Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ОСББ «МЕТЕОР-СЕРВІС», Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на реконструйовану квартиру, в якому (з урахуванням подальшого уточнення) вказував, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 25 листопада 1996 року він разом з батьками - [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації отримав у спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батьків позивач успадкував та оформив на своє ім`я їх частки у вказаній квартирі. В той же час у 1994 році мати позивача [PERSON] отримала дозвіл на будівництво прибудови до квартири [ADDRESS] . На підставі вказаного дозволу, рішення виконкому Вознесенської міської ради від 19 липня 1994 року №130 про надання в користування земельної ділянки для будівництва прибудови та виготовленого будівельного паспорту [PERSON] та [PERSON] побудували прибудову до квартири, зазначену в технічному паспорті літерою а-1 площею 38,6 кв.м., проте після завершення будівництва реконструйоване житлове приміщення не ввели в експлуатацію у встановленому законом порядку. При будівництві забудовниками були дотримані архітектурно-будівельні, санітарні, екологічні, протипожежні норми та правила, не порушено права та інтереси держави та третіх осіб. За наслідками технічного обстеження прибудови до квартири, проведеного у 2021 році, встановлена можливість її надійної та безпечної експлуатації. Земельна ділянка під забудовою перебуває у користуванні позивача на умовах суперфіцію. Проте [PERSON] позбавлений можливості зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності щодо реконструйованої квартири та повноцінно здійснювати право власності щодо цього майна, оскільки позбавлений можливості надати реєстратору декларацію про готовність об`єкта до експлуатації у зв`язку з неможливістю отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що видаються виключно на об`єкт, що планується до будівництва (об`єкт, що проектується) та не можуть видаватися під уже збудоване нерухоме майно. У зв`язку з цим [PERSON] просив визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] загальною площею 84,4 кв.м., житловою 25,5 кв.м. з прибудовою а-1 площею 38,6 кв.м. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ОСББ «МЕТЕОР-СЕРВІС» Орлова О.К. в судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача Вознесенської міської ради Величко Є.О. в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте надали суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державної інспекції архітектури та містобудування України Мних Н.М. в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду пояснення щодо позову, які просила врахувати при вирішення спору. Згідно пояснень, просила прийняти до уваги те, що внаслідок реконструкції належної позивачу квартири виник новий об`єкт нерухомого майна, який може бути введений до цивільного обороту, як окремий об`єкт права власності, виключно шляхом введення його в експлуатацію. Датою прийняття до експлуатації закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про готовність. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, що не прийняті в експлуатацію, забороняється. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали містять усі необхідні інформацію та докази про обставини справи, необхідні для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачами позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що у 1996 році [PERSON] разом з батьками - [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації отримав у спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло від 25 листопада 1996 року б/н (виданого Органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області на підставі розпорядження від 25 листопада 1996 року №2071) (а.с. 5). Після смерті батьків позивач успадкував та оформив на своє ім`я їх частки у вказаній квартирі, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 липня 2021 року, реєстр. №758 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 2021 року, реєстр. №245 (а.с. 6-7, 8-9). Разом з тим, рішенням виконкому Вознесенської міської ради від 19 липня 1994 року №130 за [PERSON] закріплено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] з метою будівництва прибудови до квартири розмірами 3 х 12 м, корисною площею 27,5 кв.м. У цьому ж році [PERSON] виготовила будівельний паспорт забудови земельної ділянки. На підставі рішення про закріплення земельної ділянки у власність та будівельного паспорту забудовник [PERSON] побудувала прибудову до квартири, зазначену в плані технічного паспорту літерою а-1, зовнішньою площею 38,6 кв.м., внутрішньою 31,8 кв.м., проте після завершення будівництва (1996 рік) реконструйоване житлове приміщення не ввела в експлуатацію у встановленому законом порядку. У зв`язку з цим позивач з прийняттям та оформленням спадщини, позбавлений можливості повноцінно здійснювати передбачені законом права власника щодо реконструйованої квартири. Згідно ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню (ст. 187 ЦК України). До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України). Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України). Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (ст. 331 ЦК України). Згідно ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» для створення об`єкта архітектури виконується комплекс робіт, який серед іншого включає в себе прийняття спорудженого об`єкта в експлуатацію. Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України\~«Про регулювання містобудівної діяльності» (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 3, 11 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (в редакції постанови від 08 вересня 2015 року №750) будівництвом вважається нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Ч. 2 ст. 5 вказаного Закону передбачено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених\~статтею 31\~цього Закону. Водночас, згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України). Судом встановлено, що будівництво прибудови здійснювалося забудовником [PERSON] на переданій для цієї мети земельній ділянці та на підставі затвердженого проекту. При будівництві забудовником були дотримані архітектурно-будівельні, санітарні, екологічні, протипожежні норми та правила, не порушено права та інтереси держави та третіх осіб. З оглянутої судом копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 10-13) вбачається, що будівництво прибудови здійснено без істотних відхилень від проекту забудови земельної ділянки. Згідно копії довідки КП «Вознесенське МБТІ» від 10 жовтня 2022 року №1081 реконструкція квартири шляхом будівництва прибудови відбулася у повній відповідності з будівельними правилами (а.с. 56). За наслідками технічного обстеження прибудови до квартири, проведеного у 2021 році, встановлена можливість її надійної та безпечної експлуатації, що підтверджується копією звіту про проведення технічного огляду прибудови до квартири (а.с. 22-36). Земельна ділянка під забудовою перебуває у користуванні позивача на умовах суперфіцію, що підтверджується копією договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 08 жовтня 2022 року б/н, укладеного між ОСББ «МЕТЕОР-СЕРВІС» та [PERSON] , право суперфіцію зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 57, 64). Таким чином, будівництво прибудови здійснено у повній відповідності з вимогами закону, тому вказаний об`єкт не може вважатися самочинним будівництвом. Проте [PERSON] позбавлений можливості зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності щодо реконструйованої квартири та повноцінно здійснювати право власності щодо цього майна, оскільки позбавлений можливості надати реєстратору декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. При цьому, з матеріалів справи (а.с. 85-106) вбачається, що Державна інспекція архітектури та містобудування України відмовила позивачу у реєстрації поданої 05 січня 2023 року декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) у зв`язку з: - тим, що зазначена в декларації інформація про земельну ділянку під забудовою відсутня в Державному земельному кадастрі, що суперечить матеріалам справи, зокрема інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 20, 64); - відсутністю в декларації відомостей про відповідальну особу, що здійснює авторський нагляд та технічний нагляд, що не може бути прийнято до уваги, оскільки на момент будівництва вказані нагляди не передбачалися законом; - відсутністю в Реєстрі будівельної діяльності інформації щодо зазначеного в декларації генерального проектувальника будівництва «Госпрозрахункового архітектурно-планувального бюро», що не може бути прийнято до уваги у зв`язку з припиненням діяльності цього бюро; - невідповідністю у декларації даних щодо замовника аналогічним відомостям, зазначеним у документі, що дає право на початок будівельних робіт від 19 липня 1994 року №130, що не може бути прийнято до уваги у зв`язку з тим, що замовник робіт ( [PERSON] ) померла, а тому декларація подана позивачем, як її спадкоємцем та власником реконструйованої квартири. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як встановлено, прибудова до квартири є законним об`єктом забудови та, за загальним принципом, як складова частина речі, не може існувати самостійно та слідує за річчю. Таким чином, з моменту набуття позивачем статусу одноосібного власника квартири [ADDRESS] , в тому числі отримання у власність спадкової частки квартири, до [PERSON] від спадкодавця забудовника перейшла й спірна прибудова, як складова частина цієї речі. Позивачем наданими доказами доведено об`єктивну неможливість прийняття в експлуатацію вказаного майна на час розгляду справи та, відповідно, реєстрацію своїх прав на цей об`єкт забудови в складі квартири, що створює йому перешкоди у здійсненні прав власника щодо квартири. За встановлених обставин, суд вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved