Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права на спадкове майно. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 1,97 га, кадастровий номер 7422487000:03:000:0237 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,8200 га, кадастровий номер 7422487000:04:000:0145 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Прибинь Корюківського району Чернігівської області, на даний час проживає в м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується його паспортом громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 17.01.1997 року. Відповідно до свідоцтва про народження позивача його батьками є [PERSON] та [PERSON] (повторне свідоцтво про народження від 19.04.2012 року серії [NUMBER] ). [INFO] мати позивача [PERSON] у віці 67 років померла, про що Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено відповідний актовий запис № 272 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Червона Зірка» на території Прибинської сільської ради земельну ділянку з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). За життя покійна реалізувала своє право та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 784166 від 08.08.2008 року, до якого увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: земельна ділянка 7422487000:03:000:0237 площею 1,97 га, рілля; земельна ділянка 7422487000:04:000:0145 площею 0,8200 га, кормові угіддя. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Відповідно до довідки Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 03.11.2022 року № 2283 [PERSON] на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] .. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, так як я постійно проживав з покійною матір`ю, то прийняв спадщину. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач - син покійної - [PERSON] , так як після смерті матері прийняв спадщину та звернувся до нотаріальної контори де надав докази прийняття ним спадщини після смерті матері, але в документах він не знайшов державного акту на право власності на земельні ділянки, що видавався на покійну. Нотаріус, оглянувши документи, проконсультувала його, що за відсутності правовстановлюючих документів відмовить йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Правовстановлюючі документи були втрачені, тому для вирішення даного спірного питання позивач змушений звернутися до суду. Для підтвердження дійсності отримання покійною документів на земельні ділянки позивач звернувся з заявою до Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію (від 25.11.2022 року № 31-25-0.381-723/23-22). Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Вся реєстрація прав власності відбувається за заявницьким принципом при безпосередньому звернені чи через представника (за довіреністю) до реєструючого органу, що діє відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тобто отримати за запитом нотаріуса дублікат державного акту суперечить чинним нормам законодавства України, що стосуються реєстрації прав на нерухоме майно, а відповідно до листа Мін`юсту «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати віднести на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved