Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10076,39 грн; вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що 17.10.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів під керуванням відповідача та [PERSON] . Винною особою ДТП визнано відповідача. Пошкоджені автомобілі були застраховані у страхових компанія «ТАС» та АТ «СК «АРКС» (автомобіль відповідача). Розмір страхового відшкодування становить у сумі 31466,52 грн. В подальшому, позивач звернувся до страхової компанії відповідача про виплату виплаченого страхового відшкодування, однак таке було виплачено у розмірі 21390,13 грн, що частково покриває витрати позивача. Отже, для повного відшкодування шкоди, у відповідності до ст. 1192 ЦК України просить з відповідача стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у спірній сумі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішити питання судових витрат. Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов. 19 жовтня 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заперечує проти позовних вимог. У судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Клопотання про відкладення судового засідання не подали, про причини неявки не повідомили; відповідачем не подано відзив на позов, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 17 жовтня 2019 року о 15 год. 40 хв. у місті Києві виїзд на проспект С. Бандери з проспекту Г.Сталінграду відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Renault Dokker», д. н. з. [NUMBER] , керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Renault Kango», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року (справа № 756/14635/19) відповідача визнано винним, а відтак у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Ця дорожньо-транспортна пригода визнана позивачем страховою подією, що підтверджено страховим актом позивача від 11 листопада 2019 року № 05042140/519. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ст. ст. 509, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1192 цього Кодексу розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд установив, що 10 червня 2019 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртрансміст» (страхувальник), [PERSON] (вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування наземного транспортну № FO-00419493. Застрахований об`єкт - транспортний засіб марки «Renault Kango», д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору з 16 червня 2019 року по 15 червня 2020 року. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив, що розмір страхового відшкодування становить у сумі 31466,52 грн, що підтверджено рахунком від 22 жовтня 2019 року №10958, розрахунком суми страхового відшкодування та страховим актом від 11 листопада 2019 року, які містяться у матеріалах справи. Суд приймає до уваги подані документи, як докази вірного визначення розміру заподіяння шкоди. Страхове відшкодування виплачено вигодунабувачу [PERSON] у сумі 23714,52 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 13 листопада 2019 року № 60334. Окрім цього, суму із страхового відшкодування у розмірі 7752,00 грн, позивачем зараховано як суму несплачених страхових платежів страхувальником. В подальшому, позивач звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» із заявою про страхове відшкодування, адже цивільна відповідальність відповідача була застрахована цією страховою компанією. У добровільному порядку АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 21390,13 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 24 березня 2020 року № 654_898. Суд відмічає, що оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, які були спричинені дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право вимоги до винної особи про виплату різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення із відповідача на користь позивача завданих збитків у розмірі 10076,39 грн (31466,52 грн - 21390,13 грн), а відтак позов необхідно задовольнити повністю. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved