Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Рішенням Луцького\~міськрайонного суду\~від 17\~січня 2023\~року постановлено\~позов задовольнити;\~стягнути з\~кредитної спілки\~«Експрес Кредит\~Юніон Україна»\~на користь\~ [PERSON] за\~договором про\~залучення строкового\~внеску (вкладу)\~члена кредитної\~спілки на\~депозитний рахунок\~від 28\~жовтня 2021\~року №15/10-21/В8\~суму вкладу\~у розмірі\~64\~000,00\~грн.,\~проценти у\~розмірі 2\~974,12грн.,\~інфляційні втрати\~у розмірі\~4\~436,95\~грн.,\~три відсотка\~річних у\~розмірі 726,62\~грн.,\~а всього:\~72\~137,69\~грн. та судовий збір в розмірі 1\~073,60 грн. 23 січня 2023 року представником позивача подано клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн., долучивши до матеріалів справи докази на підтвердження таких витрат. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вважає за необхідне проводити судове засідання для розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки у позовній заяві був наведений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу. Відповідач примірник позовної заяви отримав та не скористався своїм правом, передбаченим ч.5 ст.137 ЦПК України, заявити клопотання про зменшення цих витрат. Дослідивши необхідні письмові докази в їх сукупності, суд встановив таке. Згідно з\~ч.\~1,\~п.\~п.1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. У попередньому (орієнтовному) розрахунку наведеному у позовній заяві позивач вказала витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. У заяві від 17.01.2023 заявила про подачу заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Розмір цих витрат підтверджується доданими позивачем доказами, а саме копіями договору про надання правничої допомоги від 29.08.2022, ордеру на надання правничої допомоги від 08.09.2022 серії АС №104370, акту прийому передачі результатів наданих правових послуг від 23.01.2023, прибуткового касового ордера №23/01/23 від 23.01.2023, квитанції до прибуткового касового ордера від 23.01.2023 на суму 5\~000,00 грн. Крім того, суд зауважує, що у пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723 св 20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582 св 20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783 св 21), від 13 червня 2022 року у справі №456/7206/18 (провадження 61-5547 св 21). Застосовуючи вищенаведені правові позиції Верховного Суду суд ще раз підкреслює, що клопотань про зменшення судових витрат, в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України, відповідач суду не надав, хоча був ознайомлений з їх попереднім розміром, отримавши примірник позовної заяви, а тому суд стягує їх у повному розмірі, в межах попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат. Підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим. Таким чином, з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає характеру спору, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, у сумі 5\~000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved