Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 8\~000 доларів США. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.08.2019 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 15\~000 доларів США про що було складено розписку. Строк повернення позики визначений до 10.02.2020 року. У вказаний строк відповідач лише частково погасив борг в розмірі 7000 доларів США, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача неповернену суму боргу. Ухвалою судді від 23.05.2022 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 20.08.2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 15 000 доларів США, які він зобов`язався повернути в строк до 10.02.2020 року (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або на інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 цього ж Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1049 цього ж Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав до суду жодного доказу на підтвердження того, що він повернув позику в обумовлений строк в повному обсязі, а саме до 10.02.2020 року. Тому у відповідача виник борг по поверненню позики в розмірі 8000 доларів США, оскільки позивач визнав факт повернення коштів боржником в розмірі 7000 доларів США. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути борг по поверненню позики в розмірі 8000 доларів США, що еквівалентно 292548,8 грн. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. За змістом вимог ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Встановлено, що [PERSON] отримав від адвоката Бондара А.В. правову допомогу, загальна вартість цих послуг становить 7 000 грн. Вказані обставини підтверджується договором-замовлення про надання правової допомоги від 28.10.2021, укладеним між ним та адвокатом Бондарем А.В., звітом адвоката №1 від 30.11.2021 про виконання замовлення по Договору-замовлення про надання правової допомоги від 28.10.2021 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2182,26 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved