Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

19 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 03 лютого 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних стосунків, через що було втрачено почуття поваги та любові один до одного. Сторони припинили свої фактичні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть більше року. Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 12 січня 2023 року о 09 год 30 хв., з викликом сторін (а.с. 15). У судове засідання позивачка не з`явилась, попередньо надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач в судове засідання, призначене на 12 січня 2023 не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 21). Про причини неявки суд не повідомлено. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 лютого 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 3, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 травня 2021 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 03 лютого 2016 року, серії [NUMBER] від 27 березня 2018 року та серії [NUMBER] від 30 листопада 2021 року (а.с. 8, 9, 10). З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що спільне життя сторін не склалося з підстав відсутності спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних стосунків, через що між ними постійно виникали сварки та як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення не бажають. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved