Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів тимчасової державної соціальної допомоги, який мотивований наступним. Відповідно до заяви [PERSON] від 06.07.2020 року № 511, та згідно з Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1098, рішенням управління [PERSON] призначено державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на період з 23.05.2020 року по 22.11.2020 року, допомогу призначено щомісячно у розмірах: з 23.05.2020 року по 30.06.2020 року у сумі 26 грн. 67 коп.; з 01.07.2020 року по 22.11.2020 року у сумі 100 грн. 67 коп. Одночасно з заявою про призначення допомоги відповідачем подано декларацію про доходи та майновий стан громадян, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. З членів сім`ї, які мешкають разом з заявницею вказано чоловіка - [PERSON] , з доходів членів сім`ї задекларовано пенсію чоловіка. Розпорядженням управління строк виплати державної соціальної допомоги продовжено в автоматичному режимі на період з листопада 2020 року по квітень 2021 року у сумі 100 гри 67 коп. щомісячно. 24.05.2021 року [PERSON] звернулася з заявою на отримання тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням управління заявниці було відмовлено у призначенні тимчасової державної допомоги на підставі абзацу 1 пункту 12 Порядку в якому зазначено, що тимчасова допомога не призначається у разі, коли середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно [PERSON] не підтверджено право отримання допомоги за період з листопада 2020 по квітень 2021 року у сумі 530 грн. 19 коп. Отже, за період з 23.11.2020 року по 30.04.2021 року відповідачу надміру виплачена тимчасова державна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі 530 грн 19 коп. [PERSON] неодноразово надсилались повідомлення про відшкодування надміру виплаченої державної соціальної допомоги у розмірі 530,19 грн., за реєстраційним вихідним № 03-06/2260 від 25.08.2021 року. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить суд стягнути з відповідача надмірно виплачені бюджетні кошти у вигляді тимчасової державної соціальної допомоги у сумі 530 грн. 19 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву суду щодо позову не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 06.07.2020 року № 511, та Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098, управлінням [PERSON] призначено державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на період з 23.05.2020 року по 22.11.2020 року, допомогу призначено щомісячно у розмірах: з 23.05.2020 року по 30.06.2020 року у сумі 26 грн. 67 коп.; з 01.07.2020 року по 22.11.2020 року у сумі 100 грн. 67 коп. Одночасно з заявою про призначення допомоги відповідачем подано декларацію про доходи та майновий стан громадян, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. З членів сім`ї, які мешкають разом з заявницею вказано чоловіка - [PERSON] , з доходів членів сім`ї задекларовано пенсію чоловіка. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом 8АЯ8-СоУ-2 (далі - карантин): строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку. рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу погребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. Розпорядженням управління строк виплати державної соціальної допомоги продовжено в автоматичному режимі на період з листопада 2020 по квітень 2021 року у сумі 100 грн. 67 коп. щомісячно. 24.04.2021 року [PERSON] звернулася з заявою на отримання тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням управління заявниці було відмовлено у призначенні тимчасової державної допомоги на підставі абзацу 1 пункту 12 Порядку в якому зазначено, що тимчасова допомога не призначається у разі, коли середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно [PERSON] не підтверджено право отримання допомоги за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року у сумі 530 грн. 19 коп. Отже, за період з 23.11.2020 року по 30.04.2021 року відповідачу надмірно виплачена тимчасова державна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі 530 грн. 19 коп. [PERSON] неодноразово надсилались повідомлення про відшкодування надміру виплаченої державної соціальної допомоги у розмірі 530,19 грн., зокрема, за реєстраційним вихідним № 03-06/2260 від 25.08.2021, одна залишені без задоволення. Відповідно до пункту 2 Постанови № 264 суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем допомоги самостійно. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги, такі кошти стягуються у судовому порядку. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, відповідачем набуто право власності на кошти у сумі 530 грн. 19 коп. безпідставно, відтак підлягають поверненню. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач безпідставно набув право власності на кошти у сумі 530 грн. 19 коп., тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved