Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та призначення опікуна. Заява мотивована тим, що її син [PERSON] являється інвалідом 2 групи по психічному захворюванню - безтерміново. Особливості в поведінці з проявами неадекватності, відгородженості, задумливості, почали проявлятися в сина ще під час навчання в старших класах. З 1994 року він спостерігався в психіатра з діагнозом «невроз нав`язливих станів». Коли навчався в 9 класі перебував на стаціонарному лікуванні в ЧОПНД, де відмічалася спроба до суїциду через повішання, в зв`язку з чим був переведений на лікування до психіатричної лікарні. З 1997 року психічний стан сина погіршився, з`явилися маячні симптоматики з депресивним включенням. Через це в сина мали місце три суїцидальні спроби. Захворювання набуло безперервного типу перебігу з ознаками зростаючого дефекту особистості. В період загострень відмічалися неадекватності в поведінці, він періодично виявляв агресію до рідних, бив вікна в будинку, відмовлявся від їжі, в сина погіршувався сон, він почав вживати алкоголь та курити коноплю. Час від часу лікувався в психіатричній лікарні. Після виписки з психіатричної лікарні син знаходився вдома, спочатку дотримувався рекомендацій лікаря щодо підтримуючого лікування, а згодом відмовлявся приймати підтримуюче лікування відповідними препаратами. В період значного погіршення психічного стану сина доводиться знову госпіталізувати на лікування до психіатричної лікарні. Зазначає, що її син не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок душевної хвороби, син потребує постійного стороннього догляду та турботи. Наразі вона надає синові постійну допомогу та догляд, тобто здійснює фактичне опікунство над ним, забезпечуючи реалізацію ним його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Таким чином вважає за необхідне визнати її сина [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном з тим, щоб захистити його самого, а також оточуючих. В судове засідання заявник не з`явилась, надала суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без її участі, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи та стан здоров`я [PERSON] , вважає за необхідне провести судове засідання без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як встановлено з ч.1 ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Частиною 1 ст. 39 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з копій свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про реєстрацію шлюбу заявника, остання є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має ІІ групу інвалідності безтерміново. Відповідно до довідки «Черкаської обласної психіатричної лікарні Черкаської обласної ради» [PERSON] , 1982 року народження неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» у різні періоди, починаючи з 1997 року по 2022 роки (31 раз) з діагнозом «параноїдна шизофренія». Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаської філії судово - психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН» МОЗ України. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 109 від 11 листопада 2022 року [PERSON] хворіє на хронічне стійке психічне захворювання - шизофренію параноїдну з безперервним типом перебігу, частим загостренням психотичної, галюцинаторно-маячної симтоматики, проявами вираженого, декомпенсованого, змішаного дефекту особистості, ускладненого вживанням канабіноїдів та алкоголю, через що за своїм психічним станом [PERSON] не здатен на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене, зважаючи на стан здоров`я [PERSON] суд приходить до висновку, що визнання її недієздатною буде відповідати її інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст.63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Аналогічні норми передбачені і ч.1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області № 1 від 03 січня 2023 року затверджено висновок опікунської ради виконавчого комітету щодо доцільності визнання призначення опікуном [PERSON] його матір [PERSON] в разі визнання судом [PERSON] недієздатним. Наявність визначених ст. 64 ЦК України обставин, які перешкоджали б [PERSON] бути опікуном [PERSON] , судом не встановлено. Враховуючи викладене, оскільки недієздатність [PERSON] та можливість [PERSON] бути його опікуном доведена належними та допустимими доказами, суд вважає за можливе задовольнити заяву в повному обсязі. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved