Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

До суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із ТОВ «Фордом» кошти, сплачені в якості попередньої оплати за Договором поставки № 16/22 від 11.02.2022 року в розмірі 55 000 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 11.02.2022 року між позивачкою та ТОВ «Фордом» було укладено Договір поставки № 16/22 (далі - Договір), згідно якого відповідач мав виготовити та встановити меблі. Загальна сума Договору була визначена у 79 800 грн. Згідно п. 2.2 цього Договору позивачка заплатила ТОВ «Фордом» попередню оплату в розмірі 55 000 грн. Відповідач, відповідно до умов Договору, повинен був виконати свої обов`язки протягом 30 робочих днів після замірів та затвердження креслень. Однак у визначені Договором строки позивачка замовлення не отримала, у зв`язку з чим 27 липня 2022 року направила ТОВ «Фордом» письмову заяву, відповіді на яку так і не отримала. Так, позивач звернулась до суду із вказаним позовом та просить повернути їй суму сплаченої попередньої оплати та моральну шкоду, яка була завдана їй в результаті протиправних дій відповідача. Ухвалою судді від 14.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом встановлено, що 11.02.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Фордом» було укладено Договір поставки № 16/22, відповідно до умов якого відповідач зобо`язався поставити та передати у власність позивачці мебельну продукцію, відповідно до специфікації, що додається до Договору (далі - Товар) (а.с. 7-11). Відповідно до п.п. 2.1 - 2.2 Договору, загальна ціна Договору - 79 800 грн., яку замовниця має сплатити у декілька траншів, перший з яких становить 55 000 грн. Згідно із п. 3.1 Договору поставка та установка Товару відбувається протягом 30 днів після контрольного заміру та погодження креслень. Позивачка належним чином виконала умови договору, сплативши на користь відповідача попередню оплату в розмірі 55 000 грн., але відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, оплачений товар не поставив, а гроші не повернув. Позивачка направила претензію до ТОВ «Фордом» із вимогою повернути кошти, сплачені нею у якості попередньої оплати. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Так, відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи із змісту Договору, він є змішаним, тобто має як елементи договору купівлі-продажу, так і елементи договору підряду. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України, до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Виходячи із змісту та суб`єктного складу Договору, для регулювання відносин між сторонами необхідно також застосовувати Закон України «Про захист прав споживачів». Цим законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з п.3 ст. 1 Закону України « Про захист прав споживачів » виконавець - суб`єкт господарювання , який виконує роботи або надає послуги . Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову суму . Відповідно до п.18 ст. 1 Закону України « Про захист прав споживачів » продавець - суб`єкт господарювання , який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації . Відповідно до ст. 656 ЦК України , предметом договору купівлі-продажу може бути товар , який є у продавця на момент укладення договору , або буде придбаний продавцем у майбутньому . Як вбачається з тексту Договору відповідач (продавець) взяв на себе обов`язок протягом 30 днів (від дня проведення замірів та складання креслень) поставити вибрані позивачем меблі (товар) . Згідно з ст. 698 ЦК України , за договором роздрібної купівлі-продажу продавець , який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару , зобов`язується передати покупцеві товар , що звичайно призначається для особистого , домашнього або іншого використання , не пов`язаного з підприємницькою діяльністю , а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його . Відповідно до ст. 706 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору , якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання . Частина друга статті 706 ЦК України передбачає можливість укладення договору роздрібної купівлі-продажу на умовах попередньої оплати товару за правилами ст. 693 ЦК України . Згідно положень ст. 693 ЦК України , якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем ( попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк , встановлений договором купівлі-продажу , а якщо такий строк не встановлений договором - у строк , визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу . Як вбачається із матеріалів справи, позивачем внесено передоплату у розмірі 55 000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець , який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченного товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення із відповідача попередньої оплати в розмірі 55 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення із відповідача ТОВ «Фордом» на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., суд зазначає таке. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 9 ч. 2 зазначеної статті, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Отже, вимога про відшкодування моральної шкоди, є похідною від вимоги про захист прав позивача як споживача послуги. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. У справі, що переглядається, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував зусилля позивача, застосовані нею для відновлення своїх прав, що невиконання відповідачем законних претензій позивача, неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, що призвело до різкої, несподіваної і тривалої в негативну сторону зміні звичайного способу та якості життя позивача, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн., що відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності. Щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 1000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу представником позивача адвокатом Тучином Ф.А. було надано Договір про надання правової допомоги № 1/19-10-22 від 19.10.2022 року (а.с. 14-15), квитанцію про оплату правової допомоги від 19.10.2021 року (а.с. 16), опис наданих послуг від 25.10.2022 року (а.с. 17), акт виконаних робіт від 25.10.2022 року (а.с. 18). Враховуючи часткове задоволення позову та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правову допомогу підлягають стягненню із відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 570 грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги, пропорційно до їх задоволених частин.

Outcome: approved