Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» у грудні 2017 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №690009971 від 07.03.2008 року в сумі 72730,16 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 07.03.2008 між ПАТ «Альфа -Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №690009971, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в вигляді грошових коштів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.03.2009. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Однак, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 18.12.2012 в сумі 72730,16 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 22968,52 грн. та заборгованість по відсоткам - 49761,64 грн. ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» 18.12.2012 уклали договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1. В свою чергу, 27.12.2012 між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог. З огляду на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, позивач просив суд позов задовольнити. За вказаною позовною заявою Дарницьким районним судом м. Києва 18.04.2018 було постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено. Разом з тим, за заявою відповідача про скасування заочного рішення, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2022 вказане заочне рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До суду 15.07.2022 від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні. Крім того, відповідач просила суд застосувати строки позовної давності. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2022 заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»про заміну сторони у судовому провадженні задоволено та замінено у вказаній справі позивача з ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». У судове засідання представник позивача не з`явився, поштою до суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач не з`явилась у судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2008 між ПАТ «Альфа -Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №690009971, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в вигляді грошових коштів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.03.2009. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст.11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Встановлено, що банком належно виконано умови згаданого вище договору, а саме надано відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначених умовами кредитного договору. Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» 18.12.2012 укладено договір відступлення права вимоги №2012-1-2/1, за яким ТОВ «ФК «Кредит - капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до [PERSON] . Крім того, 27.12.2012 між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та ТОВ КУА «Прімоколект - Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог. Відповідно до умов договору, ТОВ КУА «Прімоколект - Капітал», набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Кредит Капітал», включно і до [PERSON] . У подальшому, 12.07.2021 між ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №27/07/2021-01, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал», зокрема і до [PERSON] . Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов`язань, встановлених договором. У відзиві на позов відповідач вказує на необґрунтованість позивачем зазначеної суми боргу, однак із вказаним твердженням суд погодитись не може, оскільки наявність заборгованості підтверджується наданими письмовими доказами, які досліджено та перевірено судом, зокрема договорами про переуступку та додатками до них. Також, відповідач вказує на невідповідність позовної заяви ст. 175 ЦПК України, зокрема у порушення п. 6 позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. На вказане суд зауважує, що саме прерогативою суду є перевірка позовних заяв на відповідність вимогам ст. 175, 177 ЦПК України перед прийняттям та відкриттям провадження у справі. Разом з тим, у кредитних правовідносинах досудове врегулювання не є обов`язковим - це право сторони (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 30.01.2018 у справі №419/316/15-ц). Водночас, первісним позивачем до позову подано письмову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка датована 23.11.2017, з чого випливає, що до звернення із позовом до суду (13.12.2017 ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» зверталось до відповідача із вимогою про погашення кредитної заборгованості у досудовому порядку. Крім того, відповідач у відзиві хибно посилається на постанову ВСУ від 25.05.2016 у справі №6-157цс16, оскільки правовідношення у цій справі стосується лише застосування ч. 2 ст. 616 УК України після видачі судового наказу про задоволення вимог кредитора, після чого проценти не нараховуються. Разом з тим, у справі за позовом до [PERSON] , відсутні докази реалізації кредитором в інший спосіб стягнення заборгованості за кредитним договором, а сума відсотків зафіксована ще станом на момент укладення договору уступки. Також, відповідач просила суд застосувати строки позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно частини третьої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Наслідки спливу позовної давності визначені ч. 4 ст. 267 ЦК України, відповідно до якої, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. При укладанні кредитного договору від 07.03.2008, ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] погодили загальні умови відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки, зокрема відповідно до п.п. 8.5 п. 8 сторони домовились про те, що позовна давність становить 50 років. Сторонами встановлено, що вказане застереження до договору є договором про збільшення позовної давності. Вказані умови погоджено та підписано відповідачем особисто, а тому заява про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки строк позовної давності за вказаним договором закінчується у березні 2058 року. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Невиконання, або неналежне виконання умов договору тягне за собою наслідки, які обумовлені даним договором, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити - стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №690009971 від 07.03.2008 в сумі 72730,16грн. При визначенні суми стягнення судом був врахований наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно якого відповідач заборгував позивачу 72730,16 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 22968,52 грн. та заборгованість по відсоткам - 49761,64 грн. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1600,00 грн. судового збору.

Outcome: approved