Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 10407,56 доларів США. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 17 липня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VOZ0GK00001537, згідно з яким відповідач отримав кошти у сумі 16640 доларів США на термін до 17 липня 2037 року, і зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядок, встановлені кредитним договором. Так, відповідно до умов договору погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами, які складаються із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконує, не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 10 жовтня 2022 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 10407, 56 доларів США з яких: 9339,44 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 863,32 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 204,80 доларів США заборгованість по комісії. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв. У позовній заяві сформовано вимогу про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк» у разі неявки відповідача до суду. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із копії кредитного договору № VOZ0GK00001537 встановлено, що 17 липня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього договору (п. 1.1), а позичальник доручив банку провадити погашення заборгованості по даному кредитному договору в передбачені ним строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці, емітованої АТ КБ «Приватбанком» (п. 1.2). Відповідно до пунктів 2.2.2, 2.2.4 договору позичальник зобов`язався: сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п. 7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п. 7.1 та 6.2 даного договору. Згідно із п. 7.1 договору банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 17 липня 2007 року по 17 липня 2037 року включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 12800 доларів США на купівлю квартири, а також у розмірі 3840 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати 0,20 % від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашенню кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору. Період сплати встановлено з 21 по 27 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 140,02 доларів США для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. У п. 7.4 договору значиться про те, що згідно ст. 212 ЦК, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених пунктами 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,11% за місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Із копії заяви на видачу готівки (дата здійснення операції 18 липня 2017 року) вбачається, що [PERSON] здійснено виплату кредиту в сумі 12800 доларів США за кредитним договором № VOZ0GK00001537. Як вбачається із додаткової угоди № 1/1-1 від 31 серпня 2010 року до договору № VOZ0GK00001537 від 17 липня 2007 року сторони домовилися про встановлення нового розміру річної відсоткової ставки 12,70 %, починаючи з 31 серпня 2010 року. Згідно із поданим позивачем розрахунком, який не оспорений відповідачем, станом на 10 жовтня 2022 року наявна заборгованість [PERSON] по кредитному договору № VOZ0GK00001537 від 17 липня 2007 року в розмірі 10407,56 доларів США, з яких: за тілом кредиту 9339,44 доларів США, за відсотками 863,32 доларів США, за комісією 204,80 доларів США. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» зазначає про порушення [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № VOZ0GK00001537 від 17 липня 2007 року, так як він не надає банку своєчасно грошових коштів для погашення заборгованості. Такі обставини відповідачем не спростовано. Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому, за вказаних обставин суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову та стягнення із [PERSON] в користь АТ КБ «Приватбанк»: 9339,44 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 863,32 доларів США заборгованості за відсотками, 204,80 доларів США заборгованості за комісією. Висновок суду про можливість ухвалення рішення про стягнення боргу в іноземній валюті узгоджується з висновками, висловленими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). За подання цього позову до суду АТ КБ «Приватбанк» сплачено судовий збір в загальному розмірі 8188,51 грн., що підтверджено платіжними дорученнями від 12 жовтня 2022 року № 1 (5707,51 грн.) та № 2 (2481 грн). Виходячи із ціни позову, АТ КБ «Приватбанк» необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 5707,51 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 5707,51 грн. Водночас, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, є підстави для задоволення заявленого у позовній заяві клопотання та повернення АТ КБ «Приватбанк» суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved