Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить: - стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття; - стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на її користь, на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина до трьох років, в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку; - допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем 20.10.2016 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ще до народження молодшої дочки відповідач виїхав за кордон в Чеську Республіку на роботу. Як їй стало відомо, відповідач почав їй зраджувати в подружній вірності, перестав цікавитись сімейними справами, не забезпечує сім`ю матеріально, не цікавиться ні дітьми, ні нею. Від дня народження молодшої дочки не надає будь яких коштів на утримання дітей. Вона здійснює догляд за молодшою дочкою [PERSON] , а тому не має можливості працювати. Зазначає, що піклується про двох дітей, старається їх забезпечити усім необхідним, однак на даний час перебуває в скрутному становищі, оскільки не має змоги влаштуватися на роботу, бо здійснює догляд за дітьми. Доходів, крім державної допомоги на дитину, не має. Її батьки допомагають їй, як у вихованні та утриманні дітей, так і матеріально допомагають їй самій. Відповідач в Чехії займається будівельно ремонтними роботами, отримує достатньо високий дохід, інших утриманців у нього немає, а тому він може покращити матеріальне становище її та дітей. Жодних стягнень з нього не проводиться. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представниця адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з відміткою про вручення особисто (а.с. 12). ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 13.12.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 29.12.2022 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається із світлокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2016 (а.с. 5) сторони по справі перебувають у шлюбі. Відповідно до світлокопій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02.07.2018 та серії [NUMBER] від 04.08.2022 (а.с. 6-7), у сторін народились відповідно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні дочок та сплати аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. ІV. Оцінка суду: вивчивши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивачки та її представниці, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно із ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами, передбаченими ст.ст. 180-184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отже, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того, одружені вони, чи їх шлюб розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення ст. 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, поняття «мінімум» визначає крайню межу, а ч. 2 ст. 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі № 523/2927/18. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач повинен брати участь в забезпеченні дітей всім необхідним, однак не робить цього, тому вона просить стягувати з нього аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей, визначивши їх у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, та приходить до переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. При цьому, задовольняючи позов, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відтак стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позву, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідає положенням ст. 183 СК України. В подальшому аліменти на молодшу дитину вираховувати, виходячи з тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо не буде заявлено позов про інший розмір. У цьому спорі позивачкою [PERSON] також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліменти, на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина до трьох років, в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч. 2 ст. 75 СК України). Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що у сторін від шлюбу народилося двоє дочок, які проживають разом з матір`ю позивачкою у справі [PERSON] . Остання здійснює догляд за дітьми, в тому числі і за дочкою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку, тому одержувати будь-які доходи позбавлена можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Державної допомоги недостатньо для її забезпечення та забезпечення дітей. Таким чином, оскільки малолітні діти сторін проживають з позивачкою, то вона має право на утримання від відповідача до досягнення молодшою дочкою [PERSON] трьох років. Як передбачено ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, фізично здоровий. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності та, враховуючи той факт, що відповідач не довів та не обґрунтував свою неспроможність сплачувати аліменти на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини на утриманні та вихованні якої знаходяться двоє дітей, одна з яких не досягла трьохрічного віку та які потребують постійного материнського догляду, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн до досягнення молодшою дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах стягнення суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат: беручи до уваги те, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 1\~984,80 грн (по 992,40 грн за кожну позовну вимогу), від попередньої сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 75, 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 141, 430 ЦПК України, ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved