Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

01 листопада 2022 року Виконавчий комітет Казанківської селищної ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділення соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Казанківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 19 жовтня 2022 року за №7, у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] , було відібрано малолітню [PERSON] та тимчасово влаштовано в сім`ю гр. [PERSON] . Відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, що виражається, зокрема у тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. За час перебування дитини у тимчасовій сім`ї відповідач [PERSON] не цікавилася долею дитини, її здоров`ям. До теперішнього часу поведінка відповідача [PERSON] та її відношення до участі у вихованні дитини не змінилася, тому просив позбавити останню батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини та стягнути аліменти на її утримання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Козострига О.О. підтримала письмовий висновок Виконавчого комітету Казанківської селищної ради щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу статті 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] , згідно до свідоцтва про народження (копія) серії [NUMBER] виданого виконкомом Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 02.03.2016 року (а.с.13), є матір`ю малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] (відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України (а.с.15)). З довідки за №215/1101-05 виданої виконавчим комітетом Казанківської селищної ради Миколаївської області від 09.11.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , та фактично проживає по [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить: дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.33). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №129 від 22.06.2021 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де проживає сім`я [PERSON] вбачається, що родина проживає у будинку, який винаймає, в приміщенні дві житлові кімнати. Постільна білизна є, але вона брудна, є декілька іграшок для дитини, але речей не має. Під час бесіди мати не пам`ятала точну дату народження дитини, зі слів матері дитина не відвідує дитячого садка (а.с.21). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №213 від 18.10.2021 року, вбачається, що на момент візиту гр. [PERSON] не було вдома, зі слів її матері остання наразі проживає за адресою: [ADDRESS] . Проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю малолітньою дитиною [PERSON] у співмешканця [PERSON] та його сином [PERSON] . В помешканні мається три кімнати. Постільна білизна є, але вона брудна, дитина забезпечена власним ліжком, для відпочинку, одягом та взуттям. В помешканні тепло, продуктами харчування родина забезпечена частково, в наявності є: борошно, картопля, олія та макаронні вироби. Зі слів [PERSON] вона навчається індивідуально в Казанківському ПАЛ на ІІ - курсі за спеціальністю повар-кондитер, отримує стипендію (а.с.22). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №239 від 09.11.2021 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де проживає сім`я [PERSON] вбачається, що під час обстеження [PERSON] довго не відчиняла двері, коли відчинили двері, була агресивно налаштована та перебувала в алкогольному сп`янінні. На терасі лежав пакет з пляшками алкогольних напоїв. в помешкання [PERSON] не впустила, зі її слів дитина в дитячий садок не ходить (а.с.23). З характеристики виданої старостою Михайлівського старостинського округу Сай Т. відносно громадянки [PERSON] , [INFO] , яка дійсно проживає в с. Михайлівка Баштанського району Миколаївської області вбачається, що за час проживання на території Михайлівського стростинського округу зарекомендувала себе з негативної сторони. Веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, не працює, власного житла не має. Часто змінює співмешканців, у яких проживає. Разом з [PERSON] проживає малолітня дитина [PERSON] , 2016 року народження, життям та вихованням якої остання не займається, свідомо не виконує батьківських обов`язків, що несе пряму загрозу життю та здоров`ю дитини. На зауваження не реагує (а.с.17). [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.183, ч.1 ст.178 КУпАП про що свідчить постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №226542 від 02.07.2022 року (копія) (а.с.36), постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №226408 від 17.07.2022 року (копія) (а.с.37), постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №226407 від 17.07.2022 року (копія) (а.с.38), постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №689249 від 29.09.2022 року (копія) (а.с.39), та постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №689248 від 29.09.2022 року (копія) (а.с.40). На підставі рішення Виконавчого комітету Казанківської селищної ради за №21 від 27.01.2022 року сім`ю [PERSON] , [INFO] , взято на облік як сім`ю, яка опинилась в складних життєвих обставинах (батьки належним чином не виконують свої батьківські обов`язки (копія) (а.с.8-10). З висновку комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Казанківської селищної ради, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Казанківської селищної ради за №77 від 19.10.2022 року, вбачається, що [PERSON] належним чином не виконує передбачені законодавством обов`язки, щодо забезпечення здорового, розумового та фізичного розвиту своєї дитини - [PERSON] , [INFO] . Протягом 2021-2022 років постійно проводились обстеження матеріально-побутових умов проживання даної родини, з матір`ю проводились бесіди стосовно належного виконання батьківських обов`язків, але [PERSON] реагує агресивно, погрожує, неохоче пускає до помешкання. В ході обстежень виявлено, що в оселі в більшості випадків санітарні норми незадовільні, продуктами харчування родина забезпечена частково. Були випадки, коли на момент візиту [PERSON] перебувала в алкогольному сп`янінні. Наразі гр. [PERSON] продовжує злісно ухилятися від виконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, що є прямою загрозою життю та здоров`ю дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує належного медичного обстеження та харчування дитини, вважає доцільним прийняти рішення про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з подальшим позбавленням батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] (копії) (а.с.6-7). З висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 21.10.2022 року та виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 27.10.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , встановлено остаточний (повний) діагноз: F-81 (а.с.18-19). Відповідно до наказу служби у справах дітей Казанківської селищної ради за №15 від 27.10.2022 року забезпечено тимчасове влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , в сім`ю гр. [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , до моменту прийняття рішення про влаштування до сімейних форм виховання. Відповідальність за життя та здоров`я малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , покладено на гр. [PERSON] (копія) (а.с.26). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №43 від 11.11.2022 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де проживає сім`я [PERSON] вбачається, що житловий будинок до зими неготовий, дрова відсутні, вікна в помешканні вибиті, відсутня плита. Дитяче ліжко, речі та іграшки відсутні (а.с.35). Враховуючи наведені обставини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст.164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, за відсутності перешкод у спілкуванні з дитиною. Суд вважає, що наявність вини матері належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Досліджені докази та з`ясовані обставини даної справи, на думку суду дають підстави вважати про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками відповідача, що дає підстави для застосування до неї такої крайньої і суворої міри відповідальності, як позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , тому маються підстави для задоволення заявлених вимог. Окремо, суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (ст.169). Частиною 2 ст.166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу приписів ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON] та з врахуванням вимог ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1984 грн 80 коп.

Outcome: approved