Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.05.2022 звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, та просить суд визнати дії відповідача АТ КБ «ПриватБанк» неправомірними та стягнути з такого на його користь 1\~494 грн. 11 коп. шляхом перерахування на його зарплатний рахунок в даній банківській установі. В обгрунтування позову, позивач [PERSON] зазначає, що він з 24.01.2022 проходить службу у Збройних Силах України, є власником карткового рахунку № [NUMBER] , відкритому 24.01.2022 у АТ КБ «ПриватБанк». 11.02.2022 з його карткового рахунку, на який позивач отримує заробітну плату, відповідачем по справі в погашення боргу списані кошти на картковий рахунок [NUMBER] ….5481. В подальшому, з його карткового рахунку 07.03.2022, 09.03.2022, 10.03.2022 знято відповідачем кошти на загальну суму 11\~051,27 грн. Після його звернення на гарячу лінію відповідача, останнім повернуто кошти в сумі 11051,27 грн, при цьому безпідставно списані 11.02.2022 кошти в сумі 1494,11 грн. не повернуто. Відповідачем, на його письмовий запит було надано відповідь стосовно неповернутих грошових коштів, в якій вказано, що між позивачем та відповідачем 13.04.2007 укладено договір б/н, однак такий, як зазначає позивач не отримував. Банком роз`яснено, що він підписавши 13.04.2007 Анкету-заяву також надав згоду на усі умови банку. Має заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 97\~040,51 грн. Також банком позивачеві письмово роз`яснено, що такий має право на списання з рахунку клієнта, без його згоди, кошти згідно договору між банком і клієнтом та посилався на п.1.1.3.1.6 Умов і Правил. В той же час. [PERSON] в обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що жодні відрахування згідно рішення суду у нього відсутні. Жодних дій щодо розпорядження на списання грошових коштів з карткового рахунку, відкритого для зарахування заробітної плати він не вчиняв, а отже відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині збереження коштів клієнта та вказує, що наслідок таких дій передбачено ст. 1073 ЦК України та п.п.6.7., 6, 8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням». Відповідач намагається безпідставно списувати грошові кошти з його карткового рахунку для отримання заробітної плати, що на думку позивача є порушенням прав споживача банківських послуг. З огляду на вказані обставини, позивач [PERSON] і звернувся до суду за захистом порушених прав. 06.05.2022 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків. 17.05.2022 на виконання згаданої вище ухвали, [PERSON] подано до суду позовну заяву з усунутими недоліками, у якій ним вказано посилання на норми ЗУ «Про захист прав споживачів». Також позивачем [PERSON] уточнено свої позовні вимоги, зокрема він просить стягнути на його користь 1494.11 грн. безпідставно списаних коштів з його карткового рахунку № [NUMBER] шляхом перерахування коштів на такий рахунок. 18.05.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області визнано позовну заяву неподаною та повернуто позивачу. Вказана ухвала суду 14.09.2022 постановою Полтавського апеляційного суду скасована, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 03.10.2022 постановлено ухвалу про відкриття провадження, також визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.10.2022 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області, відповідачу надано додатковий строк для подачі відзиву на позов. 29.11.2022 відповідачем подано до суду відзив на позов, у якому вказано, що АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними. В обгрунтування відзиву, окрім іншого відповідачем вказано, що позивач [PERSON] тривалий час є клієнтом банку. Так, 13.04.2007 ним на підставі Анкети-заяви укладено кредитний договір б/н та отримав карту № [NUMBER] зі встановленим кредитним лімітом. Своїм підписом засвідчив про ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг. Сторонами погоджено тип кредитного ліміту та його суму, валюту кредиту, відсоткову ставку. Крім цього у відзиві зазначено, що згідно договору сторони погодили погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитись як шляхом внесення коштів на картку, так і списанням Банком з дебетової картки. В подальшому 24.01.2022 [PERSON] підписав Заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат». Посилається на п.1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг, згідно з яких передбачено, що клієнт доручає Банку списувати кошт з рахунків клієнта у межах Сум, що підлягають сплаті Банку за Договором у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами Клієнта, у розмірах визначених цими договорами. Відповідач вважає позов безпідставним та просить відмовити у його задоволенні. 06.12.2022 позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив у якому вказав про підтримання своїх позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Як вбачається з належно завіреної копії довідки про доходи, позивач [PERSON] працює у Полтавському обласному комісаріаті, на посаді начальника складу. Загальна сума його заробітної плати з січня 2022 по квітень 2022 рік, становить 68\~755, 32 коп. ( а.с.59). В той же час, з вказаної довідки вбачається, що будь які відрахування за виконавчими листами, із заробітної плати [PERSON] , віддсутні. Судом встановлено, що відповідно до виписок про рух коштів по картковому рахунку позивача [NUMBER] вбачається, що відповідачем було здійснено автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості, а саме : 11.02.2022 списано кошти на суму 1494,11 грн.; 07.03.2022 на суму 7\~497,59 грн.; 09.03.2022 3\~526,84 та 11.03.2022 26,84, а всього на загальну суму 12\~545,38 грн. Суд звертає увагу на те, що в графі рахунок зазначено рахунок [NUMBER] угода № SAMDN400000011026485 від 17.01.2007, при цьому як самим відповідачем зазначалось, що таке відрахування відбувалась за кредитним договором б/н, укладеним 13.04.2007. В той же час, 18.03.2022 банком на картковий рахунок позивача [PERSON] повернуто 11\~051,27 з позначкою погашення за ордером, списання з карткового рахунку. Також як вбачається з копії повідомлення, надісланого відповідачем у додатку «Приват24» з [PERSON] списано 1494,11 для погашення боргу 5..81, залишок прострочення 88\~169, 66. Так, згідно з ч.3\~ст.\~1066\~ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом (ч.1\~ст. 1074 ЦК України). Пункт 6.1. «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» № 22 від 21.01.2004 р. (надалі - Інструкція), передбачає, що Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір (п.6.2 Інструкції) має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема : умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання; номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання; найменування отримувача; номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника; перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі). Таким чином, вказується конкретний рахунок у договорі з банком як такий, з якого може здійснюватися договірне списання при настанні обумовлених обставин. У решті всіх випадків списання коштів без відома клієнта є незаконним. Згідно з ч.2\~ст. 1071 ЦК України\~грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно ч.1\~ст. 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно частини 2, 4\~ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставин, за яких банк має здійснити договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявністю договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо). У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг. Аналогічний порядок здійснення договірного списання встановлений Главою 6 Інструкції. Зокрема п.6.5. Інструкції передбачає, що у випадках якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання. Згідно з ч.1\~ст. 1071 Цивільного кодексу України, банк має право списувати кошти з рахунку клієнта виключно за його розпорядженням. Однак з матеріалів справи встановлено, що розпорядження про списання грошових коштів із зарплатної картки на погашення кредитної заборгованості позивач банку не надавав, а рішення суду про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором відсутнє. У відзиву на позовну заяву відповідач, посилаючись на Умови та правила надання банківських послуг, зазначає, що підписуючи договір позивач погодився на договірне списання коштів у разі виникнення заборгованості перед банківською установою, що повністю відповідає вимогам ч.2\~ст. 1071 ЦК України. Як вбачається з наданої відповідачем копії Заяви, яка була підписана позивачем 13.04.2007, на підставі вказаної заяви останньому видано картку № [NUMBER] , однак з роздруківок наданих банком вбачається, що списання коштів відбувалось на підставі угоди від 17.01.2007. Також відповідачем подано до суду Витяг з умов та правил надання банківських послуг, яка не містить підпису [PERSON] на підтвердження ознайомлення саме з такою редакцією. З приводу вказаних розбіжностей у датах укладення угоди відповідачем жодних пояснень до суду не надано. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів позивач та ознайомлювався і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання позивачем кредитних коштів взагалі містили умови, якими передбачено можливість договірного списання коштів в рахунок погашення заборгованості з усіх рахунків, що відкриті в Приватбанку на ім`я позивача. Крім того, роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За такого суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, надані відповідачем, які не визнаються позивачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Вказаний текст є лише електронною версією такого документу, яка не містить будь-яких необхідних для даного виду документа реквізитів, в тому числі дати та підпису як представника банку так і позивача. Тому положення зазначених Умов та правил не можуть бути застосовані до договірних відносин, які виникли між сторонами. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді можливість банку здійснювати списання грошових коштів в рахунок погашення заборгованості з усіх рахунків позивача. Відповідач не врахував, що розпорядження щодо списання коштів з карткового рахунку на який зараховується заробітна плата, позивач [PERSON] не видавав, відповідного рішення суду матеріали справи не містять, а Умови і Правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, не містять підпису [PERSON] . Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 487/5748/16-ц (провадження № 61-79св18). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для списання грошових коштів з карткового рахунку для отримання заробітної плати позивача, так як останній не давав згоду про списання коштів з його рахунка, а рішення суду з цього приводу не ухвалювалось. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду від 09 вересня 2019 року по справі № 479/286/16-ц, за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін, у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (спожива послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі відкриття банківського рахунку ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідно до приписів статті 1071 ЦК України, вправі списати кошти з такого рахунку лише за розпорядженням клієнта. За відсутності такого розпорядження кошти можуть бути списані за рішенням суду, а також у випадках встановлених законом або договором. Згідно п. 32.3.2\~Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. Відтак дії відповідача щодо автоматичного списання частин суми заробітної плати позивача в сумі 1494,11 грн. та їх зарахування у рахунок самостійно визначених відповідачем спірних зобов`язань за кредитним договором, не відповідають вимогам закону та умовам укладеного сторонами договору. Виключне право розпорядження заробітною платою, визначення напрямків її витрачання в силу вимог статей\~317,\~319,\~321 ЦК України\~ належить лише позивачу, як власнику цих коштів. Втручання відповідача у таке право може відбуватись на відповідній правовій підставі: договір, закон чи рішення суду. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог\~Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved