Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 04 січня 1992 зареєстрував шлюб з відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Личаківського району у місті Львові Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №6. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною неможливості подальшого спільного проживання та збереження сім`ї вважає відсутність взаєморозуміння між ними, втрата почуття любові та поваги одне до одного, різних поглядів на життя. Позивач зазначає, що тривалий час подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде, спільного бюджету не мають. Примирення між подружжям неможливе, збереження шлюбу неможливо. Відтак, просить позов задовольнити. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29.09.2022 року, матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Галицького районного суду м.Львова за підсутністю. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 січня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Личаківського району у місті Львові Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №6 (а.10). У вказаному шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому, його слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в ході розгляду справи, а тому, підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved