Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 13.12.2022 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірваний рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 23.02.2021 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 28.10.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що коли вона зверталась до суду із заявою про стягнення аліментів, то не знала, що [PERSON] працевлаштований, а відтак просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. На даний час їй відомо, що відповідач офіційно працевлаштований і проходить службу в Збройних Силах України, його матеріальне становище значно покращилось. У зв`язку з чим, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, а саме: з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частці від усіх видів доходів відповідача, зокрема, в розмірі 1/4, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. Позивач 06.01.2023 року подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Згідно з ч.1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247\~ЦПК України у\~разі неявки\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно з рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 28.10.2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-10). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13 (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 року), відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 1 ст.\~183\~СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст.\~181\~СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, те, що факт проживання дитини - [PERSON] з позивачем підтверджується довідкою Локачинської селищної ради від 12.12.2022 року №326 (а.с.16), суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення присуджених рішенням суду від 28.10.2020 року з відповідача аліментів з 1500 гривень на 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини. Крім того, відповідно до ч.6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved