Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

08.12.2022 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області за підсудністю з Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 15 березня 2018 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 45. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що спільних з відповідачкою дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачкою останній вважає надалі неможливим, спільне господарство станом на час подання позову до суду сторони не ведуть, у зв`язку із чим просив суд задовольнити позов та розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстровано 15 березня 2018 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №45. Ухвалою судді від 28 грудня 2022 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяв з процесуальних питань, в тому числі про відкладення розгляду справи, бажання прийняття участі в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, суду не надав, хоча воно роз`яснювалося в ухвалі про відкриття провадження. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2018 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 45, при реєстрації шлюбу відповідач прізвище « [PERSON] » не змінювала, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Як зазначив позивач та не спростовано відповідачем, сторони від шлюбу дітей не мають. Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, останній перебуває в місцях позбавлення волі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, в заяві про визнання позову факти викладені в ньому не заперечувала. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Жодна із сторін не заявила про можливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнала і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що відповідач при укладенні шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] » не змінювала, у зв`язку з чим, прізвище відповідача після розірвання шлюбу слід залиши « [PERSON] ». Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що під час відкриття провадження у справі позивачем судовий збір сплачено не було і при відкритті провадження судом прийнято рішення про відстрочення вирішення питання сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення по справі, суд

Outcome: approved