Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивував тим, що 26 листопада 2016 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 3130 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.09.2021 шлюб було розірвано. Зазначає, що за період шлюбу подружжям було набуто у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,9 кв.м. У добровільному порядку поділити майно не можуть. На підставі викладеного просить суд: визнати квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,9 кв.м. спільним сумісним майном подружжя; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 41,9 кв.м.; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 41,9 кв.м.; Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.09.2021 року справа передана за підсудністю до Києво - Святошинського суду Київської області. Ухвалою Києво - Святошинського суду Київської області від 17.11.2021 року справу було прийнято до провадження, відкрито провадження у справі. Ухвалою Києво - Святошинського суду Київської області від 21.11.2022 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання 08.12.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник позивача подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності позивача та представника. Позов підтримав та просив суд задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 6 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 3130 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 08.09.2021 шлюб було розірвано. 14 лютого 2018 року між Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив Рідна садиба та [PERSON] було укладено Договір №1/1/10/75 про сплату внесків у обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Рідна садиба, відповідно до умов якого ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику квартиру в об`єкті будівництва, обумовлену цим договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого цим договором. Відповідно до повідомлення Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Рідна садиба від 15.02.2018 року [PERSON] було внесено пайові внески у сумі 445976,00 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №272116286 від 27 серпня 2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,9 кв.м. Відповідно до вимог ч. 3ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2ст.\~372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1ст.\~61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1ст.\~69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2ст.\~70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п. п. 23, 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу матеріали справи не містять доказів про вкладення особистих коштів когось з подружжя в купівлю вказаного майна, то вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині кожному квартири [ADDRESS] , загальною площею 41,9 кв.м. придбана за час зареєстрованого шлюбу, матеріали справи не містять доказів про вкладення особистих коштів когось з подружжя в купівлю вказаного майна, тому суд приходить до висновку, що дане майно було спільним майном подружжя. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved