Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 974\~638 грн. 00 коп. (еквівалент 35\~000 доларів США 00 центів за офіційним курсом НБУ, який станом на 22 лютого 2021 року становить 27,8468 грн.), а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 10 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про завдаток з метою укладення у майбутньому між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0149 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000:01:063:0170, з усіма будівлями, що на ній знаходяться, яка належить на праві приватної власності завдаткодержателю. Відповідно до пункту 1 договору сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення укладення договору купівлі-продажу, встановлюється передоплата у розмірі 52\~000 доларів США, що за курсом обміну НБУ на день укладення цього договору становить 1\~337\~440 грн. 00 коп., яка має статус завдатку. Згідно з пунктом 2 вказаного договору сторони погодили, що сума передоплати, яка зазначена у пункті 1 буде сплачуватися завдаткодавцем, тобто позивачем частинами у готівковій формі відповідно до наступного графіку: перший платіж 27\~000 доларів США до 16 серпня 2017 року включно, другий платіж 8\~000 доларів США до 12 вересня 2017 року включно, третій платіж 7\~000 доларів США до 25 жовтня 2017 року включно, четвертий платіж 10\~000 доларів США до 01 листопада 2017 року. Факт отримання коштів завдаткодержателем підтверджується підписами сторін із зазначенням дати отримання у Реєстрі здійснення оплат, що є Додатком № 1 до цього договору та його невід`ємною частиною. Згідно з вказаним Додатком № 1 позивачем на рахунок відповідача було сплачено 15 серпня 2017 року 27\~000 доларів США 00 центів та 11 вересня 2017 року 8\~000 доларів США 00 центів. Відповідно до абзацу третього пункту 2 договору договір купівлі-продажу повинен бути укладений між сторонами протягом 30 днів, починаючи з 02 листопада 2017 року і може бути укладений з боку завдаткодавця лише за умови належного виконання ним своїх зобов`язань по здійсненню оплат відповідно до графіку, передбаченого пунктом 2 цього договору. Основний договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами укладений не був. З підстав стягнення сплаченого завдатку позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. 16 листопада 2021 року за клопотанням відповідача оголошено перерву для вручення копії позовної заяви з додатками. У подальшому після оголошеної перерви відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, правом подати відзив не скористався. Участь учасника справи у судовому засіданні не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом. З огляду на викладене, суд розглядає дану справу на підставі наявних у ній даних. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про завдаток. Відповідно до преамбули вказаний договір підписаний з метою укладення у майбутньому між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0149 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000:01:063:0170, з усіма будівлями, що на ній знаходяться, яка належить на праві приватної власності завдаткодержателю. Пунктом 1 договору передбачено, що сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення укладення договору купівлі-продажу, встановлюється передоплата у розмірі 52\~000 доларів США, що за курсом обміну НБУ на день укладення цього договору становить 1\~337\~440 грн. 00 коп., яка має статус завдатку. Згідно з пунктом 2 вказаного договору сторони погодили, що сума передоплати, яка зазначена у пункті 1 буде сплачуватися завдаткодавцем, тобто позивачем частинами у готівковій формі відповідно до наступного графіку: перший платіж 27\~000 доларів США до 16 серпня 2017 року включно, другий платіж 8\~000 доларів США до 12 вересня 2017 року включно, третій платіж 7\~000 доларів США до 25 жовтня 2017 року включно, четвертий платіж 10\~000 доларів США до 01 листопада 2017 року. Факт отримання коштів завдаткодержателем підтверджується підписами сторін із зазначенням дати отримання у Реєстрі здійснення оплат, що є Додатком № 1 до цього договору та його невід`ємною частиною. Відповідно до реєстру здійснених оплат, що є Додатком № 1 до Договору про завдаток від 10 серпня 2017 року, позивачем 15 серпня 2017 року сплачено відповідачу грошові кошти у розмірі 27\~000 доларів США, 11 вересня 2017 року сплачено грошові кошти у розмірі 8\~000 доларів США. Факт отримання грошових коштів підтверджується підписом завдаткодержателя. Всього позивачем на рахунок відповідача сплачено грошові кошти у розмірі 35\~000 доларів США 00 центів. Грошові кошти внесені в доларах США. Відповідно до абзацу третього пункту 2 договору договір купівлі-продажу повинен бути укладений між сторонами протягом 30 днів, починаючи з 02 листопада 2017 року і може бути укладений з боку завдаткодавця лише за умови належного виконання ним своїх зобов`язань по здійсненню оплат відповідно до графіку, передбаченого пунктом 2 цього договору. При розгляді даної справи по суті встановлено, що основний договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0149 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000:01:063:0170, з усіма будівлями, що на ній знаходяться не укладався. Відповідно до частини першої статті 546\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною першою статті 570\~ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до частини другої статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Основними ознаками завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, який він одночасно і забезпечує, а також він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань. Таким чином, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов`язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови. Однак, договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати передані кошти завдатком. Кошти були сплачені в рамках попереднього договору, яким передбачено лише зобов`язання сторін укласти Договір купівлі-продажу земельної ділянки, а не зобов`язання, характерні для самого договору купівлі-продажу. В такому випадку, такі кошти не може вважатись завдатком, оскільки він не є доказом укладення основного договору, він не забезпечує його виконання і не є способом платежу по основному зобов`язанню. Тому, відповідно до частини другої статті 570 ЦК України, такий платіж є авансом. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання. Статтею 530\~ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 910/1084/18, який є обов`язковим на підставі положень частини четвертої статті 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Крім того, слід зазначити, що аналогічний правовий висновок викладено і у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року в справі №6-176цс12. Зокрема, Судова палата в цивільних справах Верховного Суду України зазначає, що згідно із частиною другою статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Законом не передбачено випадків, в яких аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, і аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства. В ухвалах\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 6\~березня 2012\~року,\~від 14\~березня 2012\~року,\~від 27\~липня 2011\~року у\~справах про\~стягнення авансових\~платежів,\~сплачених за\~попередніми договорами\~і розірвання\~таких договорів\~суд касаційної\~інстанції дійшов\~висновку про\~те,\~що в\~разі неукладення\~сторонами основних\~договорів у\~строк,\~визначений попередніми\~договорами,\~передані позивачами\~в рахунок\~оплати за\~основними договорами\~грошові кошти\~є відповідно до статті 570\~ЦК України не завдатком, а авансом і підлягають поверненню особам, які їх сплатили. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов`язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Відповідно до вимог статей 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що основний договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами не укладався, отже, грошові кошти отримані відповідачем у розмірі 35\~000 доларів США 00 центів підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у гривневому еквіваленті станом на день постановлення судового рішення. Станом на 18 січня 2023 року сплачена сума 35 0000 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 1\~290\~450 грн. 00 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 9\~746 грн. 40 коп. Крім того, з відповідача на користь держави слід сплатити недоплачену суму судового збору у розмірі 1\~603 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved