Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

У листопаді 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 8 890,06 грн. за кредитним договором № б/н від 13.02.2011, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.02.2011. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті (www.privatbank.ua) складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, а для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 0,00 грн. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] 31.07.2017 позивачем була направлена претензія кредитора до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори та 19.08.2017 отримано відповідь. 16.05.2020 до спадкоємців [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 13.02.2011 становить 8 890,06 грн., яка складається з 8 890,06 грн. - заборгованості за тілом кредиту. Ухвалою судді Клочко І.В. від 27.11.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді Клочко І.В. від 30.04.2021 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано з П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори інформацію про коло спадкоємців після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також за наявності належним чином засвідчену копію спадкової справи. Розпорядженням керівника апарату суду № 436 від 04.11.2021 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021 визначено головуючим у справі суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Панченко О.М. від 05.11.2021 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою судді Панченко О.М. від 16.11.2022 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача належно повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Треті особи належно повідомлені про розгляд справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2011 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві [PERSON] підтвердив, що згоден із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ними і банком договір про надані банківські послуги. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] , помер [INFO] . Згідно розрахунків позивача заборгованість за договором № б/н від 13.02.2011, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] , станом на час смерті [PERSON] становить 8 890,06 грн., яка складається з: 8 890,06 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. В матеріалах справи міститься: довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] ; довідка про видані кредитні карти на ім`я [PERSON] ; виписка по рахункам [PERSON] за період з 13.02.2011 по 17.06.2020. 31 липня 2017 року позивачем було направлено до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 22.07.2017 вих. №SAMDN50ОТС004116420 в порядку ст. 1281 ЦК України. На вказану претензію ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь завідувача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що при здійсненні перевірки в Спадковому реєстрі щодо наявності/відсутності заведеної спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, те, що така спадкова справа знаходиться в провадженні іншої нотаріальної контори. 05 серпня 2017 року Одинадцята київська державна нотаріальна контора перенаправила П`ятнадцятій київській державній нотаріальній конторі претензію для виконання за належністю. Позивачем було направлено до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 11.05.2018 вих. №SAMDN50ОТС004116420 в порядку ст. 1281 ЦК України. На вказану претензію ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь завідувача П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що претензія ПАТ КБ «ПриватБанк» була долучена до матеріалів спадкової справи № 556/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної 19.05.2017 за заявою про прийняття спадщини від дружини померлого - [PERSON] . Також, заяви про прийняття спадщини подали сини померлого - [PERSON] та [PERSON] 16 травня 2020 року позивачем було направлено лист-претензію від 27.04.2020 вих. № SAMDN50ОТС004116420 на адресу [PERSON] щодо сплати заборгованості в розмірі 8 890,06 грн. за кредитним договором № б/н від 13.02.2011, як спадкоємця після померлого [PERSON] , зазначена вимога залишена без задоволення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216, 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша-друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частини перша, третя статті 1268 ЦК України). Також статтею 1241 ЦК України встановлено право осіб на обов`язкову частку у спадщині. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦПК України). Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування). Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентовані приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом статті 1282ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. Звертаючись із позовом до сина померлого боржника - [PERSON] , позивач мав довести, що спадкодавцю належить будь яке рухоме чи не рухоме майно, вартість отриманого спадкоємцями майна та що спадкоємцем всього майна боржника є саме відповідач. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 65174129 від 14.06.2021, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою 19.05.2017 номер у нотаріуса 556/2017, номер у спадковому реєстрі 60667555. Згідно копії спадкової справи № 556/2017, наданої П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою, із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , з метою оформлення спадкових прав звернулися: дружина померлого - [PERSON] , син померлого - [PERSON] , син померлого - [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям померлого видалось 14.06.2021 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою. Згідно довідок № 03/12/1154, № 03/12/1155 від 31.03.2017, наданих Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва, померлий [PERSON] мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13.08.1998 і по день смерті. На момент смерті разом з ним були зареєстровані: дружина - [PERSON] ; син - [PERSON] ; син - [PERSON] , онук - [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , який одержав у спадщину майно, вимоги позивача щодо погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.02.2011 не виконав, у зв`язку з чим заборгованість за даним кредитним договором складає 8 890,06 грн. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 1218, 1241, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: approved