Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась через підсистему «Електронний суд» до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ), у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати у розмірі 15 450,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у сторін у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин, позивач звернулась до відповідача з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 11.12.2020 через підсистему «Електронний суд» позивачем було подане клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 04.01.2021 прийнято рішення про продовження розгляду справи у паперовій формі у зв`язку з відсутності у суду матеріально-технічної можливості проводити розгляд справи у електронній формі та, відповідно, направляти документи в електронній формі відповідачу. Відповідно до ухвали суду справу переведено у паперову форму. Крім того, ухвалою суду від 04.01.2021 позовну заяву залишено без руху, у тому числі у зв`язку з відсутністю примірника позовної заяви з додатками для відповідача. 23.02.2021 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків. 09 квітня 2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивачем вимоги ухвали суду від 04.01.2021 в повному обсязі виконані не були, недоліки, вказані в ухвалі суду, не усунуті в повному обсязі. Постановою Київського апеляційного суду від 02.09.2021 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2021 про повернення заяви позивачеві скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 01.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження по справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи. 01.11.2022 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував частково, а саме: визнав суму аліментів тільки у розмірі 3 000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Київ між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . 02 грудня 2019 року розірвано шлюб на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва. Після розірвання цього шлюбу син залишився проживати разом з позивачем та знаходиться на вихованні та утриманні матері. Як стверджує позивач, відповідач на постійній основі участі у житті сина не приймає. Після розлучення він не опікується долею сина, не приймає участі у його вихованні, не забезпечує матеріально, не має побачень з дитиною, не приймає будь-якої участі у житті свого сина, тобто не виконує свої батьківські обов`язки. Позивач одна піклується про сина, виховує і утримує дитину. Оскільки син часто хворіє, знаходиться на динамічному спостереженні у лікаря фтизіатра з приводу рецедивуючих епізодів бронхообструкції, та у логопеда у зв`язку із складною дислалією (порушення звуковимови) (діагноз підтверджується інформацією, наданою КНП «ЦАМСД №3» Шевченківського району міста Києва та копією з медичної картки [PERSON] ). З урахуванням того, що існуючі захворювання у дитини потребують постійного піклування про здоров`я дитини та необхідністю відвідування лікарів та занять з логопедом, позивач не може працевлаштуватися (підтверджується довідкою виданої Подільською філією Київського міського центру зайнятості від 02 жовтня 2020 року, довідкою за формою ОК-5, довідкою за формою ОК-7 ), оскільки син практично не відвідує дошкільний навчальний заклад (що підтверджується квитанціями про оплату ДНЗ, та довідкою виданою ДНЗ (ясла-садок №647). Також дитина потребувала лікування зубів, у зв`язку з цим позивачем додатково було витрачено кошти у розмірі 15 450 (п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. (що підтверджується довідкою з медичного центру). Позивач неодноразово засобами телефонного зв`язку повідомляла відповідача про потребу у коштах на лікування дитини, однак відповідач не приймав участі у даних витратах на лікування. Позивач також зазначає, що всі витрати, які вона несе на утримання дитини (оплати дошкільного навчального закладу, придбання одягу, взуття, продуктів харчування, ліків та відвідування логопеду) приблизно становлять 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. на місяць. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований фізичною-особою підприємцем, зареєстрований платником єдиного податку (ставка 20%, група 2). При цьому, відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: визнав суму аліментів у розмірі 3 000,00 грн. Так, положеннями ч. 1 ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до ч 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За таких обставин, спосіб стягнення аліментів також визначається виключно позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мати зобов`язання щодо утримання. Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права. З огляду на зазначене, приймаючи до уваги розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - з 11.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] , та додаткові витрати у розмірі 15 450,00 грн. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в силу Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Тому, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1 073,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved