Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Томаківського відділу ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна, який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.02.2014 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що листом від 19.09.2022 року за вих. №17.43-27/7762 Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлено про наявність в автоматизованій системі виконавчого провадження №42196825, відкритого 24.02.2014 року на підставі виконавчого листа №195/285/13-ц від 18.12.2013 року, виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 2853 гривень 49 коп. на користь ПАТ КБ ПриватБанк. Постановою державного виконавця від 24.02.2014 року накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження. 22.08.2014 року державним виконавцем було завершено виконавче провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 року. Відповідно до ч. 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватним виконавцям строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, тому виконавче провадження щодо неї на теперішній час знищене. На праві приватної власності їй належить земельна ділянка з кадастровим номером 1225482500:02:001:0529 та житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.07.2016 року. Відповідно до вказаної інформаційної довідки на належне їй нерухоме майно накладено обтяження, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42196825 від 25.02.2014 року. Відповідно до довідки виданої АТ КБ ПриватБанк від 02.11.2022 року №1А94ІНJBC9AMSGIF станом на 02.11.2022 року заборгованість відсутня. У своїй заяві позивач просить суд розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні, про підтримав позов повністю. Представник Томаківського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, не надав відзив на позов або заяви про визнання позову. З урахуванням того, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно рішення\~Томаківського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~21.10.2013\~року позовні\~вимоги публічного\~акціонерного товариства\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~ задоволено\~частково та стягнуто з [PERSON] за умовами кредитного договору № DNYJRX17860314 від 19.09.2008 року заборгованість за кредитом в сумі 61 (шістдесят одна гривні 97 копійок, пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 61 (шістдесят одна) гривня, штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 (п`ятсот) гривень та штрафу (процентної складової) в сумі 2230 (дві тисячі двісті тридцять) гривень 52 копійки, а всього 2853 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят три) гривні 49 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовити. Постановою державного виконавця від 24.02.2014 року накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження. 22.08.2014 року державним виконавцем було завершено виконавче провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 року. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.07.2016 року підтверджує, що на належне [PERSON] нерухоме майно накладено обтяження, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42196825 від 25.02.2014 року. Листом від 19.09.2022 року за вих. №17.43-27/7762 Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлено [PERSON] про наявність в автоматизованій системі виконавчого провадження №42196825, відкритого 24.02.2014 року на підставі виконавчого листа №195/285/13-ц від 18.12.2013 року, виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 2853 гривень 49 коп. на користь ПАТ КБ ПриватБанк. Відповідно до довідки виданої АТ КБ ПриватБанк від 02.11.2022 року №1А94ІНJBC9AMSGIF станом на 02.11.2022 року заборгованість [PERSON] перед банком відсутня. Відповідно до ч. 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби/приватного виконавця, становить три роки, а отже вищезазначене виконавче провадження за №17690204 було знищене. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-ІІV від 02.06.2016 року арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016\~№1404-VIII\~ особа,\~яка вважає,\~ що майно,\~ на яке\~ накладено арешт,\~ належить їй,\~ а не\~ боржникові,\~ може звернутися\~ до суду\~ з позовом \~про визнання\~ права власності \~на це\~майно і\~ про зняття\~ з нього\~ арешту. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч. 4 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Виходячи з того, що виконавче провадження ВП №42196825 від 25.02.2014 року державним виконавцем закрите на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 року, накладений арешт не було знято, строки сплинули та справа виконавчого провадження знищена, в контексті ст. 55 Конституцій України, позивач позбавлена права розпоряджатися своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved