Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

25.10.2022 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні позовних вимог ТОВ «Авентус Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. 21.12.2022 засобами поштового зв`язку на адресу суду представник відповідача направила заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі. При цьому просила приєднати до матеріалів справи наступні документи: копію договору №436/23-02-2022 від 23.02.2022 року про надання правничої (правової допомоги); копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 від 25.03.2022 року до договору №436/23-02-2022 про надання правничої допомоги від 23.02.2022 року; копію квитанції №436 від 25.03.2022 року на суму 5 000,00 грн,; копію детального опису робіт (наданих послуг) від 25.03.2022 року\~ (а.с. 203-204, 206, 207, 208). Посилаючись на приписи ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України, представник просив суд стягнути з ТОВ «Авентус Україна» на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Розгляд заяви просив провести за відсутності позивачів та їхнього представника. Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 03.01.2023 року засобами електронного зв`язку представником позивача на адресу суду направлено заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначено, що він заперечує проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та вважає такі витрати безпідставними, завищеними та жодними документами не підтвердженими. Враховуючи нескладність справи, ціну позову (яка складала 7 011,31 грн.), принципи співмірності, розумності судових витрат, вважає що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. є необґрунтованими, та неспівмірними із вчиненими діями та ціною позову, а заяву такою, що не підлягає задоволенню. У задоволенні заяви просив відмовити в повному обсязі. Заяву просив розглянути без участі представника позивача (а.с.223-226). 09.01.2023 року засобами електронного зв`язку на адресу суду представником відповідача направлено клопотання про розгляд заяви за відсутності відповідача та його представника. Заяву просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 230). 10.01.2023 року в судове засідання сторони та їхні представники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином. В матеріалах справи містяться заяви представників сторін про розгляд справи без їх участі (а.с.226, 230). Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, неприбуття у судове засідання 10.01.2023 року учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Розглядаючи дану заяву суд враховує наступні приписи законодавства України. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3, ч.4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До висновку про справедливість і співмірність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на 50 % від попередньо заявленої суми у аналогічній ситуації дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 11.03.2021 року у справі № 911/2681/19. На підтвердження витрат на правничу допомогу у даній справі представником відповідача надано: копію договору №436/23-02-2022 від 23.02.2022 року про надання правничої (правової допомоги); копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 від 25.03.2022 року до договору №436/23-02-2022 про надання правничої допомоги від 23.02.2022 року; копію квитанції №436 від 25.03.2022 року на суму 5 000,00 грн,; копію детального опису робіт (наданих послуг) від 25.03.2022 року\~ (а.с. 203-204, 206, 207, 208).\~ Відповідно до п.3.4 договору №436/23-02-2022 від 23.02.2022 року про надання правничої (правової допомоги) встановлено такий порядок оплати гонорару: сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у даному договорі в реквізитах адвоката, або в готівковій формі. Клієнт має право авансувати оплату послуг адвоката, шляхом зарахування коштів на рахунок адвоката, які адвокат зобов`язаний буде зарахувати, як оплату послуг за даним договором, після виконання робіт та підписання акту приймання-передачі наданої правничої допомоги ( а.с. 204). Як убачається з копії акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 від 25.03.2022 року до договору №436/23-02-2022 про надання правничої допомоги від 23.02.2022 року клієнтом станом на 25.03.2022 року внесено гонорару 5 000,00 грн. готівкою, що підтверджується квитанцією №436 від 25.03.2022 року (а.с.206, 207). В акті приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 від 25.03.2022 року зазначено, що за надання усної консультації встановлено фіксовану оплату 1 000,00 грн. За підготовку та написання заяв по суті відповідно до ст.174 ЦПК України (відзив вих. №481/26-03-2022/ВДЗВ від 26.03.2022 року встановлено фіксовану оплату 4 000,00 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд бере до уваги те, що дана справа не є унікальною та складною, враховуючи наявність у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та інших судів великої кількості аналогічних спорів, а тому не потребувала значного часу. Окрім цього, ані представник відповідача ані відповідач в судові засідання не з`являлися. В матеріалах справи містяться відзив та клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, або про її розгляд за відсутності відповідача та його представника, які надсилались на адресу суду засобами електронного зв`язку. Ураховуючи ціну позову 7 011,31 грн., а також принципи розумності, співмірності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню. З ТОВ «Авентус Україна» на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial