Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання\~додаткової угоди\~до договору\~оренди землі\~недійсною посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки за кадастровим номером 7124083200:01:000:0202 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області загальною площею 2,6090 га, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №993031. На підставі укладеного між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс» Договору оренди землі № 147 від 01.09.2011 року, вищевказану земельну ділянку позивачки передано останньому в строкове платне користування на умовах оренди строком на 5 років. Вказаний Договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області від 07.06.2012 року за № 712408324003822. У зв`язку із закінченням договору оренди №147 від 01.09.2011 року позивачка 15.06.2017 року уклала з СТОВ «Агрофірма Корсунь» договір оренди належної їй земельної ділянки, однак при реєстрації даного договору виявилось, що зареєструвати даний договір неможливо, оскільки відповідач вже зареєстрував право оренди на її земельну ділянку до 07.06.2026 року на підставі додаткової угоди від 09.04.2015 року до договору оренди землі №147 від 01.09.2011 р. Позивачка стверджує, що вона не давала дозвіл на продовження строку дії договору оренди, а підписана нею додаткова угода до Договору стосувалась лише розміру орендної плати і не містила тексту про збільшення строку дії договору оренди, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що в додатковій угоді до договору оренди стоїть підпис позивачки На даний час договір оренди землі є діючим, тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи надіслав до суду заяву в якій не заперечив проти задоволення позову та просив суд слухати справу без його участі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 993031, виданого 04.03.2011 року [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 7124083200:01:000:0202 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області загальною площею 2,6090 га. Згідно з договором оренди землі №147 від 01.09.2011 року [PERSON] надала в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс», належну їй земельну ділянку строком на 5 років. Даний Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області від 07.06.2012 року за № 712408324003822. Згідно з Актом про передачу та прийом земельної ділянки від 07.06.2012 року [PERSON] передала земельну ділянку орендарю Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс» розміром 2,6090 га. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.06.2017 р. 25.10.2016 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Березою Д.В., було здійснено державну реєстрацію речового права за Договором. Також з Інформаційної довідки вбачається, що цим же приватним нотаріусом (Береза Д.В.) було здійснено державну реєстрацію речового права щодо Додаткової угоди від 09.04.2015 р. до договору оренди землі №147 від 01.09.2011 року, а строк дії Договору змінено та встановлено 15 років. Відповідно до Додаткової угоди від 09.04.2015 р. до Договору оренди землі №147 від 01.09.2011 року [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс» пункт 8 до Договору оренди землі №147 від 01.09.2011 року виклали в такій редакції: «Договір укладено на 15 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення Договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.» Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів №14403/19-33 від 18.03.2021 року фрагмент тексту пункту «2» додаткової угоди, датованої 09.04.2015 р. до договору оренди землі №147 від 01.09.2011, що починається словами: «2». Викласти пункт 8 Договору оренди землі №__ від ..» та закінчується «… Ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її скріплення печатками Сторін.» був додрукований до основного тексту Додаткової угоди датованої 09.04.2015 р.. до договору оренди землі №147 від 01.09.2011, який починається зі слів «ДОДАТКВОА УГОДА …» і включає в себе повністю текст «1», а також рядки «Підписи сторін», «ОРЕНДОДАВЕЦЬ, ОРЕНДАР» та рядок із лініями підкреслення для підписів. У Додатковій угоді, датованій 09.04.2015 р. до Договору оренди землі №147 від 01.09.2011, текст пункту «2», що починається словами: «2». Викласти пункт 8 Договору оренди землі №__ від ..» та закінчується «… Ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її скріплення печатками Сторін.» був додрукований до основного тексту Додаткової угоди датованої 09.04.2015 р.. до договору оренди землі №147 від 01.09.2011, який починається зі слів «ДОДАТКВОА УГОДА …» і включає в себе повністю текст «1», а також рядки «Підписи сторін», «ОРЕНДОДАВЕЦЬ, ОРЕНДАР» та рядок із лініями підкреслення для підписів, наданої Додаткової угоди, датованої 09.04.2015 р. до Договору оренди землі №147 від 01.09.2011 р. вже після виконання підпису від імені орендодавця [PERSON] . Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 216 ЦК України\~ недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст. 627 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами\~договору є\~умови про\~предмет договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 638 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 653 ЦК України \~у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ст. 654 ЦК України \~зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Судом встановлено, що зазначені вимоги закону відповідачем не дотримані, письмових повідомлень про намір змінити умови договору, у тому числі продовжити його дію, від відповідача на адресу позивачки не надходило. Також суд зазначає, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та достовірними. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Суд вважає,\~що оскільки\~експертизою було\~встановлено,\~що в\~текст додаткової\~угоди після\~її підпису\~пізніше було\~внесено доповнення,\~якими істотно\~збільшили строк\~дії договору\~оренди землі\~ без\~відома та\~згоди позивачки,\~ \~то волевиявлення\~учасника правочину\~в даному\~випадку не\~було,\~а без\~волевиявлення сторони\~не можливе\~вчинення договору,\~що узгоджується\~із свободою\~договору,\~встановленою \~ст. 627 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та ст. 215,216,626,627,638,651,653,654 ЦК України,

Outcome: approved