Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивачка 09.11.2022 звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 23.04.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя, запис №216, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 23.04.1994, спільних неповнолітніх дітей не мають. Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивачка, - останні п`ять років спільне життя з відповідачем не складалося внаслідок втрати почуття поваги та любові один до одного. Крім того, подружжя не підтримує подружніх зв`язків та не веде спільне господарство. Позивачка стверджує, що продовження шлюбу суперечить її інтересам. [PERSON] зазначає, що, оскільки відповідач не бажає розривати шлюб у позасудовому порядку, вона змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Зазначає, що спору про поділ майна на час звернення до суду між сторонами не має, в разі наявності буде вирішений окремо. На підставі наведеного, з посиланням на 110, 112 СК України, 4, 19, 27, 43, 175, 177 ЦПК України, позивачка просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 18.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка скерувала до суду заяву за вх.№1296/23-Вх від 16.01.2023 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини, викладені у позовній заяві, наполягає на задоволенні позову. Відповідач відповідно до заяви, вх.№1924/23-Вх. від 16.01.2023, просить розглядати справу за його відсутності, повідомив, що позов визнає повному обсязі на зазначених в позовній заяві обставинах. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206\~ЦПК\~України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя 23.04.1994, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 23.04.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №216. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини між подружжям припинені, точної дати сторони не повідомили, проживають разом, проте, спільне господарство не ведеться. Крім того, майновий спір між сторонами відсутній (станом на час розгляду справи). Зазначені обставини справи визнаються сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. За нормою ч.3 ст.56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК\~України суд не вважає за доцільне. Статтею 113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що [PERSON] у позовній заяві просить залишити їй прізвище, яким вона йменується після реєстрації шлюбу, у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачкою прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу прізвище позивачки " [PERSON] " залишається без зміни.\~ Відповідно до ч.8\~ст.6 Закону України «Про судовий збір»\~розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивачки з відповідача судового збору у сумі 496,20 гривні (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142\~ЦПК\~України поверненню з державного бюджету на користь позивачки підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову, тобто, у сумі 496,20 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved