Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У листопаді 2021 року Лопатін К.О. , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 20778,40 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 19874,14 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 18323,67 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 26873,07 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позов обгрунтовано наданням позивачем послуг та несплатою коштів за надані послуги відповідачем. 17.11.2021 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Войтенко Ю.В. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.05.2022 р. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Миколаєць І.Ю. Ухвалою суду від 09.05.2022 р. справу прийнято до свого розгляду, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відповідач не скористався правом подачі відзиву. Однак, 20.09.2022 р. відповідачем надані письмові пояснення у яких він частково визнає позовні вимоги, а саме борг у розмірі 10140,63 грн., посилаючись на те, що він є власником 2/3 квартири з 12.04.2019 року. До вимог про стягнення боргу до 01.05.2018 року просить застосувати позовну давність, оскільки позивач звернувся із позовом у 2021 році, відтак строк у три роки минув. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з - централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 21 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго Святошинського району м. Києва». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, а отже з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Правовідносини з постачання фізичним особами централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення ( з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання). На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних пропозицій умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Виходячи з вищезазначеного суд робить висновок, що виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки ) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату встановлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20 , 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позивач надав докази про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у період до 01.05.2018 р., з 01.05.2018 р. по 31.08.2021 р., (розрахунок заборгованості, витяг з договору відступлення права вимоги, акт про зміну приладів комерційного обліку споживача, акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, відосоті реєстрації параметрів теплоспоживання, відомості обліку, корінці наряду), чим встановлено факт надання послуг, в той же час відповідач не надав доказів про оплату послуг, що надавалися у визначений період, не запропонував альтернативний розрахунок заборгованості. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд на підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України застосовує до вимог позивача про стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги централізованого опалення у розмірі 20778,40 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 19874,14 грн. позовну давність. Позивач звернувся до суду 16.11.2021 р., тобто застосований строк позовної давності не розповсюджується на відносини, що виникли з 16.11.2018 року по 16.11.2021 року. Судом встановлено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрований з 1995 року по теперішній час. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS] , починаючи з 12.04.2019 року. Відтак, щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого опалення у розмірі 18323,67 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 26873,07 грн. суд враховує: 1) застосований строк позовної давності; 2) період з листопада 2018 року по березень 2019 р. за який [PERSON] був користувачем послугами централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; 3) час набуття квартири у власність [PERSON] ; 4) розмір його частки щодо власності на вказану квартиру, де утвориласьзаборгованість. З проведених судом розрахунків вбачається наявність за відповідачем як користувачем послугами заборгованості за період з листопада 2018 року по березень 2019 року за послугами централізованого опалення у розмірі 6306,72 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 3712,13 грн. А також заборгованість за відповідачем як власником 2/3 частини квартири за період з квітня 2019 року по липень 2021 р. за послугами централізованого опалення у розмірі 7958,07 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 15337,96 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Слід зазначити, що витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не є судовими витратами, відтак не підлягають до стягнення.

Outcome: partial