору, застосування строків позовної давності не можуть бути підставами для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки не підтвердженні будь-якими належними та допустимими доказами. Таким чином суд констатує, що на даний час відповідачем борг по кредитному договору не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по цьому договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подав. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 89536,34 доларів США. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, то враховуючи результат розгляду даної цивільної справи, у відповідності до ст. 141 ЦПК України,\~суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені останнім судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 39284,07 грн.

Outcome: approved