Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

У листопаді 2022 з позовною заявою до суду звернулася [PERSON] , яка просила стягнути з [PERSON] на свою користь 18 560 грн на відшкодування понесених витрат на утримання квартири [ADDRESS] . Мотивувала заявлені вимоги тим, що сторони є власниками квартири, часки у майні їх рівні. У 2015 році сторони розірвали шлюб, а з початку 2019 року [PERSON] не приймає участі у сплаті за комунальні послуги. Позивач сплачує за послуги добровільно, заборгованостей не допускає, проте вважає, що відповідач має сплатити половину витрат, оскільки є співвласником. Ухвалою суду від 15.11.2022 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частки їх у праві власності є рівними по 1/2 (а.с. 8-9). [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою (довідка а.с. 21). Довідкою виданою ОСББ «Москаленка-67» за адресом [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] ( а.с 10). Сторони розірвали шлюб 05.08.2015 році (свідоцтво а.с. 11). [PERSON] сплатила внески по управлінню ОСББ «Москаленка-67» в період з серпня 2019 по вересень 2022 на суму 9032,20 грн, заборгованості немає (довідка а.с .12). Здійснювалася оплата за комунальні послуги в тому числі опалення та управління будинком в сумі 214,02 грн, 214,02 грн та 270,60 грн відповідно, 09.09.2022 та 11.10.2022 (квитанції а.с. 13-14). КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за період з січня 2019 по лютий 2022 надало послуги з опалення та гарячого водопостачання в квартиру за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , на загальну суму 28329,12 грн з них сплачено 24377,05 грн, субсидія - 3569,05 грн, перерахунок - 1426,30 грн (а.с. 16). Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У положенні статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною другою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Отже, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна (Постанова Верховного Суду від 19 серпня 2020 року по справі № 703/2200/15-ц. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд дослідивши надані докази прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачка добросовісно сплачувала суми за надані комунальні послуги у повному обсязі. Оскільки відповідач є співвласником квартири, то йому слід сплатити половину вказаної суми, пропорційно своїй часті, а саме (24377,05+214,02+214,02+270,60+9032,20):2=17053,95 грн. В іншій частині суд відмовляє оскільки з наданих суду доказів сума яку просить стягнути позивач не випливає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 911,87 грн відповідно до частки задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial