Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У жовтні 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 19 420,00 грн. та стягнення з [PERSON] франшизи у розмірі 1 500,00 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.04.2022р. [PERSON] , керуючи автомобілем IVECO 440 Е38, д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем позивача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Забезпечення транспортного засобу IVECO 440 Е38 страховкою підтверджується відповідним полісом № АТ/1156878, яка застрахована АТ «СГ «ТАС». Оскільки внаслідок ДТП ніхто не постраждав та водієм транспортного засобу IVECO з вини якого сталася пригода складено спільне повідомлення про ДТП від 12.04.2022р.. Після подання вказаного повідомлення страховику було здійснено відповідачем сплату страхового відшкодування у розмірі 12 500,00 грн. Однак, після проведених ремонтних робіт було сплачено за ремонт автомобіля набагато більшу суму, ніж сума страхового відшкодування. Так відповідно до акту № 4 здачі-прийому виконаних робіт (послуг) від 09.05.2022р, за ремонт автомобіля сплатив 11 840,00 грн. Додатково позивачем були придбані запасні частини, а саме задній лівий ліхтар, вартістю 7 580 грн. та комплект розширювачів арок авто, що вартує 12 500,00 грн. Таким чином загальна вартість ремонту автомобіля після пригоди становила 31 920,00 грн. Враховуючи суму страхової виплати, що здійснена відповідачем у розмір 12 500,00 - вартість ремонту, що не була покрита страховою виплатою становить 19 420,00 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу застрахована і страхова компанія провела часткову виплату в сумі 12 500,00 грн. до відшкодування збитків належить 19 420,00 грн. Крім того, у відповідності до страхового полісу № АТ/1156878 та також ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов`язок власника транспортного засобу сплатити франшизу у розмірі 1500,00 грн. на користь позивача. Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2022р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник АТ «СГ «ТАС» надав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 11.05.2022р. позивач подав до АТ «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування та погодився з розміром шкоди у розмірі 12 395,00 грн. АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у повному обсязі у розмірі 12 395,00 грн. про що, позивач не заперечує у своїй позовній заяві. АТ «СГ «ТАС» діяло виключно в межах ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 , згідно якого позивачем було подана до АТ «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування в якій погоджено суму страхового відшкодування у розмірі 12 395,00 грн. Крім того, вважає, що позивач безпідставно вимагає стягнути з відповідача вартість ремонту без врахування коефіцієнту зносу, без вирахування франшизи та ПДВ. Просить відмовити у задоволенні позову. Позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначив, що він не міг погодитись на виплату суми у розмір 12 395,00 грн. у той час , коли вже поніс витрати на ремонт автомобіля у розмірі 31 920,00 грн. Крім того, вказана у заяві про страхове відшкодування сума у розмірі 12 395,00 грн. нічим не обгрунтована. 11.05.2022р. про страхове відшкодування не було підписано позивачем, вартість страхового відшкодування є необгрунтованою. Відповідач не провів з власної ініціативи експертизу чи оцінку пошкодженого автомобіля, а також не доводить у порядку ст.81 ЦПК України обставини, що підтверджують проведення відповідачем оцінки збитків, завданих транспортному засобу - доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування, заявленого у позові є необгрунтованими. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу «TOYOTA Hilux», д/н [NUMBER] /а.с.9/. 12.04.2022р. [PERSON] , керуючи автомобілем IVECO 440 T38, д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA Hilux», д/н [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У зв`язку з тим, що постраждалих у ДТП не було між водієм IVECO 440 Е38, д/н [NUMBER] та «TOYOTA Hilux», д/н [NUMBER] було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 12.04.2022р. відповідно до якого, [PERSON] визнав вину в ДТП, яка сталася 12.04.2022р./а.с.11/. Відповідно до акту № 4 здачі-прийому виконаних робі (послуг) складений 09.05.2022р. ціна робіт (послуг) відповідно до рахунку (договору) складає 10 200,00 грн. та вартість використаних запчастин та матеріалів складає 1 640,00 грн., а всього 11 840,00 грн./а.с.12/. Відповідно до товарного чеку від 04.05.2022р. та товарного чеку від 11.05.2022р. було придбано задній ліхтар - 7580,00 грн. та комплект розширювачів арок авто у розмірі 12 500,00 грн./а.с.13/. Згідно з положеннями ч. 1ст. 16 ЦК Українита ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3ст. 12 ЦПК Українипередбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України врегульовано питання відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Згідно примітки до ст. 124 КУпАП вбачається, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно доЗакону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Так як, цивільна відповідальність позивача застрахована, а учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку із цим слід керуватися нормами, вказаного нормативно-правового акту та законодавства, що регулює питання страхування, як спеціальними нормами, в частині щодо відшкодування шкоди. Так, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). Відповідно дост. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 36.1. ст. 36 Закону передбачено Страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial