Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинаєвим А.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66411319 з виконання виконавчого напису від 27.10.2020 № 2822 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] , не виплачених в строк аліментів на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 31.07.2018 в сумі 15\~630\~579,00 грн, з яким позивач не згодний, в зв`язку з чим просить суд визнати оспорюваний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 14.09.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволені позову, з огляду на наступне. Так, між позивачем та відповідачем 31.07.2018 було укладено договір про сплату аліментів, який зареєстрований приватним нотаріусом Янковською О.С. за № 2546, на підставі якого [PERSON] зобов`язаний сплачувати на утримання дітей в рівних частках кожному аліменти в розмірі 26\~755,00 грн. Аліменти повинні були сплачені відповідачем не пізніше 20 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я [PERSON] рахунок. Однак, з моменту укладення договору [PERSON] не виконував умови вище зазначеного договору взагалі. Кошти, які позивач з 23.08.2019 перераховував на рахунок відповідача були без зазначення призначення платежу, а суми були значно меншими, ніж передбачено договором. У зв`язку з чим, [PERSON] звернулася до нотаріуса за видачею виконавчого напису, який вважає таким, що відповідає усім вимогам чинного законодавства, а тому просить суд відмовити у задоволені позову. 17.09.2021 до суду від приватного нотаріуса ОМНО Янковоської О.С. надійшли пояснення, згідно яких вона просить суд відмовити у задоволені позову, так як виконавчий напис, який оспорюється в суді було чинено нею згідно вимог чинного законодавства. 09.11.2021 ухвалою суду витребувано у третьої\~особи приватного\~нотаріуса ОМНО Янковської\~О.С. оригінал електронного доказу (довідки Track Results), згідно якого час перевірки статусу відстеження листа 2020-10-27 12:13, де зазначений трек-номер 6500906892183 та яка на думку нотаріуса підтверджує направлення та отримання [PERSON] вимоги від 02.10.20 та поштові докази (чеки, повідомлення, накладні), які зможуть підтвердити направлення позивачу зазначеної вимоги; у [PERSON] підтвердження того, що вона не отримували аліменти на утримання дітей з 31.07.2018 по серпень 2019 року; у Приморської податкової інспекції м. Одеси довідку про доходи [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) з 01.01.2018 по сьогодні. 29.03.2022 ухвалою суду повторно витребувано у третьої особи приватного нотаріуса ОМНО Янковської О.С. оригінал електронного доказу (довідки Track Results), згідно якого час перевірки статусу відстеження листа 2020-10-27 12:13, де зазначений трек-номер 6500906892183 та яка на думку нотаріуса підтверджує направлення та отримання [PERSON] вимоги від 02.10.20 та поштові докази (чеки, повідомлення, накладні), які зможуть підтвердити направлення позивачу зазначеної вимоги; у [PERSON] підтвердження того, що вона не отримували аліменти на утримання дітей у Приморської Податкової інспекції м. Одеси довідку про доходи [PERSON] (РНКОПП\~ [NUMBER] ). 12.05.2022 до суду від ГУ ДПС в Одеській області на ухвалу суду від 29.03.2022 надійшла відповідь, згідної якої інформація про доходи [PERSON] за період з 1\~кварталу 2018 року по 1 квартал 2022 відсутня. 17.05.2022 до суду від приватного нотаріуса ОМНО Янковської О.С. надійшли пояснення, у яких вона зазначила, що діючі нормативно-правові акти не передбачають вимоги зберігання у нотаріальній справі оригіналів документів, які підтверджують наявність заборгованості, тому у нотаріуса залишаються лише копії. Крім того, електронна система Укрпошти надає можливість перевірити трек-номер з формування файлу. У зв`язку з чим, вважає доцільним звернутися із відповідним запитом до Укрпошти. 19.05.2022 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи №\~522/14827/21 за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. 21.07.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 20.10.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання, у якому вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, згідно наявних матеріалів справи, позов підтримує у повному обсязі. 21.10.2022 від представника позивача адвоката Нєдова О.С. надійшло повідомлення про припинення представництва [PERSON] Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31.07.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину, зареєстрований приватним нотаріусом ОМНО Янковською \~О.С. за № 2546, на підставі якого [PERSON] зобов`язувався сплачувати на утримання дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) в рівних частках кожному аліменти в розмірі 26\~755,00 грн, що на момент укладення цього договору по курсу Національного банку України становило 1\~000,00 доларів США та підлягає індексації при зміні курсу долара США по відношенню до гривні згідно з курсом НБУ. Аліменти повинні бути сплачені [PERSON] не пізніше 20 числа кожного поточного місця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий рахунок на ім`я [PERSON] . 27.10.2020 приватним нотаріусом ОМНО Янковською О.С. вчинено виконавчий напис № \~2822 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) заборгованості за договором про сплату аліментів на дитину від 31.07.2018, строк виконання зобов`язань за яким настав 02.10.2020, у розмірі 15\~628\~579,00 \~грн та 2\~000,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 05.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинаєвим А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66411319 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 27.10.2020 № 2822. Згідно зі ст.\~18\~ЦК України та ст.ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовими висновками, наведеними у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс 17, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 61-154св18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №\~916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Як вбачається із пояснень приватного нотаріуса ОМНО Янковської О.С., 12.10.2020 нею було направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місця проживання позивача вимогу [PERSON] про усунення порушення основного зобов`язання (трек-номер № 6500906892183), яка була отримана ним 16.10.2020 про що надано відповідно роздруківку. Разом з тим, з наданої роздруківки суд позбавлений можливості встановити адресата, його контактні дані, зміст відправлення, а також особу, яка його отримала, оскільки оригіналу рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер №\~6500906892183) до суду сторонами надано не було, що унеможливило встановити вище вказані обставини. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості по сплаті аліментів та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Натомість відповідачем не було надано доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. За таких обставин, позивач був позбавлений можливості подати до нотаріуса свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначені правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №\~759/6167/18, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17 та від 30.09.2019 у справі №\~357/12818/17. Окрім того, як вбачається із виписок по надходженням на картковий рахунок [PERSON] за період з 01.06.2020 по 30.07.2021 позивачем здійснювалися регулярні платежі на її карту, що не заперечується представником відповідача у відзиві на позовну заяву, а саме: 23.08.2019 39\~720,40 грн, 27.09.2019 19\~160,00 грн, 01.11.2019 19\~800,00 грн, 01.12.2019 19\~200,00 грн, 01.01.2020 18\~890,00 грн, 01.02.2020 19\~800,00 грн, 01.03.2020 16\~582,91 \~грн, 01.04.2020 17\~700,00 грн, 01.05.2020 17\~500,00 грн, 01.06.2020 16\~500,00 грн, 01.07.2020 16\~500,00 грн, 01.08.2020 17\~000,00 грн, 01.09.2020 16\~500,00 грн. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В своїх поясненнях нотаріус зазначила, що сума заборгованості в розмірі 15\~630\~579,00 грн була вказана за розрахунком [PERSON] . Заперечуючи проти наявності у позивача заборгованості зі сплати аліментів його представник наголошував на тому, що [PERSON] подарував дітям трикімнатну квартиру в м. Одесі в рахунок погашення аліментів, на підтвердження чого надано копію договору дарування від 18.12.2018, укладеного між [PERSON] та малолітніми дітьми, від імені яких діяла їх мати [PERSON] . Відповідно до\~ч.\~1\~чт.\~190\~СК України\~той із\~батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~і той\~із батьків,\~хто проживає\~окремо від\~неї,\~з дозволу\~органу опіки\~та піклування\~можуть укласти\~договір про\~припинення права\~на аліменти\~для дитини\~у зв`язку\~з передачею\~права власності\~на нерухоме\~майно (житловий\~будинок,\~квартиру,\~земельну ділянку\~тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Таким чином, у разі домовленості батьків про припинення сплати аліментів шляхом передачі квартири, сторони повинні були укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, а не договір дарування квартири, який не містить будь-яких посилань про передачу квартири в рахунок сплати аліментів, тому зазначені доводи представника позивача є помилковими. Разом з тим, викладені вище обставини в сукупності свідчать про наявність спору між сторонами щодо дійсної суми заборгованості за аліментами, в зв`язку з чим спірний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи задоволення позову, відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн витрат по сплаті судового збору за звернення з позовом та 454,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved