Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

В провадження Богунського районного суду м. Житомира для розгляду за підсудністю з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла вказана цивільна справа. Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором №2019/І_С/023-002222 від 31.07.2019 року про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних засобів, та надання послуг за картами ПАТ АБ «Укргазбанк», яка станом на 22.11.2021 року становить 39350, 09 грн, з яких 25582, 00 грн - поточна заборгованість за кредитом; 8563, 90 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 829, 66 грн - поточна заборгованість за процентами; 4374, 53 грн - прострочена заборгованість за процентами, та витрати на судовий збір 2481, 00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 09.12.2014 року в газеті «Урядовий кур`єр» №229, відповідно до ст. 641 ЦК України, була розміщена публічна пропозиція АБ «Укргазбанк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (Публічна пропозиція) з метою надання банківських послуг, умови і правила надання яких визначені у Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Дана публічна пропозиція набрала чинності з дати її публікації у газеті «Урядовий кур`єр» та діє до дати оприлюднення заяви про її відкликання. Таким чином, банк, діючи на підставі статей 641, 644 ЦК України, взяв на себе зобов`язання перед фізичними особами, які її приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених договором. 31.07.2019 року [PERSON] , будучи клієнтом банку за Заявою-Договором №2019/І_С/023-002222 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних засобів, та надання послуг за картками ПАТ АБ «Укргазбанк» від 31.07.2019 року уклав з АБ «Укргазбанк» кредитний договір у формі овердрафту за програмою кредитування «Домовичок до пари», відповідно до якого встановлена орієнтовна сума кредиту - до 10 000, 00 грн. та можлива сума кредиту до 300 000, 00 грн строком з 31.07.2019 року по 30.07.2020 року з встановленням базової процентної ставки за користування овердтрафтом в розмірі 36,0 % річних та на прострочену заборгованість в розмірі 48,0 % річних. Станом на день подачі позову, позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість в загальному розмірі 39350, 09 грн. Вимога про дострокове повернення кредиту від 05.10.2021 року № 129/39363/2021 зі сторони відповідача залишена без відповіді та задоволення. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 63). Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 31.07.2019 року [PERSON] підписав Заяву-Договір №2019/І_С/023-002222 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних засобів, та надання послуг за картами ПАТ АБ «Укргазбанк», згідно якої Банк встановив на картковому рахунку клієнта ліміт дозволеного овердрафту, в сумі 300 000,00 грн, процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах ліміту встановлена на рівні 36,00% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість встановлена на рівні 48,00% річних. Дату повернення кредиту встановлено 30.07.2020\~року (а.с. 16-17). Згідно п. 5 Заяви-Договору 31.07.2019 року відповідач отримав платіжну картку. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №2019/І_С/023-002222 від 31.07.2019 року, станом на 22.11.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 39350, 09 грн, з яких 25582, 00 грн - поточна заборгованість за кредитом; 8563, 90 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 829, 66 грн - поточна заборгованість за процентами; 4374, 53 грн - прострочена заборгованість за процентами. Таким чином, відповідач належним чином не виконав узяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивач звертався 05.10.2021 року до відповідача з письмовою вимогою № 129/39363/2021 про дострокове повернення кредиту(а.с. 22). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач неодноразово повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак останнім не надано доказів про виконання взятих на себе зобов`язань. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Банком при непогашеній заборгованості повторно, 28.10.2020 року видано кредитну картку АТ «Укргазбанк» (а.с. 18). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором відсотки\~за кредитом\~припиняється. Що ж стосується нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Велика Палата ВС роз`яснила, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно Заяви-Договору №2019/І_С/023-002222 від 31.07.2019 року, встановлено, що сторони погодили строк кредитування терміном до 30.07.2020 року включно (а.с. 16). Разом з тим, п. 2.2 Правил надання банківських послуг за кредитними картками Банку визначено, що строк дії дозволеного овердтрафту є доступність кредитних коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердтрафту. Однак, ні Заявою-Договором, ні Правилами надання банківських послуг за кредитними картками Банку не встановлено порядку нарахування відсотків та строку користування кредитними коштами після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердтрафту. На підставі чого, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по поточним процентам в розмірі 829, 66 грн та заборгованості по простроченим процентам в розмірі 4374, 53 грн. Відповідачем допущено порушення виконання умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору в строк не виконав, тому підлягає до стягнення сума поточної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25582, 00 грн. та простроченої\~заборгованості за\~кредитом в\~розмірі 8563, 90 грн., а всього 34145, 90 грн. Зі змісту розрахунку заборгованості встановлено, що банком нараховано проценти по кредиту за період з 02.09.2019 року по 01.11.2021 року,\~тобто нарахування\~процентів здійснювалось\~банком після\~спливу визначеного\~договором строку\~позики,\~на підставі\~чого,\~суд вважає\~необґрунтованою вимогу\~позивача про\~стягнення з\~відповідача поточної\~заборгованості по\~процентам у\~розмірі 829,\~66\~грн.,\~а також\~простроченої заборгованості\~по процентам\~в розмірі\~4374,\~53. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Беручи до\~уваги,\~що відповідачем\~допущено порушення\~та не\~виконано взяті\~на себе\~зобов`язання згідно\~укладеного договору,\~заборгованість за\~договором не\~погашено,\~що призвело\~до утворення\~заборгованості та\~порушення майнових\~прав та\~інтересів позивача,\~суд приходить\~до висновку\~про часткову\~обґрунтованість позовних\~вимог та\~можливість їх\~задоволення в\~частині стягнення\~суми поточної\~заборгованості за\~тілом кредиту\~в розмірі\~25582,\~00\~грн. та простроченої\~заборгованості за\~кредитом в\~розмірі 8563,\~90\~грн., а всього 34145, 90 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 2152, 76 грн.

Outcome: partial