Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Зміст заяви. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, що має юридичне значення, посилаючись не те, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Єленівка, Стахановського району, Луганської області, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] зазначає, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Луганськ Луганської області, він звернувся до органів нотаріату України стосовно оформлення спадщини, де йому було повідомлено, що відповідно до п.1.3. гл.10 розд.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом ДРАЦС України. Також, йому було повідомлено, що органи ДРАЦС України не зможуть зареєструвати смерть його матері на підставі лікарського свідоцтва про смерть №328, виданого в медичній установі на тимчасово окупованій території, так як відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. А, тому, для подальшого прийняття спадщини, йому необхідно встановити факт смерті його матері, як громадянки України, згідно вимог чинного законодавства. Просить, заявлені вимоги за заявою задовольнити. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.01.2023 року відкрито провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явився. Заявник і в його інтересах представник [PERSON] ; просили суд розгляд справи провести за їх відсутності; заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану м. Чернівці Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), будучи повідомленою про день і час місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання, відомостей про поважність причини суду не надав. Відповідно до стаття 223 ЦПК України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, ч.1 вказаної норми закону передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, за відсутності усіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.1971 року зроблений відповідний запис №72, батьками Заявника записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] померла [INFO] в м.Луганськ, Луганської області, причина смерті - дисциркуляторна енцефалопатія III ст., наслідки інфаркту головного мозку, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Згідно лікарського свідоцтва №328 про смерть [PERSON] , вбачається, що смерть останньої мала місце [INFO] , причини смерті - дисциркуляторна енцефалопатія III ст., наслідки інфаркту головного мозку (а.с. 9). Разом з тим, вказані документи видані ЛНР, що і змусило заявника звернутися до суду з захистом своїх законних інтересів і прав Держави Україна. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року відповідно до ст. 273 ЦПК України, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 4-13, 77-84, 259, 260, 264-266, 269, 317, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved