Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

В серпні 2022 позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] звернулася до AT КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 12.07.2006. При підписанні анкети-заяви позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а Позичальнику надано у користування кредитну картку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Позивачем 13.05.2020 направлена претензія кредитора до Тульчинської державної нотаріальної контори, та 26.08.2021 отримано відповідь, що спадкоємцем позичальника є [PERSON] 12.09.2021 позивачем до спадкоємців позичальника направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак вона залишена без задоволення. Станом на дату смерті позичальника її заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 12.07.2006 становить 14313,12 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , як спадкоємця позичальника, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В судове\~засідання представник позивача\~не з`явився,\~хоча про\~дату,\~час та\~місце судового засідання був\~повідомлений належним\~чином.\~До суду від неї надійшла заява про розгляд справи\~за її\~відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги банку визнає в повному обсязі та просить\~\~розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ст.\~211, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг в AT КБ «ПриватБанк» підписала Заяву № б/н від 12.07.2006, в якій підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.25) та отримала платіжну картку. Встановлено судом\~і\~те,\~що\~взяті\~на себе\~за\~договором\~зобов`язання позивач\~перед\~позичальником\~ [PERSON] \~виконав в\~повному\~обсязі,\~надавши останній можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а позичальник користувався\~кредитними\~коштами,\~ що підтверджується випискою за договором б/н за період 12.07.2006-08.02.00 (а.с. 15-23). У відповідності до ч. 2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~наданого\~позивачем\~розрахунку\~ [PERSON] свої зобов`язання перед банком не виконувала належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25.09.2018 становить 14313,12 грн.\~з якої 9517,40 грн - заборгованість за тілом кредиту, 820,11 грн - заборгованість за простроченими відсотками та 3975,61 грн - нарахована пеня (а.с. 5-14). Встановлено судом і те, що [INFO] Поперечна [PERSON] померла, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.39). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 24.04.2020 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Тульчинської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора, згідно якої банк просить включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком в розмірі 14313,12 грн. вимоги (а.с. 41). Із повідомлення Тульчинської нотаріальної контори від 19.08.2021, адресованої позивачу, вбачається, що після смерті [INFO] Поперечної [PERSON] з заявою про прийняття спадщини 06.09.2019 звернувся [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися( а.с. 42,78). 12.09.2021 позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлено лист-претензію від 01.09.2021 з вимогою сплатити заборгованість за договором від 12.07.2006, укладеним з [PERSON] , в сумі 14313,12 грн. (а.с.43). З копії спадкової справи № 99/2019, відкритої 25.09.2018 після смерті [PERSON] , судом встановлено, що 06.02.2019 з заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернувся син [PERSON] , (а.с. 71). також з матеріалів спадкової справи встановлено, що до Тульчинської нотаріальної контори з претензією кредитора 19.05.2020 звернувся АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 75). Інші особи з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Судом встановлено, що позивач дізнався про про те, що після смерті позичальника [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] з листа Тульчинської держнотконтори від 19.08.2021. 12.09.2021 позивачем на адресу [PERSON] направлено лист - претензію від 01.09.2021 про необхідність погашення заборгованості, тобто позивач протягом шести місяців, з дня коли він дізнався про прийняття спадщини, звернувся до спадкоємця з вимогою про відшкодування заборгованості за кредитним договором № без номера від 12.07.2006, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , однак дана заборгованість відшкодована не була. Відповідач [PERSON] позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» визнав в повному обсязі, звернувшись до суду з відповідною заявою, заперечень щодо розміру заборгованості та вартості успадкованого ним майна не надав. Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] є її син [PERSON] , вимогу кредитором до спадкоємця пред`явлено вчасно, тобто в межах шести місяців після отримання інформації про прийняття спадщини відповідачем, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає можливим стягнути заборгованість на користь позивача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 грн. ( а.с.1). \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved