Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті (загибелі) громадянки України [PERSON] , що народилась [INFO] в селі Райгородка Сватівського району Луганської області, що сталася [INFO] біля села Берестове Донецької області. В обгрунтування своєї заяви посилалася на те, що [INFO]. внаслідок обстрілу збройними силами відомств рф мирних жителів під час евакуації загинула мати заявниці [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Райгородка, Сватівського району Луганської області. 08.06.2022р. заявниця разом зі своїм онуком [PERSON] та співмешканцем [PERSON] на власному автомобілі «Део Сенс» у зв`язку з активними бойовими діями терміново евакуювались з Сєвєродонецька Луганської області. Близько 10 ранку [INFO]. на блокпосту при виїзді з села Берестове Донецької обалсті авто з вищеназваними особами потрапило під обстріл з російської воєнної техніки зі знаками Z. Матір заявниці [PERSON] загинула на місці. Інші пасажири отримали поранення. Тіло померлої [PERSON] залишилось у обгорівшій машині на окупованій території біля села Берестове Донецької області і її доля невідома. Відносно загибелі [PERSON] , [INFO] були внесені відповідні відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 12022100080001546 від 01.07.2022р. за ч. 1 ст. 438 КК України . У зв`язку з неможливістю з об`єктивних причин отримати на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законолавством України. Просить заяву задовольнити. Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розглдя справи без їх участі. Представник заінтересованої особа в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Суд, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України. Дані обставини є загально відомими та доказуванню не підлягають. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування в контексті статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжувався. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю заявника, що підтверджується матеріалами справи. Факти викладенні у заяві [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що при евакуації з м. Лисичанська до м.Бахмута, їх обстріляли війська російської федерації. При обстрілі їхнього автомобіля було вбито [INFO] [PERSON] , [INFO] . Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року № 1064. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту смерті матері , про що просить заявник, необхідно для проведення державної реєстрації смерті. Заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті матері у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви [PERSON] та її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved