Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вище згаданою заявою згідно якої просила суд ухвалити рішення щодо визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після її баби. В обґрунтування наведеного вказала, що в вересні 2021 року померла баба заявниці. Після смерті останньої відкрилась спадщина. Разом з тим, перед смертю [PERSON] склала заповіт згідно якого заповіла позивачці земельну ділянку. Згодом, заявниця з метою належного прийняття спадщини звернулась до приватного нотаріуса який, в свою чергу, відмовив останній у прийнятті заяви про вступ у спадщину через відсутність документів щодо зареєстрованого місця проживання померлої. З метою усунення недоліків на які було вказано приватним нотаріусом позивач звернулась до відповідного органу державної влади задля одержання необхідних документів. Разом з тим, поки вказані документи виготовлялись розпочалась повномасштабна агресія російської федерації проти України у зв`язку із чим заявниця була вимушена покинути території України, а відтак і була позбавлена можливості вчасно звернутись до приватного нотаріуса з відповідною заявою про вступ у спадщину. У серпні 2022 року, після повернення позивачки до України, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказану земельну ділянку у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. У судове засідання учасники справи не з`явились, однак скерували до суду заяви щодо проведення судового розгляду справи у їх відсутність. Позивач у своїй заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а представник відповідача при вирішенні даного спору покладався на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору підтримав позовні вимоги заявниці. Враховуючи наведене, судом ухвалено здійснювати судовий розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає приписам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом на підставі закону. [INFO] народилась [PERSON] батьком якої є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . 17 листопада 1973 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище " [PERSON] ". [INFO] народилась [PERSON] батьком якої є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . 28 січня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище " [PERSON] ". 24 грудня 2004 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,2180 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Левківської сільської ради з кадастровим номером 182084100:01:0000428. 6 лютого 2014 року [PERSON] складено заповіт згідно якого вона заповіла [PERSON] вище вказану земельну ділянку. Даний заповіт посвідчено секретарем Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області Остапчук І.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 22. [INFO] у віці 98 років в селі Калинівка Житомирського району Житомирської області померла [PERSON] . 5 серпня 2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожею В.В. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на раніше згадану земельну ділянку у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Того ж дня, вказаним приватним нотаріусом видано довідку № 339/01-16 згідно якої [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] і за заповітом, і законом, однак спадщину не прийняла. Інформація щодо інших спадкоємців померлої в матеріалах спадкової справи відсутня. Нормами законодавства України вказані правовідносини врегульовано наступним чином. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269). Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивач мала намір здійснити усі визначені законодавством України дії для вступу у спадщину у наданий таким законодавством строк. Водночас, через збройну агресію російської федерації остання була вимушена покинути територію України, що, фактично, унеможливлювало позивача у повній мірі реалізувати власні спадкові права, оскільки для здійснення цього необхідно було отримати відповідні документи та відвідати приватного нотаріуса. Відтак, на переконання суду, причини пропуску заявницею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом є поважними, а тому такий строк має бути продовженим. Оскільки заявницею у прохальній частині позову заявлено клопотання про віднесення судових витрат на її рахунок, то суд не здійснює розподіл таких витрат у порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved