Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Адвоката Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] , [PERSON] із позовною заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] та чоловіком позивача [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] . Позивачі 19.09.2022 звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані: спадкодавець - [PERSON] (помер [INFO] ), мати спадкодавця [PERSON] (померла [INFO] ) [PERSON] - позивач, [PERSON] - позивач, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, кожному зокрема належало по 1/4 частці у майні колишнього колгоспного двору. Після смерті [PERSON] її частку успадкував її син - [PERSON] , тобто на момент смерті спадкодавця його частка становила 2/4, а у позивачів по 1/4. На даний час ніхто крім позивачів не претендує на спадкове майно, а тому позивачі просять визнати за ними право власності на 1/2 частку зазначеного вище будинку за кожним. У своїй позовній заяві позивачі просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , за кожним позивачем. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Кушик В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Княженською сільською Радою Снятинського району Івано-Франківській області, [PERSON] та [PERSON] 13 лютого 1982 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 червня 1982 року Княженською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 16. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до архівної довідки № Ф-15 (Ц)/06-06 від 26.08.2022 [PERSON] народився [INFO] у с. Драгасимів Снятинського повіту (нині Коломийського району), хрещений 17 лютого 1935 року у церкві с. Драгасимів (а/з № 5). Батько: [PERSON] , син [PERSON] і [PERSON] , уродж. Бойчук. Мати: [PERSON] , донька [PERSON] , уродж. [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 30 серпня 2022 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 5. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 жовтня 2019 року виконкомом Княженської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 20. Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Курилюк Л.М. від 05.09.2022, [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . На день його смерті залишилось спадкове майно. Спадщину він прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім нього, спадкоємцем, яка прийняла спадщину та пережившим подружжя, є його мати [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Курилюк Л.М. від 05.09.2022, [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] . На день його смерті залишилось спадкове майно. Спадщину вона прийняла, оскільки постійно проживала та була зареєстрована з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім неї, спадкоємцем, який прийняв спадщину, є її син [PERSON] , [INFO] . З копії довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини № 758 від 31.08.2022, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що за [PERSON] , який помер [INFO] зареєстровано частини житлового будинку, який розміщений в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] крім померлого [PERSON] в даному будинку були зареєстровані та проживали [PERSON] , 1941 р.н. - дружина, [PERSON] , 1982 р.н. - син, [PERSON] , 1985 р.н. - невістка, [PERSON] , 2008 р.н. - онука, [PERSON] , 2015 р.н. - онука, заповіт від імені [PERSON] у Княженській сільській раді не посвідчувався. З копії довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини № 757 від 31.08.2022, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що за [PERSON] , яка померла [INFO] зареєстровано частини житлового будинку, який розміщений в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] крім померлої [PERSON] в даному будинку були зареєстровані та проживали [PERSON] , 1935 р.н. - син, [PERSON] , 1941 р.н. - невістка, [PERSON] , 1982 р.н. - онук. Заповіт від імені [PERSON] у Княженській сільській раді не посвідчувався. Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки: 69927080, дата видачі: 05.09.2022, 11:14 у Спадковому реєстрі інформація відсутня щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 69933319 від 05.09.2022, за № 69646665 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 130/02-31 від 19.09.2022, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Курилюк Л.М. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , жителю с. Драгасимів Коломийського району Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, видані на ім`я [PERSON] з їх державною реєстрацією. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 145/02-31 від 29.09.2022, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Курилюк Л.М. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , жительці с. Драгасимів Коломийського району Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, видані на ім`я [PERSON] з їх державною реєстрацією. Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 85-34/309582 від 19.09.2022, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, у реєстраційних книгах не зареєстровано право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 825 від 19.09.2022, виданою виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, згідно з погосподарською книгою № 3 у 1991 році (форма власності колгоспний двір) за адресою [ADDRESS] були зареєстровані і проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою № 1066 від 15.11.2022, виданою виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, згідно з погосподарською книгою № 3, особовий рахунок [NUMBER] , станом на 15.04.1991 за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - невістка, [PERSON] , [INFO] - онук. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності на спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті батька та чоловіка [PERSON] , та відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги. Спадщину позивачі прийняли відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляли про відмову від неї. Однак позивачі отримали від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, не оформили у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлені можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивачів, у зв`язку з тим, що останні вчинили усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивачі мають право на звернення до суду з позовом про визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані позивачі [PERSON] та [PERSON] , спадкодавець [PERSON] та його мати [PERSON] , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/4 у кожного співвласника. Після смерті матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиним спадкоємцем за законом першої черги її частки у колгоспному дворі був спадкодавець [PERSON] , який успадкував її 1/4 частку, а відповідно став власником 1/2 частки колгоспного двору, але не оформив свого права власності у встановленому законом порядку. Після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями за законом першої черги його частки у колгоспному дворі стали позивачі [PERSON] та [PERSON] , які мають право на спадкування 1/2 частки колгоспного двору, яка належала їх батьку та чоловіку на момент смерті, але не була оформлена у встановленому законом порядку. Таким чином, позивачі мають право успадкувати після смерті [PERSON] його 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав до суспільної групи «колгоспний двір», по 1/4 частці кожен спадкоємець. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах [PERSON] , [PERSON] до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved