Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Стислий виклад обставин справи та обгрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області, про виключення запису як батька дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.02.2007 виконавчим комітетом Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №1. Від шлюбу [INFO] народився [PERSON] , про що виконавчим комітетом Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис під №2 від 04.07.2007, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] народилась [PERSON] . Сімейне життя з Відповідачкою не склалось, через постійні сварки шлюбні відносини фактично припинились в січні 2018 року, а 30.11.2019 рішенням Голосіївського районного суду у м. Києві по справі №357/7776/18 вказаний шлюб було розірвано. На даний час відповідачка проживає з іншим чоловіком від якого в неї народилась дитина. Водночас, вона постійно чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, його намагання безпосередньо з ними поспілкуватись закінчуються сварками. При намаганні, в черговий раз, вирішити питання з [PERSON] , після розірвання шлюбу, стосовно місця проживання їхніх дітей, колишня дружина повідомила, що позивач не має права забирати до себе сина [PERSON] , оскільки він не його біологічний батько. Від державного виконавця позивач дізнався, що рішенням Голосіївського районного суду у м. Києві по справі №752/6573/19 від 20.06.2019 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення до суду позовної заяви, тобто з 01.04.2019, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що він не є батьком дитини [PERSON] , 2007 року народження, має право оспорити своє батьківство і бути звільненим від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка не є його сином. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява разом з доданими до неї документами надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 01.07.2020. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 справа передана у провадження судді Чорненької О.І. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, 26.01.2021 судом подано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Відповідно до наданої інформації місце реєстрації відповідача співпадає із місцем реєстрації, зазначеним у позовній заяві. Згідно з вимогами частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Як вбачається з довідки № 14/02-18 виданої 03.02.2021 старостою с. Савинці Білоцерківського району Кивської області, де вказано, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Отже, враховуючи місце реєстрації відповідачки, яка є фізичною особою, дана справа підсудна Рокитнянському районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 09.02.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Зазначену ухвалу разом з позовною заявою та додатками до неї, рекомендованим листом відправлено відповідачці та третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору за місцем реєстрації. Ухвалою суду від 02.03.2021 призначено у справі судову молекулярно-біологічну (генетичну) експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 01.07.2021 провадження у справі відновлено у зв`язку з неможливістю проведення судової експертизи, оскільки відповідач з сином не прибули для відібрання біологічних зразків, та для з`ясування позиції сторін. Ухвалою суду від 02.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та ухвалено розгляд справи здійснювати за остаточними позовними вимогами з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог. У судовому засіданні призначеному на 23.01.2023 позивач заявлений позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог,підтримав та просив його задоволити з підстав викладених у позовній заяві із збільшеними позовними вимогами.. Представник позивача - адвокат Єркін М.М. підтримав позицію свого довірителя та просив заявлений позов задоволити. Також, заявив клопотання про допит позивача у якості свідка для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання прибула. Заявлений до неї позов не визнала. Представник відповідачки - адвокат Іллінський О.В. підтримав позицію своєї довірительки та просив у задоволенні позову відмовити. Виконавчий комітет Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області свого представника у судове засідання не направив. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні судом встановлено, що 03.02.2007 виконавчим комітетом Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №1. [INFO] народився син - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис під №2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2007, виданим виконавчим комітетом Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області. Батьком народженої дитини було записано [PERSON] , з чим позивач не згодний. [INFO] народилась донька [PERSON] , батьківство щодо якої не оспорюється. Рішенням Голосіївського районного суду у м. Києві від 30.10.2019 по справі №357/7776/18 укладений між сторонами шлюб було розірвано. Рішенням Голосіївського районного суду у м. Києві по справі №752/6573/19 від 20.06.2019 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення до суду позовної заяви, тобто з 01.04.2019, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 02.03.2021 призначено у справі судової молекулярно-біологічної (генетичної) експертизи для з`ясування питання чи є позивач біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , однак 16.06.2021 до суду надійшов лист від директора Київського науково-дослідницького експерно-криміналістинного центру МВС України про неможливість проведення призначеної у справі експертизи, у зв`язку з неявкою відповідачки та її дитини для відбору порівняльних зразків. Повторне клопотання про проведення судової молекулярно-біологічної (генетичної) експертизи сторонами не заявлено, оскільки відпала потреба у підтвердженні чи спростуванні кровного споріднення позивача та дитини - [PERSON] , так як відповідачка у судовому засіданні підтвердила, що позивач не є батьком [PERSON] та на час одруження з [PERSON] останній знав про походження дитини від іншого чоловіка. 15.04.2022 до суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, згідно з якою до раніше заявленої позовної вимоги про виключення запису як батька дитини, додано вимогу про звільнення [PERSON] від сплати аліментів на утримання [PERSON] , 2007 року народження, призначених до стягнення з 01.04.2019. У судовому засіданні 29.11.2022 представник позивача адвокат Єркін М.М. виступаючи зі вступним словом обгрунтовав заявлений позов обставинами викладеними у позовній заяві та доповнив наступним. 03.02.2007 між сторонами укладено шлюб, [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , за заявою матері [PERSON] батьком дитини, без додаткової згоди чоловіка, записано [PERSON] , що можливо у відповідності до сімейного законадавства. Подальше сімейне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини припинились з січня 2016 року та офіційно шлюб розірвано 30.10.2019. Згодом після розірвання шлюбних відносин під час виникнення сварок [PERSON] повідомила колишнього чоловіка, що він не є біологічним батьком дитини. Завідомо знаючи, що останній не батько дитини, відповідачка звернулася до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . Наголосив, що на момент внесення відомостей про батьківство позивача відносно [PERSON] , йому не було відомо, що він не є біологічним батьком дитини. Разом з тим повідомив, зі слів позивача, що [PERSON] та [PERSON] познайомилися десь наприкінці жовтня на початку листопада 2006 року, відразу почали спільно проживати та згодом одружилися. З часу знайомства до народження дитини пройшло близько семи місяців, тому у позивача були підстави вважати, що дитина його, але народилася недоношеною. Вказав, що позивач медичні документи щодо стану здоров`я дитини, тривалості вагітності та на якому тижні вагітності народилася дитина, не перевіряв. Відповідач [PERSON] під час судового засідання надала покази як свідок повідомивши наступне. Познайомилася з позивачем - своїм майбутнім чоловіком у кінці серпня 2006 року на залізничному вокзалі м. Рівне, повертаючись додому із заробіток. Очікуючи свій потяг сиділа у кафе за столиком, в цей час до неї підсів [PERSON] назвавшись [PERSON] , який в той період проходивши військову строкову службу їхав у відпустку чи повертався з неї. Після розмови [PERSON] запитав адресу проживання [PERSON] для подальшого листування. Через два чи три тижні, початок вересня місяця, надійшов перший лист від [PERSON] , в якому той перепрошував, що назвався іншим іменем з певних причин. У вересні між сторонами продовжувалась переписка. Потім з`явились мобільні телефони та спілкування відбувалось в телефонному режимі. В одній з таких розмов [PERSON] запропонував [PERSON] одружитись, але вона відмовила, оскільки повідомила про вагітність від іншого чоловіка. На що [PERSON] запропонував перервати вагітність [PERSON] , однак обговоривши дану ситуацію ними спільно було прийнято рішення народжувати дитину, оскільки це перша вагітність