Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), зазначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (далі - третя особа), в якому вказала, що 09.07.2016 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, за час перебування в якому, у них народився син, [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON] . 03.12.2018 року шлюб між подружжям розірвано на підставі рішення суду. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі рішення Макарівського районного суду Київської у справі №370/2329/20 від 12.01.2021 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON] . Після набрання законної сили даним рішення суду від 12.01.2021 року за заявою матері [PERSON] , були внесені зміни до свідоцтва про народження дитини, а саме прізвище « [PERSON] » змінено на прізвище « [PERSON] ». 16.06.2021 року [PERSON] , звернулась до Макарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУЮ (м. Київ), із заявою про виключення з актового запису відомості про батька у свідоцтві про народження дитини [PERSON] , проте їй було в цьому відмовлено. Позивачка вважає, що відомості про батька, зазначені в актовому записі про народження її сина [PERSON] , не відповідають дійсності, зокрема відсутність кровного споріднення між дитиною та відповідачем. Так, до реєстрації шлюбу позивачка з відповідачем проживали окремо один від одного, а син [PERSON] народився після реєстрації шлюбу через п`ять місяців. Крім того, позивач зазначила, що при оформлені дитини в дошкільний навчальний заклад, в школу, в різні заклади, тимчасовий виїзд кордон, їй, як мамі малолітнього [PERSON] , необхідно буде постійно пред`являти рішення суду про позбавлення батьківських прав відповідача, що буде негативно впливати на дитину, морально подавлювати її. Також зазначила, що дуже важливо на майбутнє Дмирія, внесення зміни до свідоцтва про його народження, а саме у графі батько прізвище « [PERSON] » змінити на прізвище « [PERSON] », враховуючи той факт, що в нього є рідний брат [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого в графі батько прізвище зазначено [PERSON] . Враховуючи викладене, позивачка, посилаючись на ст. 138 СК України просила суд виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , а саме з актового запису №19, зареєстрованого Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області 15.12.2016 року, відомості про батька « [PERSON] ». Також просила судові витрати покласти на неї. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14.09.2021 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.10.2021 року, яке було відкладено на 25.10.2021 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 25.10.2021 року за клопотання представника позивача, адвоката Богданчук О.В., у даній справі призначено судово-медичну генетичну експертизу, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Оскільки ДП «головне бюро судово-медичної експеритзи МОЗ України», якому було доручено проведення згаданої вище експертизи, не проводить експертизи спірного батьківства з використанням ДНК-аналізу, ухвала суду від 25.10.2021 року була повернута до суду без виконання, у зв`язку з чим ухвалою суду від 13.12.2021 року провадження у справі відновлено, призначено підготовче засідання на 13.01.2022 року. Ухвалою суду від 13.01.2022 року за клопотання представника позивача, адвоката Богданчук О.В., у даній справі призначено судово-медичну генетичну експертизу, проведення якої було доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Проте, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, [PERSON] на відбір зразка крові не з`явився, у зв`язку з чим ухвала суду від 13.01.2022 року була повернута без виконання. Так, ухвалою суду від 28.11.2022 року провадження у справі відновлено, призначено підготовче засідання на 14.12.2022 року. Ухвалою суду від 14.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.01.2023 року. В судове засідання 10.01.2023 року позивач не прибула, її представник адвокат Богданчук О.В. подала письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за її та позивачки відсутності, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно поданого письмового клопотання третя особа просила слухати справу у відсутності їх представника. Відповідач в судове засідання не прибув, причин неявки не повідом, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлені судом спосіб та строк, відповідач [PERSON] не скористався. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Макарівського районного суду Київської області у справі №370/2430/18 від 03.12.2018 року, яке набрало законної сили 03.01.2019 року (а.с.13-14), з врахуванням ухвали суду від 26.12.2018 року про виправлення помилки у вказаному рішенні суду (а.с.15), розірвано шлюб, зареєстрований 09.07.2016 року Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київській області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №4. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 28.02.2020 року (а.с.9). За час перебування сторін у шлюбі, у них народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 15.12.2016 року, актовий запис №19 зареєстрований Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київській області 15.12.2016 року (а.с.10), в якому його батьком записаний відповідач [PERSON] . Рішенням Макарівського\~районного суду\~Київської області\~у справі\~№370/2329/20\~ від\~12.01.2021\~року,\~яке набрало\~законної сили\~16.02.2021\~року (а.с.16-18),\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Як вказала позивач, за її заявою були внесені зміни до свідоцтва про народження сина [PERSON] , а саме змінено його прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », на підтвердження чого надала копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого повторно 23.03.2021 року, актовий запис №19 зареєстрований Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київській області 15.12.2016 року (а.с.11). Крім того, позивач зверталась до Макарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУЮ (м. Київ), із заявою про виключення з актового запису відомості про батька у свідоцтві про народження сина [PERSON] , проте своїм листом №369-21.15-33 від 23.06.2021 року (а.с.20) третя особа відмовила заявниці у задоволенні її заяви та роз`яснили, що вирішення такого питання можливе лише в судовому порядку, що і змусило її звернутись до суду з вказаним позовом. Крім того, як вказала позивач та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.2021 року (а.с.12), вона є матір`ю [PERSON] , батьком якого у вказано свідоцтві зазначений [PERSON] . Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ще одним принципом цивільного судочинства є диспозитивність. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч.1 та ч.2 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України, при чому вказаний перелік не є вичерпним. Згідно ч. 3 вказаної статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Законом, що регулює, в тому числі, особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей є Сімейний кодекс України (далі - СК України). Відповідно до вимог ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Така правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 06.04.2021 року у справі №676/1200/20, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Поряд з цим, в своїй постанови від 06.05.2020 року у справі №201/11183/16?ц (провадження № 61-23601св18) Верховний Суд вказав, якщо ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Так, ухвалою суду від 13.01.2022 року у даній справі була призначена відповідна судово-медична генетична експертиза. Проте, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, а саме: 18.03.2022 року, 22.09.2022 року та 10.11.2022 року (а.с.71, 73, 77), [PERSON] на відбір зразка крові не з`явився, у зв`язку з чим ухвала суду від 13.01.2022 року була повернута без виконання. Про вказані дати проведення відбору зразків крові відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.72, 73, 75, 76). Причини неявки у вказані дні для відбору зразків крові відповідач не повідомив, а ні суд, а ні експерта. Тож, відсутність поважних причин, які б перешкоджали відповідачу з`явитися до експертної установи для відбору зразків крові підтверджує факт ухилення відповідача від прийняття участі в призначеній судово-медичній генетичній експертизі та від надання експертам зразків своєї крові, внаслідок чого проведення призначеної експертизи не відбулось і ці обставини, є підставою для визнання факту, для з`ясування якого її було призначено. Так, в своїй постанові від 06.04.2021 року у справі №676/1200/20 ВС зазначив, що висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 88 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиляння або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивовано в судовому рішенні. Тож, як встановлено судом, відповідач позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, крім того, встановлено факт ухилення відповідача від прийняття участі в призначеній судово-медичній генетичній експертизі та від надання експертам зразків своєї крові, внаслідок чого проведення призначеної експертизи не відбулось з вини відповідача, та як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що до реєстрації шлюбу позивачка з відповідачем проживали окремо один від одного, а син [PERSON] народився після реєстрації шлюбу лише через п`ять місяців, всі ці обставини в сукупності свідчать про обґрунтованість вимог позивача і оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Слід також зазначити, що задовольняючи позовні вимоги, не зважаючи на відсутність заяви іншої особи про своє батьківство, суд виходив як з найкращих інтересів дитини. Так, позивач обґрунтовуючи необхідність виключення з актового запису дитини відомості про відповідача, посилалась на те, що при оформлені дитини в дошкільний навчальний заклад, в школу, в різні заклади, тимчасовий виїзд кордон, їй, як мамі малолітнього [PERSON] , необхідно буде постійно пред`являти рішення суду про позбавлення батьківських прав відповідача, що буде негативно впливати на дитину, морально подавлювати її. Також зазначила, що дуже важливо на майбутнє Дмирія, внесення зміни до свідоцтва про його народження, а саме у графі батько прізвище « [PERSON] » змінити на прізвище « [PERSON] », враховуючи той факт, що в нього є рідний брат [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого в графі батько прізвище зазначено [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За клопотанням позивачки судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved