Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, яким просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» 25 307,28 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481, 00 грн. та судові витрати, пов`язані із оплатою професійної правночої допомоги 6 500,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 18 червня 2021 року в м. Києві на вул. Г.Наумова, 19 мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій транспортного засобу Шкода д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , чим завдав останньому тяжких тілесних ушкоджень. Обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року по справі №759/22875/21. Відповідно до змісту Вироку, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Станом на 18.06.2021 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Шкода, д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Ван Клік» за полісом № 203339285. Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року по справі №759/22875/21 стягнуто з ПрАТ «СК «Ван Клік» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 37 614,55 грн. матеріальної шкоди та 13 000,00 грн. моральної шкоди. 20.01.2022 року [PERSON] звернувся до ПрАт «СК «Ван Клік» із заявою про страхове відшкодування. Розглянувши подані [PERSON] документи, страховик - ПрАТ «СК «Ван Клік» прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в добровільному порядку на підставі рішення суду. 31.01.2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік» був затверджений Страховий акт №0033995.06.21/1. 06.05.2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 50 614,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5777. Ухвалою суду від 05.09.2022 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 97). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2021 року в м. Києві на вул. Г.Наумова, 19 мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій транспортного засобу Шкода д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , чим завдав останньому тяжких тілесних ушкоджень. Обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року по справі №759/22875/21. Відповідно до змісту Вироку, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. (а.с. 74-82) Станом на 18.06.2021 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Шкода, д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Ван Клік» за полісом № 203339285. (а.с. 87) . Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року по справі №759/22875/21 стягнуто з ПрАТ «СК «Ван Клік» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 37 614,55 грн. матеріальної шкоди та 13 000,00 грн. моральної шкоди. (а.с.74-82) . 20.01.2022 року [PERSON] звернувся до ПрАт «СК «Ван Клік» із заявою про страхове відшкодування. Розглянувши подані [PERSON] документи, страховик - ПрАТ «СК «Ван Клік» прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в добровільному порядку на підставі рішення суду. ( а.с.83-84) 31.01.2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік» був затверджений Страховий акт №0033995.06.21/1. 06.05.2022 року ПрАТ «СК «Ван Клік» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 50 614,55 грн.,що підтверджується платіжним дорученням №5777. (а.с.88-89). В подальшому в ході розслідування обставин страхового випадку ПрАТ «СК «Ван Клік» було встановлено, що транспортний засіб Шкода, д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди використовувався як таксі, що слідує зі змісту Вироку Святошинського районного суду м. Києві від 29.11.2021 року по справ №759/22875/21. Відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг «про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09.07.2010 року №566, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 16.08.2010 року за № 689/17984, під час укладення поліса обов`язкового страхування коригуючий коефіцієнт визначається страховиком, зокрема виходячи із сфери експлуатації транспортного засобу, що в кінцевому результаті впливає на розмір страхового платежу. Відтак, оскільки страховик не вказав достовірно сферу використання транспортного засобу - надання послуг таксі, вказане призвело до зменшення розміру страхового платежу за полісом №203339285 та фактично позбавило страховика права на отримання належного страхового платежу. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригую чого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону ( при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, у ПрАТ «СК «Ван Клік» до [PERSON] , як до особи відповідальної за завдані збитки виникло право регресу в розмірі 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування на підставі ст.. 38-1 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Ван Клік» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020- ВК від 01.01.2020 року. (а.с. 66-70) Відповідно до п.1.2 Договору, ТОВ «Маркс. Капітал» займає місце ПрАТ «СК «Ван Клік» по усіх передбачених регрес них вимогах ПрАТ «СК «Ван Клік» по усіх переданих регрес них вимогах ПрАТ «СК «ВАН Клік», у тому числі, права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок в повному обсязі. Відповідно до п.1.3 договору, права за регресними вимогами переходить від ПрАт «СК «Ван Клік» до ТОВ «Маркс.Капітал» з моменту підписання Акту прийому- передачі документів по відповідній регресивній вимозі. Відповідно до акту прийому-передачі документів №06-02 від 09.05.2022 року, ПрАТ «СК «Ван Клік» передало ТОВ» Маркс.Капітал» документи, що підтверджують право вимоги до [PERSON] . Претензія № 07725 від 09.05.2022 року відповідач - [PERSON] був проінформований про відступлення права вимоги. ТОВ « Маркс. Капітал» також вживав заходів щодо досудового врегулювання спору шляхом направлення претензії № 07725 від 09.05.2022 року. Однак, вимоги в позасудовому порядку відповідачем не задоволені. (а.с. 90-91) . Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдану шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом положень ч 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19 постановлено висновок: що за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18). Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суду надано копію договору про надання правової допомоги №02/2022-АБ від 14.02.2022 року, акт виконаних робіт від 08.07.2022 року, детальний опис робіт до акту виконаних робіт від 08.07.2022 року на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №02/2022-АБ від 14.02.2022 року. ( а.с. 11-13) З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Зважаючи на викладене суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481 грн. покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 22, 38, 38-1 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України та ст.ст. 12, 13, 49, 76, 82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved