Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача фінансових послуг та просила: - визнати дії АТ КБ «Приватбанк» щодо проведення операції «Збільшення кредитного ліміту», здійснену о 00:00 28 липня 2021 року, проведення операції «Авторизація, сума підтвердження 1 грн.», здійснену о 13:44 28 липня 2021 року по картковому рахунку № [NUMBER] «Універсальна» [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» - неправомірними. - зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити на картковому рахунку № [NUMBER] «Універсальна» [PERSON] залишок станом на 11:37 28.07.2021 року у сумі 42 019 грн. 90 коп. - визнати правочин у формі використання кредитного ліміту за картковим рахунком [PERSON] № [NUMBER] «Універсальна» в АТ КБ «Приватбанк» в сумі 49 635 грн. 75 коп. недійсним. - визнати договір про споживчий кредит «Оплата частинами» № 21072831736632 від 28.07.2021 року на суму 19 999 грн., договір про споживчий кредит «Оплата частинами» № 21072831736732 від 28.07.2021 року на суму 19 999 грн., договір про споживчий кредит «Оплата частинами» № 21072831736896 від 28.07.2021 року на суму 19 999 грн. між АТ КБ «Приватбанк`та Самойленко Ю.П. з моменту їх укладення - недійсними без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. - стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послалась на те, що вона є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» більше 5 років. За цей час вона жодного разу не користувалася кредитними коштами банку, кредитний ліміт, як правило, завжди дорівнював нулю. 28 липня 2021 року близько 13:30 на номер телефону позивача [NUMBER] надійшов дзвінок з невідомого їй номеру, де представились працівниками АТ КБ «Приватбанк».Оскільки позивач була заклопотана своїми справами, тому попросила в той момент її не турбувати. В додаток АТ КБ «Приватбанк» - «Приват 24» в цей час позивач не заходила, жодних кнопок на телефоні чи в цьому додатку не натискала, ніякої інформації невідомій особі не повідомляла.Надалі в цей день близько о 14:00 позивач виявила, що додаток АТ КБ «Приват Банк» - «Приват 24» в її телефоні не працює та запідозрила, що до її рахунку в банку може бути здійснений несанкціонований нею доступ. Надалі о 15:23 та о 15:31 вона набрала телефон «гарячої лінії» 3700 банку аби з`ясувати, чому в неї немає доступу до додатку «Приват 24», де їй автовідповідач повідомив, що її номер [NUMBER] , який у банку не є фінансовим, а тому банк не може її ідентифікувати як клієнта і їй необхідно звернутися безпосередньо в банк. Позивач близько 16:00 цього ж дня прийшла в найближче відділення в місті Києві по пр. Соборності, 10/1 і відповідно повідомила про викладені обставини, на що їй повідомили, що дійсно на її картковому рахунку (картка № [NUMBER] ) наявні несанкціоновані дії невідомих осіб. Разом з цим після її особистої ідентифікації [PERSON] в банку картку № [NUMBER] працівник банку заблокував, про що вона додатково, окрім усної інформації, в 16:13 отримала відповідне повідомлення у відновленому додатку «Приват 24» (фінансовий номер [NUMBER] ). При цьому працівник банку повідомив, що з 13:30 за даним картковим рахунком здійснено такі дії: перераховано 87 655 грн. 95 коп., з яких особистими власними коштами позивача є 42 019 грн. 90 коп., а інша частина (45 636 грн. 05 коп.) є використання коштів за рахунок збільшеного без її відома кредитного ліміту о 00:00 28.07.2021 року до 50 000 грн. Згідно з квитанціями отримувачем даних коштів є невідома позивачу особа - [PERSON] .Далі близько о 17:00 позивач звернулася до Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві, де її звернення було зафіксовано за номером ЄО: 50373 від 28.07.2021 року. Цього ж дня, позивач отримала в додатку «Viber» з офіційного аккаунту банку в цьому додатку, та паралельно на електронну пошту [INFO] (яка також авторизована в банку) 3 повідомлення, що о 16:46:19, о 16:47:08 та о 16:47:49 банком здійснено 3 операції під назвою: «Подтверджение предавторизации Part Payment Scheme 2», списань 1 999 грн. 99 коп. (тобто погашений- першого платежу по системі «Оплата частинами» в магазині « Комфі »). Також зокрема на зазначену електронну пошту, надійшли 3 листи про оформлення кредитів. При цьому, переглядаючи виписку в системі «Приват 24» за 28 липня 2021 року позивач виявила, що о 15:40 її зазначений картковий рахунок було поповнено на 2 000 грн. невідомою їй особою - [PERSON] (оскільки на рахунку вже не вистачало необхідних коштів для оформлення кредитів за системою «Оплата частинами»). Також позивач помітила, що о 13:44 по її зазначеному рахунку значиться невідома операція під назвою «Авторизація, сума підтвердження 1 грн.» та відповідно значиться списання 1 грн. 00 коп. Далі з відкритих даних позивач з`ясувала, що [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та неодноразово перебував у розшуку.За заявою позивача за фактом безпідставного заволодіння коштами позивача внесено відомості до ЄРДР № 120211105040003135 від 17.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, досудове розслідуванняздійснюється Дніпровським УП ГУ НП в місті Києві. Позивач в рамках даного кримінального провадження є потерпілою. Позивач також вважає, що до несанкціонованого доступу невідомих їй осіб до її рахунку можуть бути причетними працівники банку, адже, по-перше особа, яка представилися працівником банку при дзвінку позивачу назвала їй її останні 3 операції, тобто ті відомості, які відомі лише працівникам банку;по-друге, після повідомлення про несанкціонований доступ до банківського рахунку позивача та відповідно блокування картки о 16:13 28.07.2021 року банком о 16:46:19, о 16:47:08 та о 16:47:49 банком здійснено 3 операції під назвою: «Подтверджение предавторизации Part Payment Scheme 2», списання 1 999 грн. 00 коп. (З рази) в рахунок погашення кредитів за системою «Оплата частинами»;по-третє, кредитний ліміт з 0 грн. до 50 000 грн був збільшений о 00:00 28.07.2021 року, при цьому позивач жодних дій щодо збільшення кредитного ліміту не здійснювала. Операція щодо збільшення кредитного ліміту у виписці банку 05.08.2021 року не відображалася, втім при огляді виписки 19.08.2021 року така операція «з`явилася», що підтверджується відповідними актами огляду веб-даних на персональному комп`ютері від05.08.2021 року та 19.08.2021 року. Крім того, в додатку «Приват 24» сповіщення про збільшення кредитного ліміту з`явилося не безпосередньо о 00:00 28.07.2021 року, а лише о 13:42 28.07.2021 року, тобто вже після моменту несанкціонованого доступу до карткового рахунку позивача; по-четверте, операція «Авторизація, сума підтвердження 1 грн. 00 коп.» серед операцій за 28.07.2021 року нібито здійснена о 13:44 станом на 05.08.2021 року була відображена у виписці, втім в подальшому банком була видалена, що підтверджується актами огляду веб- даних на персональному комп`ютері від 05.08.2021 року та 19.08.2021 року. Станом на дату подання позову АТ КБ «Приватбанк» вважає позивача боржником за використаним кредитним лімітом у сумі 49 635 грн. 90 коп. (в тому числі банк додатково нараховує відсотки за нібито користування кредитним лімітом), та 3 договорами про споживчий кредит за схемою «Оплата частинами» в сумі 19 999 грн. кожен, в тому числі нараховуючи на дані суми відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції за несплату, що зумовило необхідність захисту їй своїх прав як споживача фінансових послуг в судовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20грудня 2021 року справу передано за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (а.с. 132-134). Ухвалою суду від 25січня 2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі № 755/20853/21-ц, призначивши справу до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 147). Повідомленням суду від 25січня 2022 року учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження без повідомлення сторін (а.с. 148). 17червня 2022 року представником відповідача Сокуренко Є.С. подано відзив на позов (а.с. 153-195), відповідно до якого заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим та просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі, з таких підстав, щопозивач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отриманнябанківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 24.04.2019 року.При підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.На підставі укладеного Договору про надання банківських послуг позивач отримала кредитну картку № [NUMBER] .Підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 24.04.2019 року позивач приєдналася до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку https://privatbank.ua. З банківської виписки по рахунку, вбачається, що 28.07.2021 року на рахунок кредитної картки позивача встановлено кредитний ліміт у розмірі 50 000 грн.Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, а обов`язок погашення боргу і відповідальність клієнта наступає з моменту використання клієнтом кредитного ліміту. Щодо фінансових операцій, які були вчинені на картковому рахунку, що оспорюються позивачем зазначає наступне: 28.07.2021 о 14:07 год. платіж на адресу комунальних або інших підприємств. Коментар до платежу: Коммерческий платеж, Платеж по реквизитам. Код квитанції: 12212615189501. Сума операції: - 28 771,87 грн. 28.07.2021 о 14:31 год. платіж на адресу комунальних або інших підприємств. Коментар до платежу: Коммерческий платеж, Платеж по реквизитам. Код квитанції: 12212645342501. Сума операції: - 28 604,07 грн. 28.07.2021 о 14:47 год. платіж на адресу комунальних або інших підприємств. Коментар до платежу: Коммерческий платеж, Платеж по реквизитам. Код квитанції: 12212666302501. Сума операції: - 30 280,01 грн. Так, про блокування картки позивач звернулась до банку лише 28.07.2021 о 16:08:01 год. зі свого фінансового номеру [NUMBER] , що підтверджується відповіддю банку №20.1.0.0.0/7-210913/13279 від 15.09.2021 на запит №345 від 08.09.2021 та відповіддю банку №20.1.0.0.0/7-211105/31447 від 10.11.2021 на запит №417 від 01.11.2021. Станом на 28.07.2021 о 16:15 год. картка була заблокована. Тому, представник відповідача звертає увагу, що оспорювані транзакції на рахунку позивача були вчинені до моменту його повідомлення про це банк, а тому банк не повинен нести відповідальність за фінансові операції, що були вчинені до такого повідомлення. Також, як зазначає сам позивач, що 28.07.2021 їй на мобільний телефон близько 13:30 надходили дзвінки, тобто були розмови позивача з третіми особами, яким позивач могла повідомити інформацію за допомогою якої можливо було проводити операції за її рахунком. AT КБ «Приватбанк» у всіх засобах попереджає клієнтів, що співробітники Банку ніколи не дзвонять клієнтам, та ніколи не повідомляйте персональну інформацію, яка може бути використана для проведення фінансових операцій.Вже о 14:00 позивач виявила, що мобільний додаток «Приват24» в її телефоні не працює, та лише о 15:23 та о 15:31 намагалася звернутися за телефоном 3700 для з`ясування причин.При цьому як зазначає сам позивач і надає відповідні фотокопії з телефону, вона: 28.07.2021 отримувала на свій фінансовий номер [NUMBER] наступні смс-повідомлення: 13:31 - Privat24. Parolvhody: 117. Ne peredavaite cei parol nikomu. 13:38 - Vy pidtverdzhuete otrymannia CVV2 kodu. Parol: 80-49-35-53 YakschoVy ne zdiisnyualy cyu operaciyu, zatelefonuite:3700. 13:40 - Yy pidtverdzhuete otrymannia CVV2 kodu. Parol: 78-39-67-61 Yakscho Vy ne zdiisnyualy cyu operaciyu, zatelefonuite:3700. 13:41 - Vash kod CVV2:097. Radymo zapam'yataty kod CYV2 і vydalyty SMS. Vdalyh pokupok! pb.ua/itcard 13:42 - Vy pidtverdzhuetek reditnyi limit. Parol: 30-99-55-19 Yakscho Vy ne zdiisnyualy cyu operaciyu, zatelefonuite:3700. Як зазначає представник відповідача, після отримання таких повідомлень позивач не звернулася негайно на номер 3700 для з`ясування обставин щодо отримання CVV2 та зміни кредитного ліміту. Таким чином, позивач у порушення вимог Умов та правил, негайно не повідомила Банк інформацію, що стала їй відома, про підозрілі повідомлення, несанкціоновані транзакції за її рахунком тощо.Відповідно до п.3.1.2.9.6 Умов і Правил Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.Звертаємо увагу, що фінансові операції по кредитній карті № [NUMBER] за28 .07.2021були проведені коректно, з ідентифікацією електронного платіжного засобу та користувача позивача, з використанням всіх необхідних реквізитів платіжної картки та з правильним введенням паролю, який відомий лише клієнту, а тому не є помилковими.Позивач просить визнати недійсним правочину у формі використання кредитного ліміту, проте не надає навіть копію такого правочину та не зазначає його номеру та дати його укладення, тому його неможливо ідентифікувати, а вимоги є неконкретизованими та абстрактними.Таким чином, за відсутності копії правочину, який позивач просить визнати недійсним, відсутні також підстави для задоволення позовних вимог. Щодо вимог про недійсність 3 договорів про споживчий кредит, так згідно з п. 2.1.4.4.6 Умов і Правил клієнт має право користуватися споживчими кредитами «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка» в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет- магазинах, з якими Банк уклав договір проспівпрацю, а також Клієнт має право отримати кредитні кошти на Картку у відділенні Банку та/або через канали самообслуговування.Договір «Оплата частинами» це строковий кредит, який надається клієнту в межах встановленого ліміту на споживчі цілі безготівковим шляхом в день укладення угоди, та розмір мінімального власного платежу розраховується індивідуально.Оскільки усі три договори підписані позивачем простим електронним підписом (згідно п. 1.1.1.86 Умов і Правилпростий електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем (клієнтом) до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, крім кваліфікованого електронного підпису, удосконаленого електронного підпису, електронного підпису Національного банку), тому вона підтвердила своє волевиявлення та вільно підписала договори «Оплата частинами», а також позивачем не доведено жодного елементу недійсності правочину. Також, вимоги позивача про завдання йому моральної шкоди є надуманими, безпідставними і недоведеними. Позивач відповіді на відзив на позовну заяву не подавала. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивач[PERSON] є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», з яким укладено договір карткового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Судом встановлено, що28 липня 2021 року близько о 14:00 позивач виявила, що додаток АТ КБ «Приват Банк» - «Приват 24» в її телефоні не працює та запідозрила, що до її рахунку в банку може бути здійснений несанкціонований нею доступ. Позивач о 15:23 та 15:31 (а.с 85-86) зателефонувала на телефонний номер «гарячої лінії» 3700 банку аби з`ясувати, чому в неї нема доступу до додатку «Приват 24», де їй автовідповідач повідомив, що її номер [NUMBER] , який у банку не є фінансовим, а тому банк не може її ідентифікувати як клієнта і їй необхідно звернутися безпосередньо в банк. Позивач близько 16:00 цього ж дня з`явилась в найближче відділення в місті Києві по пр. Соборності, 10/1 і повідомила про викладені обставини, на що отримала відповідь, що дійсно на її картковому рахунку (картка № [NUMBER] ) наявні несанкціоновані дії невідомих осіб. Разом з цим після її особистої ідентифікації позивача в банку картку № [NUMBER] працівник банку заблокував, про що вона додатково, окрім усної інформації, в 16:13 отримала відповідне повідомлення у відновленому додатку «Приват 24» (фінансовий номер [NUMBER] ). При цьому працівник банку повідомив, що з 13:30 за даним картковим рахунком здійснено такі дії: перераховано 87 655 грн. 95 коп., з яких особистими власними коштами позивача є 42 019 грн. 90 коп., і інша частина (45 636 грн. 05 коп.) є використання коштів за рахунок збільшеного кредитного ліміту о 00:00 28.07.2021 року до 50 000 грн. Згідно з квитанціями отримувачем даних коштів є невідома позивачу особа - [PERSON] (а.с. 43, 45, 47). Далі близько о 17:00 позивач звернулася до Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві, де її звернення було зафіксовано за номером ЄО: 50373 від 28.07.2021 року (а.с. 88). Згодом позивачем було з`ясовано, що [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та неодноразово перебував у розшуку. За заявою позивача за фактом безпідставного заволодіння коштами позивача внесено відомості до ЄРДР № 120211105040003135 від 17.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, досудове розслідуванняздійснюється Дніпровським УП ГУ НП в місті Києві. Позивач в рамках даного кримінального провадження є потерпілою (а.с. 74, 90-91). Позивач отримала в додатку «Viber» з офіційного акаунту банку в цьому додатку, та паралельно на електронну пошту [INFO] (яка також авторизована в банку) 3 повідомлення, що о 16:46:19, о 16:47:08 та о 16:47:49 банком здійснено 3 операції під назвою: «Подтверджение предавторизации Part Payment Scheme 2», списань 1 999 грн. 99 коп. (тобто погашеннякредитів по системі «Оплата частинами»). Також зокрема на зазначену електронну пошту, надійшли 3 листи про оформлення кредитів. При цьому, переглядаючи витиску в системі «Приват 24» за 28 липня 2021 року позивач виявила, що о 15:40 її зазначений картковий рахунок було поповнено на 2 000 грн. невідомою їй особою - [PERSON] (оскільки на рахунку вже не вистачало необхідних коштів для оформлення кредитів за системою «Оплата частинами»). Також позивач помітила, що о 13:44 по її зазначеному рахунку значиться невідома операція під назвою «Авторизація, сума підтвердження 1 грн.» та відповідно значиться списання 1 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1.1.1.39 Умов і правил кредит надання банківських послуг від 24.04.2019 року (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір коштів, що надаються Банком Клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Також, о 16:46:19, о 16:47:08 та о 16:47:49 (а.с 77) банком було здійснено 3 операції під назвою: «Подтверджение предавторизации Part Payment Scheme 2», списання 1 999 грн. 00 коп. (3 рази) в рахунок погашення кредитів за системою «Оплата частинами», тобто після блокування картки позивача. Кредитний ліміт з 0 грн. до 50 000 грн був збільшений о 00:00 28.07.2021 року, при цьому позивач жодних дій щодо збільшення кредитного ліміту не здійснювала. Операція щодо збільшення кредитного ліміту у виписці банку 05.08.2021 року не відображалася, втім при огляді виписки 19.08.2021 року така операція «з`явилася», що підтверджується відповідними актами огляду веб-даних на персональному комп`ютері від 05.08.2021 року та 19.08.2021, року(а.с. 43). Згідно з п. 2.1.4.4.6. Умов і Правил клієнт має право користуватися споживчими кредитами «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка» в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет- магазинах, з якими Банк уклав договір проспівпрацю, а також Клієнт має право отримати кредитні кошти на Картку у відділенні Банку та/або через канали самообслуговування.Договір «Оплата частинами» це строковий кредит, який надається клієнту в межах встановленого ліміту на споживчі цілі безготівковим шляхом в день укладення угоди, та розмір мінімального власного платежу розраховується індивідуально. Згідно з п.2.7.1.1.4 Умов і Правил Кредит надається шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Клієнта з подальшим перерахуванням коштів в обумовленому у чеку розмірі на рахунок юридичної особи (Продавця) за товари та/або послуги, придбані Клієнтом. Відповідно до п. 2.7.1.1.5. Умов і Правил Банк надає Клієнту «Паспорт споживчого кредиту «Оплата частинами/Миттєва розстрочка» шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою chast.privatbank.ua. Клієнт підтверджує ознайомлення з «Паспортом споживчого кредиту» та підтверджує покупку за кредитом шляхом підписання Простим електронним підписом (кредитної карти через інтернет-сайти шляхом підписання простим електронним підписом). Згідно з п. 1.1.1.86 Умов і Правил простий електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем (Клієнтом) до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, крім кваліфікованого електронного підпису, удосконаленого електронного підпису, електронного підпису Національного банку. Сторони визнають Простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP- пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами. Відповідно до ч. 1,3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, - які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Тому, суд дійшов висновку, що договір про споживчий кредит «Оплата частинами» № 21072831736632 від 28.07.2021 року на суму 19 999 грн., договір про споживчий кредит «Оплата частинами» № 21072831736732 від 28.07.2021 року на суму 19 999 грн., Договір про споживчий кредит «Оплата частинами» № 21072831736896 від 28.07.2021 року на суму 19 999 грн., укладеніз відповідачем без волевиявлення позивача з метою отримання кредиту за сервісом «Оплата частинами», а також,що вони були фактично укладеним після блокування карткового рахунку позивача, що виключає факт вільного волевиявлення та бажання укладати такий договір. Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Згідно з ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 1073 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв`язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк. Якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Згідно з п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов`язаний переказати за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Так, згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Статтею 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Відповідно до п. 1.1.1.13. Умов і правилвласник рахунку в банку (далі - Власник рахунку) - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Відповідно до п. 1.1.1.53. Умов і правил платіжна картка (картка) - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду картки, що використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунка платника або відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів готівкою у касах банку або через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до 1.1.1:56 Умов і правил поточний рахунок - рахунок, що відкривається Банком Клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касовихоперацій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Власник поточного рахунку має право здійснювати операції за цим рахунком з використанням електронного платіжного засобу після укладення договору, на підставі якого надається і використовується електронний платіжний засіб. Відповідно до п. 2.1.2.6.3 Умов і правил банк зобов`язується забезпечувати збереження коштів Клієнта. У рішеннях Верховного суду від 23.01.2018 року у справі № 202/10128/14-ц (ЄДРСРУ № 71807586), 01.02.2018 року у справі № 758/7327/14-ц (ЄДРСРУ № 72044195)та від 12.02. 2018 року у справі № 592/2386/16-ц (ЄДРСРУ № 72199299) досліджувалися питання щодо стягнення з банківської установи на користь споживача (позивача)безпідставно списаних коштів з карткового рахунку. У вказаних рішеннях Верховний суд вказував на те, що задовольняючи позов споживача суд має враховувати положення статей 1068, 1071, 1072, 1073 ЦК України, статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пункту 9 розділу IV Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, та діяти на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15: «...не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності позичальника». Крім того, згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. А отже, саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів факту та обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, щодо збільшення кредитного ліміту, платіжних операцій та укладення кредитних договорів за допомогою банкової системи. Натомість позивач вчинила всі необхідні дії, які входять в коло обов`язків клієнта банку при виникненні ситуації з безпідставно списаними коштами з її рахунку, а саме 28 липня 2021 року виявила, що додаток АТ КБ «Приват Банк» - «Приват 24» в її телефоні не працює та запідозрила, що до її рахунку в банку може бути здійснений несанкціонований нею доступ. Надалі о 15:23 та о 15:31 вона набрала телефон «гарячої лінії» 3700 банку та близько 16:00 цього ж дня з`явилась в найближче відділення в місті Києві по пр. Соборності, 10/1 і відповідно повідомила про викладені обставини, на що в банку картку № [NUMBER] працівник банку заблокував. У зв`язку з цим і відсутні підстави для покладення цивільно-правової відповідальності на позивача. Також, позивач просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. Виходячи з аналізу ст. 1167 ЦК України «Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду» зобов' язання з відшкодування моральної шкоди виникає за наявності: 1) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; 2) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювана шкоди; 3) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; 4) вини заподіювана шкоди. Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач. Таких доказів а ні позовна заява, а ні матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 4 ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 23 ЦК України. Отже, враховуючи відсутність будь-яких доказів щодо завдання позивачу моральної шкоди, а також те, що наявні в матеріалах справи кредитні договори не містять положень щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди за порушення договірних зобов`язань, у тому числі з підстав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 141 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір» судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру (визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити залишок, визнання правочину у формі використання кредитного ліміту та договорів споживчого кредиту недійсними) у розмірі 908 грн. з кожну вимогу немайнового характеру, що разом становить 3 632 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Також, позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу, однак позивач не сформувала конкретного грошового розміру даної вимоги, а також не надано доказів на підтвердження таких витрат. У зв`язку з чим судом не вирішується питання про розподіл правничої допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: partial