Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що [PERSON] є власником рахунку (картки) № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк», який використовується для проведення розрахунків з іншими власниками рахунків (карток) в АТ КБ «ПриватБанк». 10.03.2020 року при здійсненні розрахунків з третіми особами позивач помилково перерахувала через електронний додаток Приват24 на рахунок (картку) № [NUMBER] , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», який належить гр. [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , грошові кошти в сумі 44 020 гривень 10 коп. Таке помилкове перерахування грошових коштів відбулося внаслідок того, що номери карток АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та особи, якій призначався платіж були записані поруч у щоденнику позивача. [PERSON] (відповідач) є колишньою тещею чоловіка позивача (від першого шлюбу). Після невдалих спроб зв`язатися засобами телефонного зв`язку, позивачка направила засобами поштового зв`язку відповідачу лист - претензію з вимогою повернути грошові кошти в сумі 44020 гривень 10 коп. Дане поштове відправлення відповідачем було отримане за місцем її реєстрації. На початку листопада 2020 року позивачка отримала відповідь на лист - претензію. У даному листі відповідачка зазначила про деякі витрати, які вона ніби - то здійснювала на колишню родину позивачки, борги, підприємницьку діяльність та особисті відносини між ними. У зв`язку з цим позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти в сумі 44020 гривень 10 копійок, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Шершак-Гукова А.М. надала суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі його довірительниці, в якому просить позов задовольнити. Відповідачка та її представник адвокат Бойко В.Б. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали доводи, аналогічним у відзиві, в якому зазначили, що в січні 2020 року у позивачки виникла потреба у грошових коштах для здійснення підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі квітами. Знаючи те, що у родини відповідачки є певні заощадження, [PERSON] та [PERSON] звернулися до них за допомогою. 02.02.2020 року між відповідачкою та чоловіком позивачки третьою особою по справі [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка передала у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 4000 доларів США для потреб сім`ї позичальника, в тому числі і для ведення підприємницької діяльності його дружиною. Про укладення договору позивачці було відомо, більше того, вона приступила до виконання умов договору в частині повернення коштів. Сторони домовилися про те, що остаточний розрахунок з повернення позики має бути здійснено не пізніше 02.08.2020 року, при цьому повернення половини позичених грошей, а саме 2000 доларів США має бути здійснено позичальником не пізніше 15.03.2020 року. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах, сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. В даному випадку, договір позики було укладено в період перебування позивачки у шлюбі з [PERSON] , а отримані грошові кошти були витрачені в інтересах їх сім`ї, в т.ч. і для ведення підприємницької діяльності безпосередньо позивачкою. Відповідачка наполягає на тому, що саме на виконання умов Договору позики віл 02.02.2020 року позивачка і перерахувала їй грошові кошти, проте, на даний час робить вигляд, що цей платіж є помилковим, та в підтвердження надає виписку по своїй картці в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період 15.01.2020 року по 15.06.2020 року. В зв`язку з вищевикладеним просить суд відмовити за необґрунтованістю [PERSON] у задоволенні позовних вимог до неї про стягнення безпідставно набутих коштів та стягнути з позивача на її користь судові витрати у вигляді оплати професійної правничої допомоги адвоката в загальній сумі 8000 грн. (а.с.25-33) Третя особа [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в суд не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю та письмові пояснення, в яких зазначив, що у січні 2020 р. [PERSON] вкотре звернулась за фінансовою допомогою до сім`ї [PERSON] та отримала від останніх 4 тис. доларів для розвитку бізнесу. Так як [PERSON] не повернула кошти взяті раніше, [PERSON] чоловік відповідачки, наполіг написати договір позики. Так як позивачка була зайнята, це зробив [PERSON] , так як був її чоловіком. Між [PERSON] та сім`єю [PERSON] була домовленість про повернення взятої суми після продажу квітів після 8 березня. 10.03.2020 р. Ксенія перерахувала на картку [PERSON] кошти в сумі 44020 грн. 10 коп., а в липні зустрічалась з [PERSON] і позивачка домовлялась з ним про перенесення дати повернення залишку коштів. 01.08. 2020 р. [PERSON] полетів на роботу, а [INFO] він раптово помер. 28.07.2020 р. [PERSON] розлучився з [PERSON] 14.09.2020 р. [PERSON] запитала у [PERSON] про повернення коштів, на що отримала відповідь, що вона ні кому, ні чого, повертати не буде. 20.11.20 р. [PERSON] подала заяву до суду на [PERSON] про стягнення з неї, начебто безпідставно набутих коштів. Тому просить суд відмовити за необґрунтованістю [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. (а.с. 97-99) Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що 02.02.2020 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона передала у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 4000 доларів США для потреб його сім`ї, у тому числі і для ведення підприємницької діяльності його дружиною, проти чого вона не заперечувала. (а.с.45) Сторони домовилися про те, що остаточний розрахунок з повернення позики має бути здійснено не пізніше 02.08.2020. При цьому, повернення половини позичених грошей, а саме 2000 доларів США має бути здійснено позичальником не пізніше 15.03.2020, оскільки [PERSON] планувала отримати суттєвий прибуток від торгівлі квітами вже на жіноче свято 08.03.2020. Після отримання коштів подружжя [PERSON] розпочало ремонтні роботи вже в новому орендованому приміщенні на зупинці «Мануфактура». З виписки по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 15.01.2020 по 15.06.2020, відкритого АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я позивачки [PERSON] , вбачається, що 10.03.2020 [PERSON] перерахувала [PERSON] кошти в сумі 43800 грн з карти ПриватБанку через додаток Приват24 (а.с. 5-7). Крім того, у цей же період [PERSON] перераховувала [PERSON] грошові кошти: 09.04.2020 4800 грн.; 25.05.2020 290 грн.; 02.06.2020 320 грн.; 04.06.2020 250 грн.; 07.06.2020 450 грн. (а.с. 46-51) Крім того, з дослідженої судом переписки позивачки в мобільному додатку «Вайбер» з [PERSON] вбачається, що позивачка протягом 2019-2020 років надавала відповідачці для продажу квіти, які вирощувала у своїй теплиці, за що остання частково перераховувала їй кошти. При цьому, на запитання позивачки про борг відповідачка видалила надіслані нею повідомлення.(а.с. 52-74) Дані обставини встановленні рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.07.2022 р. та постановою Сумського апеляційного суду від 13.12.2022 р., яким рішення суду першої інстанції залишено без змін. (а.с. 123-125) Зокрема, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 02 лютого 2020 року у сумі 2242 доларів 38 центів США. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно із частиною 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що кошти перераховані [PERSON] з рахунку (картки) № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок (карту) № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк», належний [PERSON] , в сумі 44020 гривень 10 коп., враховуючи комісію, є сплатою коштів в рахунок повернення боргу за договором позики від 02.02.2020 р., а не безпідставно набутими коштами. Відповідно до ч. 4 з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадів встановлених цим Кодексом. Виходячи з наданих суду доказів, а також обставин викладених в позові, відзиві на позов та поясненнях третьої особи, встановлених у судових рішеннях, суд вважає, що позивачкою не надано доказів того, що між нею та відповідачкою виникли відносини зобов`язального характеру, тому твердження позивачки про безпідставність перерахованих грошових коштів не знайшло підтвердження під час судового розгляду справи. Тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з позивача на користь відповідача 8000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, що підтверджується відповідними квитанціями. (а.с. 38, 79) На підставі викладеного та

Outcome: approved