і відповідач мала страх перед можливими ускладненнями щодо можливості завагітніти в подальшому. Наступна зустріч відбулася 24 листопада 2006 року на залізничному вокзалі м. Києва о 10 годині ранку, де [PERSON] зустрів її з букетом троянд, та саме з цього часу сторони почали проживати спільно. [PERSON] чітко пам`ятає цю дату, оскільки своїм рідним пояснила поїздку у м. Київ, як поїздку на день народження своєї сестри, яка народилася [INFO] . Після чого сторони спільно почали проживати у Бориспільському районі с. Гнідин, у Бориспільській ЦРЛ [PERSON] стала на облік по вагітності з терміном 10-12 тижнів, де вподальшому і народжувала. Потім, [PERSON] познайомив [PERSON] з своїми батьками, при знайомстві повідомив про її вагітність, але зазначив термін 2-3 тижні. 08.01.2007 сторони поїхали до батьків [PERSON] для знайомства, де відбулося сватання, уклали шлюб 03.02.2007 та 04.02.2007 повінчалися. Наголосила, що [PERSON] знав про походження дитини від іншого чоловіка, про те що дитина була доношеною, натомість до відома рідних довели, що син [PERSON] народжений від [PERSON] недоношений - семимісячний. 11.01.2023 представником Іллінським О.В. до суду надіслано копію листа КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 29.12.2022 № 1621, отриманого на адвокатський запит. З якого встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходилася на обліку по вагітності з 12.02.2007, на облік взята у терміні 20-21 тижні. Спостерігалася у Гніденській амбулаторії Бориспільської ЦРЛ. Вагітність перебігала на фоні анемії легкого-середнього ступеню. Дифузний зоб І ст. НЦД по гіпотонічному типу. Загроза передчасних пологів на 28-29 та 34-35 тижні вагітності. Отримувала стаціонарне лікування з приводу передчасних пологі: на 27 тижні (14.03.2007) та на 34-35 тижні (03.05.2007). Пієлонефрит на 33 тижні вагітності. Госпіталізована в пологове відділення Бориспільської ЦРЛ 29.05.2007 з діагнозом: вагітність І, 38 тижнів, передвісники І пологів, високий боковий надрив плідного міхура. НЦД по гіпотонічному типу, дифузний зоб І ст. ОАА. [INFO] пологи І, вчасні, паталогічні. Передчасне злиття навколоплідних вод, слабкість пологової діяльності, що не піддається медикаментозній корекції. З РТЗ І ст. пієлонефрит вагітних, НЦД, дифузний зоб І ст. Нижньосерединна лапаротомія. Кесарський розтин в н/матковому сегменті. [INFO] на 39 тижні вагітності народився живий доношений хлопчик - маса 3560, з оцінкою по Апгар 7-8 б. Виписана з пологового відділення Бориспілької ЦРЛ в задовільному стані зі здоровою дитиною 14.06.2007. В судовому засіданні 12.01.2023 представник позивача заявив клопотання про допит позивача в якості свідка, обгрунтувавши своє клопотання тим, що оскільки відповідачка надала покази суду в якості свідка то і позивач бажає також надати покази в якості свідка. Чому вказане клопотання не заявлено під час підготовчого провадження, повідомив, що на той час не було необхідності в цьому. Судом задоволено клопотання представника позивача. [PERSON] надав пояснення по справі як свідок повідомивши наступне. У літку 2005 року повертаючись з відпустки на території привокзального кафе у м. Рівне він побачив відповідачку [PERSON] , яка сиділа за столиком, підійшовши до неї познайомились та обмінялись адресами для подальшого листування, так як мобільні телефони використовувались ще не масово. Приїхавши у військову частину через деякий час отримав від відповідачки листа, з того часу почали листуватися. Восени позивач демобілізувався та приїхав додому у Вінницьку область, звідки надіслав відповідачці подарунок та вказав номер свого мобільного телефону. Весною 2006 року влаштувався на роботу до Київського метрополітену, проживав у гуртожитку у м. Києві, а відповідач у м. Бровари. Через деякий час до нього зателефонувала відповідач [PERSON] , в ході розмови вони домовились про зустріч у м. Києві. З червня 2006 року сторони почали спільно проживати у вільній кімнаті знайомих [PERSON] . Позивач зазначив, що відразу після спільного проживання [PERSON] завагітніла. У лютому 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У січні місяці [PERSON] стала на облік по вагітності у Бориспільській ЦРЛ. Позивачу відомо, що дитина народилась недоношеною, на час народження дитини червень 2007 року спільно проживали сім чи сім з половиною місяців. Від початку вагітності та після народження дитини [PERSON] він не мав сумнівів у своєму батьківстві. Почав сумніватися з того часу коли відповідач, після народження дитини, одного разу зателефонувала до батьків позивача і вказала, що останній не є батьком дитини. На запитання свого представника відповів, що почали проживати з [PERSON] з червня 2006 року, на початку спільного проживання [PERSON] завагітніла, дитина народилася недоношеною семимісячною. На момент народження дитини спільно проживали сім можливо сім з половиною місяців, але точної дати не пам`ятає. Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені обставини справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 136 Сімейного кодексу України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до ч. 1 ст. 126 СК України записаний батьком [PERSON] , [INFO] , однак вказує, що в нього виникли сумніви щодо його батьківства даної дитини. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про батьківство мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Висновки суду Спір між сторонами виник щодо оспорювання батьківства у відношенні дитини - [PERSON] , [INFO] , вирішення якого регулюється нормами галузевого права, - нормами СК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та підзаконним актом, - правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. №55/18793. На момент народження [PERSON] , а саме [INFO] сторони у справі перебували у шлюбі, який зареєстрований 03.02.2007. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04.07.2022, у графі батько зазначено « [PERSON] », у графі мати - « [PERSON] ». У своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, позивач [PERSON] неодноразово вказував, що з відповідачкою [PERSON] почали спільно разом проживати з червня 2006 року, зазначив, що через місяць чи два після спільного проживання [PERSON] завагітніла, дитина народилась недоношеною, при цьому на час народження дитини вказав, що спільно проживали з відповідачкою сім чи сім з половиною місяців. Зазначив, що від початку вагітності та після народження дитини [PERSON] він не мав сумнівів у своєму батьківстві. Почав сумніватися з того часу коли відповідач, після народження дитини, одного разу зателефонувала до батьків позивача і вказала батькам про походження дитини від іншого чоловіка. Потім стосунки між ними погіршилися і вони розійшлися. Суд критично ставиться до показів позивача в якості свідка, оскільки з моменту спільного проживання - червень 2006 року до народження дитини - червень 2007 року, минув майже рік часу. Вказаний період проживання сторін, початок вагітності відповідачки та показання щодо народження дитини недоношеною є суперечливими. Більше того, з листа КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 29.12.2022 № 1621, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходилася на обліку по вагітності з 12.02.2007, на облік взята у терміні 20-21 тижні. [INFO] на 39 тижні вагітності народився живий доношений та здоровий хлопчик. В той час, пояснення представника позивача не суперечать показам відповідачки, наданих нею у судовому засіданні як свідком у справі, щодо моменту знайомства сторін. При цьому, представник позивача надав свої пояснення першим, тобто саме він повідомив суду час зустрічі сторін. В подальшому [PERSON] лише підтверджує та уточнює пояснення представника. Пояснення представника позивача, який надав відомості по справі саме зі слів позивача є логічними та такими, що підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом. Єдиними доказами у справі, зі сторони позивача, були показання позивача. Однак, позивач у своїх поясненнях чітких дат зустрічі з відповідачкою, початку спільного проживання та вагітності не зазначив, постійно плутався у послідовності подій пов`язаних із часом знайомства та спільним життям з відповідачкою, натомість показання щодо періодів несенням ним військової служби вказував чітко із зазначенням дати та року, тому показання позивача як свідка суд не бере до уваги як доказ у справі. Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, позивачем суду не надано. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні стороною відповідача доведено належними та допустимими доказами те, що в момент реєстрації позивача батьком дитини [PERSON] останній знав, що він не є батьком цієї дитини, вказане слідує з чітких та послідовних пояснень відповідачки, яка прив`язувала події знайомства та спільного проживання з відповідачем з конкретними датами, поясненнями представника позивача та письмовими доказами, що досліджені судом. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. Щодо судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно залишити за ним.

Outcome: dismissed