Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Короткий зміст заяви [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 26.10.2022 року № 2327-5002273688 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заявниця вимушена тимчасово покинути своє постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із введенням воєнного стану на всій території України, збройною агресією Російської Федерації проти України, тимчасовою окупацією з 27.02.2022 року території всього Бериславського району Херсонської області і тимчасово мешкати на території м. Запоріжжя, Запорізької області. Заявниця постійно мешкала зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [INFO] року у Комунальному некомерційному підприємстві «Бериславська центральна районна лікарня» Бериславської міської ради сталася смерть чоловіка заявниці [PERSON] , про що медичним закладом була видана довідка про причину смерті. Згідно довідки про причину смерті від 14.08.2022 року, яка видана Комунальним некомерційним підприємством «Бериславська центральна районна лікарня» Бериславської міської ради, [PERSON] , помер у віці 74 роки [INFO] , причина смерті: тромбоемболія легеневої артерії, хронічна ішемічна хвороба серця. Отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відповідних органах державної реєстрації актів цивільного стану на території Бериславського району Херсонської області не було можливим. З 27.02.2022 року вся територія Бериславського району Херсонської області Україна є тимчасово окупованою Російською Федерацією. Необхідність отримання заявницею свідоцтва про смерть свого чоловіка [PERSON] виникла у зв`язку із зверненням її до органів Пенсійного Фонду України для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та оформлення спадкових прав після смерті чоловіка спадкодавця. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 04 січня 2023 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що заяву підтримує, просить її задовольнити, на фіксуванні судового процесу не наполягає. Заінтересована особа, повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направила, причини його неявки суду не відомі. Оскільки учасники справи, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини справи [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 26.10.2022 року № 2327-5002273688 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно з свідоцтвом про одруження [NUMBER] , яке видане 10.11.1967 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, з 1967 року по теперішній час шлюб є дійсним. Відповідно до копії паспорту [PERSON] , [INFO] , Серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про причину смерті від 14.08.2022 року, яка видана Комунальним некомерційним підприємством «Бериславська центральна районна лікарня» Бериславської міської ради, [PERSON] , помер у віці 74 роки [INFO] , причина смерті: тромбоемболія легеневої артерії, хронічна ішемічна хвороба серця. Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Тобто з наведеного вбачається, що заявниця, як дружина [PERSON] , має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту його смерті на тимчасово окупованій території України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Нововоронцовської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області є територією на якій ведуться (велися) бойові дії (з 04.10.2022 року), вся територія Бериславського району Херсонської області Україна є тимчасово окупованою Російською Федерацією (з 27.02.2022 року по 11.11.2022 року). Таким чином на момент смерті [PERSON] територія Бериславського району Херсонської області була тимчасово окупованою територією. Надані документи видані на непідконтрольній Україні території, а саме органом який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Вказані документи не є офіційним документами, відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті. Згідно п. 1ПП ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно дост.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. З викладеного вище, вбачається, що заявником надано достатньо доказів того, що [PERSON] , дійсно помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON] в судовому порядку. Доказів, які б спростовували факт смерті суду не надано. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved