Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] у кримінальному провадженні звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3928,42 грн завданих кримінальним правопорушенням. Постановою Верховного Суду вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2021 року в частині вирішення цивільного позову [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди скасовано і призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Позов мотивований тим, що 13.05.2018 року близько 10.30 год [PERSON] , перебуваючи біля буд. [ADDRESS] наніс [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. В результаті спричинених [PERSON] , тілесних ушкоджень вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 13.05.2018. На лікування було витрачено 2928,42 грн, що підтверджується чеками та додатково 1000 грн під час лікування на стаціонарі та придбання додатково ліків. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.12.2022 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено до судового розгляду. 06.12.2022 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено та не обґрунтовано додаткові витрати на лікування позивача, приєднані до цивільного позову чеки на суму 2928,42 грн не підтверджені рецептами, а також листками лікарських призначень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши учасників справи, дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок. Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання. Встановлено, що 13.05.2018 року [PERSON] , з мотивів тривалих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, тримаючи у руках увімкнену електричну кутову шліфувальну машинку з обертаючим робочим ріжучим диском, діючи умисно, наніс [PERSON] вказаним інструментом один поріз по лівій кисті, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді множинних різано-рваних ран тильної поверхні лівої кисті, які в своєму перебігу ускладнились порушенням чутливості в зоні іннервації ліктьового нерву в дистальних фалангах лівої кисті, рубцевою контрактурою 2-5 пальців лівої кисті з порушенням хватальної функції, котрі виникли внаслідок дії предмету з ріжучими властивостями, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 521 від 18.10.2018 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на третину. В результаті спричинених [PERSON] , тілесних ушкоджень вона перебувала на лікуванні в КНП «Чернігівська центральна районна лікарня». Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2021 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 01 листопада 2022 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів прокурора та потерпілої [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди скасовано і призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті судові рішення залишено без змін. Частиною 1 статті 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем на підтвердження своїх вимог до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди представлено: виписку епікриз № 4356, згідно якої позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ЧЦРЛ з 13.05.18 по 29.05.18 з діагнозом : Множинні різано-рвані рани тильної поверхні основних фаланг І-ІV пп. лівої кисті; чеки на придбання ліків і медичних препаратів. В період перебування на лікуванні [PERSON] проведено оперативне лікування та призначено емсеф, метресса, кетанал, серрата, перев`язки. Також, в період її лікування проводилось консультування у лікарів ендокринолога та невропатолога, які призначали додатково діаформін, вестінорм, біфрен. Також, [PERSON] додатково зверталась до лікарів хірурга, невропатолога, психотерапевта, які призначали нуклео, мазь, феназепам. Так, суд приймає як належний доказ понесених витрат фіскальні чеки на суму 580 грн від 13.05.2018, на суму 43,67 грн від 13.05.2018, на суму 103, 69 грн від 14.05.2018, на суму 10,30 грн від 14.05.2018, на суму 102,72 грн від 15.05.2018, на суму 575,35 грн від 15.05.2018, на суму 62,90 грн від 15.05.2018, на суму 124,46 грн від 16.05.2018, на суму 30,20 грн від 21.05.2018, на суму 75,89 грн від 27.05.2018, на суму 110,95 грн від 31.05.2018, на суму 34,74 грн від 28.07.2018, від 31.07.2018\~на суму\~279,95\~грн. Отже, загальна сума понесених витрат складає 2134 грн 82 коп. (580 + 43,67 + 103, 69 + 10,30 + 102,72 + 575,35 + 124,46 + 62,90 + 30,20 + 75,89 + 110,95 + 34,74 + 279,95). Чеки від 13.05.2018 на суму 31,74 грн, від 27.05.2018 на суму 75,89 грн, від 16.05.2018 на суму 98,35 грн, від 27.05.2018 на суму 5,42 грн, від 06.06.2018 на суму 44,01 грн, від 06.06.2018 на суму 19,80 грн, від 17.07.2018 на суму 31,93 грн, від 14.08.2018 на суму 136,98 грн, від 16.08.2018 на суму 20,99 грн, від 28.08.2018 на суму 137,48 грн, суд не може прийняти як доказ понесених витрат на лікування, пов`язаного з отриманням тілесних ушкоджень, оскільки такі призначення лікарських препаратів відсутні. Три чека є неякісними, з яких неможливо встановити точно ліки, які купувались, дату та суму. На підтвердження додаткових витрат на лікування в розмірі 1000,00 грн позивачем доказів не надано. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна шкода здоров`ю, тому позов у частині вимог про стягнення матеріальної шкоди, що полягає у понесенні витрат на лікування, підлягає частковому задоволенню на суму 2134 грн 82 коп., що доведена позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial