Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Позивач у вересні 2022 року подав через місцевий суд загальної юрисдикції цю заяву до [PERSON] та ТдВ «СК «Альфа-Гарант» на предмет стягнення в субсидіарному порядку шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] 08 травня 2019 року у м .Дніпрі за участю автомобіля «Хюндай» р.н. [NUMBER] та [PERSON] , який уклав договір добровільного страхування НТЗ № 186/19-Т/Дп/05 з позивачем, та автомобіля «ЗАЗ», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чия цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу була застрахована згідно Полісу № АМ/009881143 в ТдВ «СК «Альфа-Гарант», з тих підстав, що заподіяна матеріальна шкода потерпілому позивачем сплачена повністю в сумі 42073,10 грн. 15 травня 2019 року, проте страховик заподіювача ДТП в порядку суброгації лише 22622,08 грн., тоді як згідно звіту експерта вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 29035,73 грн., тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] 15\~037,37 грн. (виплата ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 42073,10 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 29053,73 грн. + франшиза 2000,00 грн.), а з відповідача ТдВ «СК «Альфа-Гарант» 4413,65 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 29035,73 грн. виплата ТдВ «СК «Альфа-Гарант» 22622,08 грн.). З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач [PERSON] свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. Відповідач ТдВ «СК «Альфа-Гарант» 29 листопада 2022 року подало відзив, в якому позов не визнало в частині вимог, заявлених до Товариства, з підстав повного виконання своїх зобов`язань. Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року провадження в частині пред`явлених до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» вимог закрите на підставі п.1 ч.1 ст. 255ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 08 травня 2019 року о 14 год. 10 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Шмідта та вул. Старокозацька водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надав переваги в русі транспортному засобу «Hunday Sonata», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2019 року, що набрала законної сили 02 липня 2019 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого\~ст.124 КУпАП\~з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави (а.с.13). Відповідно до ч. 6\~ст. 82\~ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 19 червня 2019 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Також судом встановлено, що 13 лютого 2019 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 186/19-Т/Дп/05 «All Risks», зі страховою сумою у розмірі 324000,00 грн., предметом якого є страхування транспортного засобу «Hunday Sonata», д.н.з. [NUMBER] , що належить вказаному [PERSON] (а.с.7). На підставі страхового акту № 006.0071031901 від 13 травня 2019 року [PERSON] згідно платіжних доручень № 27446465, № 27446473 від 15 травня 2019 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 42073,10 грн. на ремонт автомобіля. Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «ЗАЗ», н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ТдВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ/009881143, діючим станом на 08 жовтня 2019 року, згідно з вимогами\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Франшиза згідно вказаного полісу становить 2000,00 грн. Відповідно до звіту ПП «Центр судових експертиз та оцінки» № 10051901, виконаного оцінювачем [PERSON] 13 травня 2019 року, на підставі протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу від 10 травня 2019 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 29035,73 грн. Згідно зі\~статтею 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України\~встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами\~ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі\~настання страхового\~випадку страховик\~у межах\~страхових сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує у\~встановленому цим\~Законом порядку\~оцінену шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди життю,\~здоров`ю,\~майну третьої\~особи. Статтею 29\~цього ж\~Закону передбачено,\~що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.\~ Згідно п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно зі\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про доведеність належними, допустимими, достатніми доказами розміру та підстав здійсненої страхової виплати страхувальнику та підстави набуття права вимоги до відповідача, як заподіювача шкоди, цивільно-правова-відповідальність якого в цій частині не покрита полісом АМ/00981143, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між проведеною страховою виплатою за договором добровільного страхування 42073,10 грн. мінус вартість відновлювального ремонту згідно звіту оцінщика з урахуванням коефіцієнту зносу 29035,73 грн., а також з додаванням суми франшизи у 2000,00 грн., що за підсумком становить 19451,02 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу пропорційно заявленим вимогам, а тому з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1918,03 грн.

Outcome: approved