Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

30 грудня 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Харитончук О.Г. звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про розподіл судових витрат, в якій просила суд поновити процесуальний строк для прийняття заяви про розподіл судових витрат та стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.12.2022 року визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Справа передана судді 05.01.2023 року. На адресу суду 30 грудня 2022 року надійшло заперечення на заяву про розподіл судових витрат від Акціонерного товариства «Універсал Банк». В поданих запереченнях позивач зазначив, що АТ «Універсал Банк» не погоджується з викладеними в заяві доводами, вказує, що до документів, доданих до заяви про розподіл судових витрат не надано жодних банківських документів, які б підтверджували факт сплати [PERSON] суми грошових коштів за надання правової допомоги, що в свою чергу має бути підставою для беззаперечної відмови в задоволенні даної вимоги. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що позов залишено без розгляду за заявою банку, а стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Просить відмовити в задоволенні заяви представника [PERSON] - адвоката Харитончук О.Г. про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд під час здійснення правосуддя керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо. Зважаючи на те, що ч.4 ст.270 ЦПК України передбачає виклик сторін у судове засідання лише у разі необхідності, зважаючи на свої дискреційні повноваження, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Відповідно до опису вкладення у цінний лист, заява про розподіл судових витрат була направлена до Святошинського районного суду м. Києва 21.12.2022 року, що вбачається із печатки поштового відділення. Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Ухвала про залишення позовної заяви без розгляду була направлена відповідачу [PERSON] 13 грудня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна у матеріалах цивільної справи №759/1665/22. Враховуючи ч.3 ст.124 ЦПК України, зважаючи на те, що 18 грудня 2022 року був вихідним днем, останнім днем для подачі доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, був 19 грудня 2022 року. У поданій заяві представник [PERSON] - адвокат Харитончук О.Г. просить суд поновити процесуальний строк для прийняття заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із дією воєнного стану та масованими ракетними атаками на територію України, зокрема м. Київ, та пошкодженнями енергетичної інфраструктури, у зв`язку з чим з 16.12.2022 року спостерігається значний дефіцит електроенергії та Інтернет зв`язку з 16.12.2022 року та до 20.12.2022 року, зокрема, в Оболонському районі, де зареєстроване робоче місце адвоката Харитончук О.Г. За таким обставин, подати заяву про розподіл судових витрат в визначений процесуальний законом строк не було можливо. Щодо цього суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1,3,4 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. В ухвалі від 21 липня 2022 року у справі №127/2897/13-ц Верховний Суд зазначив, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку Зважаючи на те, що строк на подання заяви про розподіл судових витрат порушено всього на два дні, адвокат Харитончук О.Г. навела об`єктивні причини неможливості здійснення відповідної процесуальної дії у вигляді подачі заяви про розподіл судових витрат, а відмова у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку призвела б до невиправданого обмеження доступу до суду, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника [PERSON] - адвоката Харитончук О.Г. про поновлення процесуального строку для прийняття заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із поважністю причини пропуску строку. Щодо поданої заяви про розподіл судових витрат. Згідно з п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (в ред. ЦПК України 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, зі змісту ч.5 ст.142 ЦПК України вбачається, що відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Згідно роз`яснень викладених у пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Разом з тим, стороною відповідача [PERSON] в заяві про компенсацію витрат не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені. Аналізуючи зміст поданої заяви про розподіл судових витрат, суд дійшов до висновку, що представник [PERSON] - адвокат Харитоненко О.Г. не навела жодних пояснень та аргументів щодо необґрунтованих дій Акціонерного товариства «Універсал Банк» при поданні позовної заяви до Святошинського районного суду м. Києва. З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18. З огляду на вищевикладене, доводи заяви про розподіл судових витрат є необґрунтованими, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] понесених нею витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої ст.142 ЦПК України.

Outcome: dismissed