Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

До Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~звернулась [PERSON] \~до ПАТ\~"Перший\~Український Міжнародний\~Банк",\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Чуловський Володимир\~Анатолійович,\~Відділ державної\~виконавчої служби\~Ірпінського міського\~управління юстиції\~про захист\~прав споживача\~шляхом визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Позов мотивує\~тим,\~що 01.02.2016\~року у\~відділі державної\~виконавчої служби\~Ірпінського МУЮ\~стало відомо\~про існування\~виконавчого провадження\~№49818481,\~відкритого 18.01.2016\~року на\~підставі виконавчого\~напису від\~22.11.2015\~року,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Чуловським\~В.А.\~і зареєстрованим\~в реєстрі\~за №16175. За вказаним\~виконавчим написом\~з неї\~підлягає стягненню\~заборгованість за\~кредитом в\~розмірі 48480,33\~гривень,\~заборгованість за\~відсотками за\~користування кредитом\~у розмірі\~7512,44\~грн.,\~сума плати\~стягувачем за\~видачу виконавчого\~напису в\~розмірі 1000\~гривень,\~а загалом\~56992,77\~гривень.\~За її\~усним зверненням\~приватним нотаріусом\~Київського МНО\~Чуловськи.м\~В.А.\~було відмовлено\~в отриманні\~і ознайомленні\~з матеріалами,\~на підставі\~яких було\~вчинено виконавчий\~напис.\~Із зазначеним\~виконавчим написом\~вона не\~погоджується,\~вважає його\~незаконним і\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Вимогам передбаченим законодавством виконавчий напис не відповідає, оскільки вчинений на спеціальному бланку нотаріального документа без його фактичного прикріплення до оригіналу договору оферти №GР-4814235 від 25.07.2013 року і засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Також виконавчий напис не містить відомостей про дату настання права вимоги стягувача за договором оферти №GР-4814235 від 25.07.2013 року. Те, що право вимоги стягувача щодо отримання зобов`язання за договором настало не відповідає дійсності, оскільки кінцевий термін погашення суми кредиту за договором встановлено 26.05.2017 року, а тому строк виконання основного зобов`язання ще не настав, що свідчить про наявність спору про право. Оскільки, між сторонами існує спір про право, відповідач належних доказів безспірності зобов`язання за договором нотаріусу не надав, а нотаріус в свою чергу при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, то з урахуванням зазначених вище підстав вона змушена звергатися до суду за захистом порушених свої прав споживача банківських послуг шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить суд виконавчий напис від 22.11.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. і зареєстрованим в реєстрі за №16175, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 48480,33 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7512,44 гри., суми плати стягувачем за видачу виконавчого напису в розмірі 1000 гривень, загалом 56992,77 гривень - визнати таким, що не підлягає виконанню. ПАТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк"\~подав до\~суду заперечення\~проти позову,\~в якому\~зазначає,\~що в\~повному обсязі\~не погоджується\~з усіма\~обставинами викладеними\~у позові\~та заперечує\~проти всіх\~заявлених вимог\~даного позову\~в зв`язку\~з їх\~необґрунтованістю,\~безпідставністю та\~невідповідністю нормам\~чинного законодавства.\~25.07.2013\~року між\~ним та\~та ПАТ\~«БАНК РЕНЕСАНС\~КАПІТАЛ»,\~правонаступником якого\~є ПУБЛІЧНЕ\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ\~МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,\~укладено договір\~оферти №\~GР\~-\~4814235,\~на умовах\~якого позивачу\~був наданий\~кредит у\~розмірі 49999,98\~грн.\~на строк\~48\~місяців,\~тобто до\~27.07.2017).\~За умовами\~кредитного договору\~позичальник зобов`язався\~щомісячно погашати\~кредит у\~сумі 2641,99\~грн.\~В зв`язку\~з припиненням\~позичальником виконання\~своїх зобов`язань\~із повернення\~кредиту,\~у нього\~виникла прострочена\~заборгованість перед\~банком,\~що стала\~підставою звернення\~відповідача до\~нотаріуса із\~заявою про\~вчинення виконавчого\~напису для\~стягнення заборгованості. Відповідач, звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, додав до неї всі необхідні і передбачені Переліком документи, а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. мав всі передбачені законодавством підстави та повністю дотримався процедури вчинення виконавчого напису. Просив позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення. В судове засідання позивач не з`явилась, її представник через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечували щодо винесення заочного рішення. Відповідач ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа Відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції не забезпечив явку свого представника в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис 22.11.2015 року, за № 16175, яким стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК, яке є кредитором, як правонаступник ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», по кредитному договору № GР- 4814235 від 25 липня 2013 року, заборгованість з боржника - [PERSON] , яка народилася [INFO] . Строк платежу по кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24 листопада 2014 року по 16 листопада 2015 року. Сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 48 480,33 (сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 33 копійки; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 512,44 (сім тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 44 копійки, та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок, що разом становить суму загальної заборгованості у розмірі 56 992,77 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 77 копійок. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 49818481 від 18.01.2016 року Дяченком Є.В., головним державним виконавцем, відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 16175, виданий 22.11.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» боргу в сумі 56\~992,77грн. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Чуловський В.А. керувався ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат»,главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач зазначає, що у неї відсутні будь які зв`язки з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», суму заборгованості не визнає. Відповідачем не подано до суду жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача. Крім того, не подано і кредитного договору, нотаріально посвідченого, згідно якого був здійснений спірний виконавчий напис нотаріусом. Суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. Судом встановлено, що позивачем згідно квитанцій сплачено судовий збір у розмірі 551,21грн. за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved