Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначив, [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території с. Грузьке Кропивницького району Кіровоградської області. В лютому 2022 року він поїхав до с. Соколівка на могилу матері і йому повідомили, що його матір`ю залишено заповіт на його ім`я, посвідчений 08.02.2004 Улянівською сільською радою Братського району Миколаївської області на майно, що складається з земельної ділянки. Останні дні мати проживала зі своєю дочкою - його сестрою в с. Соколівка Братського району Миколаївської області і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Оскільки сестра доглядала матір, він вважав, що майно мати залишила сестрі, а сестра про наявність заповіту йому не повідомила. На даний час сестра також померла. Як тільки йому стало відомо про наявність заповіту він відразу звернувся до державного нотаріуса Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте вже на той час пропустив строк для такого звернення. В зв`язку з тим, що він не знав про існування заповіту, яким [PERSON] заповіла йому належну їй земельну ділянку, вважає, що це є достатніми підставами для задоволення позову та надання йому додаткового строку в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Клюкіної С.М. надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області адвокат Болотських А.Ю. в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві просила справу розглянути за відсутності відповідача та її його представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява, в якій державний нотаріус Ніколаєва Л.Л. просить справу розглянути за її відсутності. Відповідно\~ до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України при визнанні позову відповідачем за результатами підготовчого провадження ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 та ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 лютого 2004 року, [PERSON] померла16 [INFO] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,50 га, що знаходиться на території с. Грузьке Кропивницького району Кіровоградської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР 202591 (а.с.12). \~ \~ \~ \~Згідно довідки б/н, виданої виконкомом Улянівської сільської ради Братського району Миколаївської області, померла [PERSON] дійсно проживала в с. Соколівка Братського району Миколаївської області з 2001 року і по день смерті та була прописана по [ADDRESS] (а.с.11). Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Улянівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 7 від 08 лютого 2004 року на випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження щодо належної їй земельної ділянки розміром 4,50 га, яка розташована на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 202591, виданого Грузьківською сільською радою 15 грудня 1999 року, на користь свого сина - [PERSON] (а.с.8). Згідно відповіді Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 12.07.2022 № 228/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , по Братській державній нотаріальній конторі Миколаївської області, не заведена (а.с.41). \~ \~ \~ \~З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.07.2022 № 69436258, вбачається, що інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.43). Позивач [PERSON] , який є сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 січня 1967 року (а.с.10), та єдиним спадкоємцем за заповітом (а.с.8), через представника [PERSON] , який діє на підставі довіреності (а.с.16-17), звернувся до державного нотаріуса Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ніколаєвої Л.Л. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, нотаріусом листом від 10.05.2022 за № 156/01-16 позивачу надано роз`яснення про пропущення строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с.7). \~ \~ \~ \~Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач в позовній заяві вказав на те, що на час відкриття спадщини він не проживав із спадкодавцем [PERSON] і про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України. З досліджених в судовому засіданні довідки сільської ради, копії паспорту позивача (а.с.11, 12-14) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.43), вбачається, що позивач дійсно не проживав разом із спадкодавцем та не знав про волевиявлення матері щодо розпорядження належним їй майном. Спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилась. З копії заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 7 від 08 лютого 2004 року, вбачається, що [PERSON] за життя розпорядилася належним їй майном та заповіла належну їй, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 202591, земельну ділянку розміром 4,50 га, яка розташована на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, своєму синові позивачу по справі [PERSON] (а.с.8). Суд, дослідивши надані позивачем докази, виходячи із встановлених обставин, дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що він не проживав спільно зі спадкодавцем, не мав спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього лише у лютому 2022 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Такий висновок суду узгоджуються з позицією, неодноразово викладеною у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, практика у справах цієї категорії є сталою та незмінною, зокрема: в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17 та постановах Верховного Суду у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 09 квітня 2020 року у справі № 648/703/17 (провадження № 61- 41669св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18 (провадження № 61-41455св18), від 26 березня 2020 року у справах № 517/82/19 (провадження № 61-1340св20) та № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 10 червня 2020 року у справі № 640/13714/17 (провадження № 61-44478св18), від 01 липня 2020 року у справі № 131/192/19 (провадження № 61-22639св19), від 24 липня 2020 року у справі № 729/559/18 (провадження № 61-1099св19), від 22.12.2021 у справі № 703/4978/19 (61-13783ск21). Обставини зазначені позивачем, як причини пропуску строку для прийняття спадщини, знайшли своє підтвердження і визнаються судом поважними. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи позицію позивача, судові витати по справі вважати фактично понесеними.

Outcome: approved