Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти заочного розгляду не заперечує. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280\~ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи судом встановлено таке. Позивач [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ) є власником квартири [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується Відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, свідоцтвом про розірвання шлюбу з [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва за вказаною адресою зареєстровано місце проживання [PERSON] , який є сином позивачки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою та не несе витрат на утримання цього житла. Ця обставина підтверджується актом від 10 травня 2021 року, з якого слідує, що [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з 02 січня 2015 року. Відповідно до частини 1 статті 317\~ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318\~ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2\~статті 319ЦК\~України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при вирішенні питання про втрату особою права користування житловим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності. Судом встановлено, що відповідач починаючи з 02 січня 2015 року не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] , а доказів поважності причин не проживання за цією адресою суду не надано. За такого, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved