Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до Кам`янської міської ради Черкаської області, де просить встановити факт, що позивач є племінником [PERSON] по батьківській лінії та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого дядька терміном два місяці. Свої вимоги мотивує тим, що 29.02.2016 позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на належну йому частку будинку. Однак, постановою нотаріуса від 29.02.2016, [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви та вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з непідтвердженням родинних зв`язків з померлим, пропущенням строку для подання заяви та відсутністю правовстановлюючих документів про право власності померлого на спадкове майно. Надати свідоцтво про народження батька [PERSON] та дядька [PERSON] позивач не може, оскільки останні народилися в станиці Анастасіївська Славянського району Краснодарського краю Російської Федерації, отримати архівну довідку є неможливим. Щодо пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] вказує, що власником 2/3 частин спадкового майна до лютого 2016 була його мати, тому з етичних міркувань він не вчиняв жодних дій. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 17.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.11.2022 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі, а також свідків. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Примак В.А. у судовому засіданні просили позов задовольнити з підстав вказаних в ньому. Від сторони відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, на розсуд суду. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали по суті справи аналогічні показання, згідно яких їм достаменно відомо, що померлий [PERSON] є дядьком позивача, так як вони упродовж тривалого періоду, тісно спілкувалися з позивачем та [PERSON] , і стосунки, які були у даній родині, свідчили про те, що вони є дядьком та племінником. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторони позивача, свідків, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.1994 (а.с. 5). [PERSON] народився [INFO] , відповідно до свідоцтва (повторно) про народження серії [NUMBER] від 16.04.1965 (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.06.2005, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00036874467 від 16.09.2022 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям (а.с. 9). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.1959 (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.05.1993 вбачається, що [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] (а.с. 5). [PERSON] (мати позивача) - померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2017 (а.с. 7). Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. від 29.02.2016 [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] , в зв`язку з тим, що ним пропущений сторк для прийняття спрадщини, який визначений ст.ст. 1269-1270 ЦК України, родинні відносини між ними неможливо встановити, відсутні документи, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно (а.с. 14). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши надані матеріали справи, приймаючи до уваги показання свідків, допитаних в судовому засіданні, відсутність заперечень цих обставин з боку заінтересованих осіб, а також те, що встановлення факту родинних відносин між зазначеними особами не суперечить закону і направлене на захист інтересів та прав позивача, а також враховуючи неможливість надання останнім архівної довідки про народження батька [PERSON] та померлого [PERSON] , оскільки вони народилися на території Російської Федерації, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин. Щодо визначення додаткового сторку, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, посилання позивача та його представника про те, що починаючи з 2005 року, останній не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як вважав свою поведінку не етичною по відношенні до матері, яка на той час була власницею 2/3 будинку, не є поважними причинами пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Крім того, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла [INFO] , а із заявою до нотаріуса позивач в лютому 2016 року, тобто за життя матері. Поважних причин, які б перешкоджали позивачу звернутися до уповноважених осіб з питань відкриття спадщини у строки, визначені законом, не надано. Правова позиція, висловлена Верховним Судом у справі № 362/5972/18 у постанові від 16.12.2020 року, яка є обов`язковою для всіх судів, також вказує, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність особи щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду домісця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог не було подано належних та допустимих доказів у підтвердження позовних вимог, які б давали підстави суду для поважності причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з дати смерті спадкодавця пройшло 17 років, а докази на підтвердження поважності причин подання протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори також повинні відповідати періоду з часу відкриття спадщини до шести місяців, протягом яких особа має право подати заяву про прийняття спадщини, відкликати заяву чи відмовитись від прийняття спадщини. Отже, вищевказані докази не підтверджують поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. На підставі викладеного, ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial