Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

У грудні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 101 016,15 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2022 року відкрито провадження у вказаній вище справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про залучення співвідповідачів, в якому він просить суд залучити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до участі у справі № 754/587/22 як співвідповідачів. Окрім того, 11.07.2022 від представника позивача надійшла позовна заява в новій редакції з урахуванням відповідача та співвідповідачів (вх. № 18981). Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.05.2018 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Правовідносини з постачання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на основі типового договору підготувало та опублікувало договір про надання послуг централізованого опалення та гарячої води в газеті Хрещатик № 34 (5085) від 28.03.2018. Свідоцтвом повного та беззаперечного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг наданих позивачем. Однак відповідачі не здійснили неналежним чином оплату таких послуг, у зв`язку з чим перед позивачем утворилась заборгованість з 01.05.2018 у розмірі 101016,15 грн., яка складається з: 38813,85 грн. - заборгованість за надані послуги з центрального опалення; 62202,30 грн. - заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води. Таким чином, позивач просить стягнути солідарно заборгованість у розмірі 101016,15 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2022 року заяву представника позивача про залучення співвідповідачів - задоволено. Залучено до участі у справі № 754/587/22 як співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Прийнято до розгляду нову редакцію позовної заяви (вх. № 18981 від 11.07.2022). Постановлено проводити розгляд справи за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20 жовтня 2022 року. Розгляд справи 20.10.2022 відкладено на 21.12.2022. 10.11.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд визнати його неналежним відповідачем, а також відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вказує, що фактично не проживає в квартирі з 12.08.2009 та не є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , в якій він зареєстрований, але не користувався квартирою та відповідно не є належним відповідачем. На підтвердження своїх доводів відповідачем надано акт №76-13/09.01-15 від 17.08.2022, виданий старостою села Тростинка та села Шевченківка виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області та довідку № 60 від 17.08.2022, видану директором ОЗО Васильківський НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ДНЗ» №4. 19.12.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, вказуючи на те, що особа є зареєстрованою за адресою, а, отже, є споживачем послуг. Про факт не проживання згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач послуг зобов`язаний повідомити постачальнику та надати відповідні документи. У судове засідання 21.12.2022 сторони не з`явились. Відповідачі до суду не з`явилися, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від них до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідачі повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судові повістки повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (судові повістки на 21.12.2022). Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачам та вони є повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті Хрещатик від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідачі у справі є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі належним чином не здійснювали оплату таких послуг, у зв`язку з чим перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 101016,15 грн., яка складається з: - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 38813,85 грн.; - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 62202,30 грн. Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановленні договором або законом (пункт 1 частина третя статті 20 Закону), а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (пункти 1, 3 частина друга статті 21 Закону). Аналогічний обов`язок споживача щодо здійснення оплати житлово-комунальних послуг передбачений п. 5 ч. 2 ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати надані йому послуги. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16. З аналізу наведених вимог закону вбачається, що у справах про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги належним відповідачем вважається особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Оскільки відповідачі є постійно зареєстрованими у спірній квартирі, то вони мають нести витрати на утримання житла, зокрема ті, нарахування яких проводяться, виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Так, право на місце проживання, як особисте немайнове право фізичної особи, включає в себе: володіння місцем проживання, тобто можливість особи мати одно чи декілька місць проживання; використовувати своє місце проживання, тобто це гарантована законом можливість набувати цивільних прав та виконувати покладені на особу цивільні обов`язки за місцем проживання, якщо інше не передбачено законом чи домовленістю між сторонами; вільно обирати та змінювати місце проживання, тобто передбачена можливість вільно обирати країну, населений пункт, де буде розташоване місце проживання, а також безпосереднє місце проживання. Наданий [PERSON] акт № 76-13/09.01-15 від 17.08.2022, виданий старостою села Тростинка та села Шевченківка виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області та довідка № 60 від 17.08.2022, видана директором ОЗО Васильківський НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ДНЗ» №4 підстав для відмови в частині заявлених до нього вимог не надає, оскільки відповідач не надав суду належних і допустимих доказів того, що він у встановленому законом порядку повідомляв позивача про періоди його тимчасової відсутності у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] не звертався до позивача з приводу його не проживання та не нарахування на нього житлово-комунальних послуг внаслідок недбалого ставлення до своїх обов`язків, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а не проживання [PERSON] у спірній квартирі за наявності його реєстрації у цій квартирі, яка надає право на постійне та безперешкодне проживання і користування жилим приміщенням, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку відшкодувати витрати за надані житлово-комунальні послуги. За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів у сумі 101016,15 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Надання позивачу правничої допомоги вартістю 2000,00 грн. підтверджується: договором № 858/ДП 3-21 про надання правової допомоги від 11.08.2021, укладеним між позивачем і адвокатом Скорою Ю.В.; звітом про надану правову допомогу від 03.12.2021; виданими позивачем довіреностями від 11.08.2021 № 11/08/21-02 та від 14.12.2021 №14/12/21-02 на ім`я адвоката Скорої Ю.В.; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю від 07.02.2020, у зв`язку з чим суд вважає вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів відповідно до правил ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved