Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2022 року засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 грудня 1991 року Краматорським міським відділом РАЦС між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 1840. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Позивач зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося через конфлікти з різних приводів. Подружжя з 1992 року не підтримує шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття поваги один до одного. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2022 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 05 грудня 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Оскільки управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради позбавлене можливості надати довідку про реєстрацію місця проживання [PERSON] , зазначена інформація відсутня в електронній базі обліку проживання фізичних осіб, яка ведеться управлінням та картотеці реєстраційного обліку, то згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України була повідомлена, шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 24 грудня 1991 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краматорська Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 1840. Від цього шлюбу позивач та відповідач дітей не мають. На даний час між позивачем та відповідачем відсутній майновий спір. Також, встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved