Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 вересня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В своїх позовних вимогах просить визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності будинок [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] та [PERSON] , проте за місцем реєстрації відповідачі не проживають з 2018 року по теперішній час. Особисті речі відповідачів у будинку відсутні. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачів перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися житлом, також змушує нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги. Ухвалою від 30 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справу проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву. \~ \~ \~ \~Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідачі не скористалися. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася. 01 вересня 2022 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. На адресу суду повернулися конверти з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася за останнім відомим місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. На адресу суду повернулися конверти з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив, суд приходить до висновку про заочний розгляд справи і ухвалення рішення за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст. 263, 265, 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем разом з позовною заявою до суду, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 02 серпня 2000 року та довідкою про склад сім`ї. (а.с 6-7) Згідно довідки про склад сім`ї виданої головою квартального комітету №9 в будинку [ADDRESS] крім власника зареєстровані син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] .( а.с.6) Відповідно до акту від 24 серпня 2022 року, складеного комісією в складі голови квартального комітету № 9 Самчішиної М., сусідів позивача [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2018 року по теперішній час. (а.с.8) Статтею 1 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції» передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Право власності позивача на набуте ним нерухоме майно є непорушним, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.ст.321, 391 ЦК України). Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належать до членів сім`ї позивача та зареєстровані в буд. [ADDRESS] , але фактично з 2018 року там не проживають, жодних домовленостей про порядок користування будинком не було, тому відповідачі вважаються такими, що втратили право на користування житлом. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житлом. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. з кожного.

Outcome: approved