Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2018. Вказане рішення суду вона зареєструвала в реєстраційній службі 25.07.2018, про що отримала спеціальний Витяг з його індексним номером 132024198 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна № 1606299114141 - на житловий будинок. Крім того, позивачка вказала, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка з її цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)», кадастровий номер земельної ділянки 1414100000:01:019:1382, яка також знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1235 від 22.12.2017 видане державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Алперіною О.Ю. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом через державного нотаріуса було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що позивачка отримала другий спеціальний Витяг з його індексним номером 109494989 від 28.12.2017 з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна № 1452838814141 - на земельну ділянку. Таким чином своє право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку позивачка зареєструвала на законних підставах. У вказаному житловому будинку зареєстровано місце проживання її рідного брата - відповідача по справі [PERSON] та її племінниці - неповнолітньої дитини [PERSON] . Відповідач та його неповнолітня донька вже не являються членами родини позивачки і не є особами порівняними до них згідно з вимогами ст. 64 ЖК України. Відповідач та його неповнолітня донька починаючи з 01 червня 2014 року і по теперішній час, у вказаному будинку не проживають, а також за цією адресою їх особисті речі відсутні, їх місце фактичного проживання позивачці невідомо. Наявність реєстрації відповідача його неповнолітня донька у спірному житловому будинку порушує права позивачки, як власника будинку, володіти, користуватися та розпоряджатись ним.У зв`язку з чим, просить суд усунути перешкоди в користуванні права власності шляхом визнання [PERSON] танеповнолітньої дитини [PERSON] особами, які втратили право користування житловим приміщенням, а саме: приватним житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка та її представник - адвокат Прокопцев С.В., що діє на підставі витягу з договору № 15 про надання правової допомоги від 31.01.2022 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1064158 від 31.01.2022 будучи належним чином повідомлені про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивачки через систему «Електронний суд» до суду надіслана заява з проханням розглядати справу без його участі та позивачки, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Третьою особою на адресу суду направлено висновок, відповідно якого вважають недоцільно визнати особою, що втратили право користування житловим приміщенням, малолітню [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на праві приватної власності в порядку спадкування за законом належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2018. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132024198 від 25.07.2018, власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2018 є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Алперіною О.Ю. 22.12.2017 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1235 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1961 року народження, який помер [INFO] є його дочка - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у тому числі з урахуванням Ѕ частки у спадщині, від якої відмовився син спадкодавця [PERSON] на її користь.Спадщина на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,0507 га, кадастровий номер 1414100000:01:019:1382, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 002570, виданого 05.02.1998 Слов`янською міською Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Слов`янської міської Ради народних депутатів від 22.10.1997 № 430/1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2570. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом через державного нотаріуса було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що позивачкою [PERSON] отримано відповідний Витяг, індексний номер 109494989 від 28.12.2017 з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна № 1452838814141 - на земельну ділянку. Згідно з довідкою № 164987 від 20.01.2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області та домової книги на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані п`ять осіб - заявник [PERSON] , [INFO] , брат заявниці [PERSON] , [INFO] , мати заявниці [PERSON] , [INFO] , племінниця заявниці [PERSON] , [INFO] та донька заявниці [PERSON] , [INFO] . Інформація щодо реєстрації за вказаною адресою відповідача [PERSON] та малолітньої [PERSON] підтверджується відповідями відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області від 07.02.2022 року № 01-17/723 та № 20/17-735 на запит суду. Як слідує з копії паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2003 року Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області, останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 27 жовтня 2011 року слідує, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки № 163601 від 12.01.2022 про не проживання особи за місцем реєстрації слідує, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] не проживаютьз 2014 року і по теперішній час. Вказане підтвердили свідки, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . З Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 01.01-14/1335 від 11.11.2022 слідує, що Орган опіки та піклування вважає, що недоцільно визнати особою, що втратили право користування житловим приміщенням, малолітню [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , оскільки в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка є єдиним власником спірного житлового будинку, в якому відповідач [PERSON] не проживає з 2014 року і по теперішній час, договірні відносини між позивачкою та відповідачем щодо винаймання спірного житла - відсутні, а реєстрація відповідача за вказаною адресою створює перешкоди в реалізації позивачкою своїх прав як власника майна, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 1 статті 163 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Беручи до уваги той факт, що малолітня [PERSON] , [INFO] , також з 2014 року і по теперішній час не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , її місцезнаходження позивачці невідоме, а наявність лише формальної реєстрації її місця проживання у належному позивачці житловому будинку створює останній перешкоди у реалізації свого права власності на цей будинок, а тому суд доходить висновку про законність вимог позивачки та достатність підстав для визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житлом. За наведених обставин суд не погоджується з встановленою органом опіки та піклування недоцільністю визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved