Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який в подальшому передав право вимоги ТОВ «АНСУ» в серпні 2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що 25 червня 2008 року між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 33-958/08-А. Предметом даного договору є надання Банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності Кредитних ресурсів у сумі 218 321 долар США, з оплатою по процентній ставці 12,5 процентів річних. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за кредитним договором, до 25 червня 2015 року. Пунктом 3.3. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується щомісяця, в термін з 26 по останнє число (включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого становить 3897,88 доларів СШ відповідно до графіку зниження розміру заборгованості (додаток № 1 до цього договору). У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами. Відповідно до п.4.7 Позичальник щомісяця, у строк з 26 по останнє число (включно) кожного місяця , сплачує щомісячну комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 2011, 70 грн. Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів. В подальшому до Кредитного договору було укладено дві додаткові угоди відповідно до яких: додаткова угода № 1 від 27.08.2008 р. - змінено термін щомісячних погашень заборгованості за кредитними ресурсами, 1 по 10 число (включно) кожного місяця; додаткова угода № 2 від 06.09.2013 - умовами вказаної угоди встановлено, що в період з 06 вересня 2013 року по 25 червня 2017 року позичальник зобов`язується щомісяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі 1411, 53 дол. США; в період з 01 червня 2017 по 25 червня 2017 додатково до розміру щомісячного платежу позичальник зобов`язується здійснити погашення нарахованих та неоплачених відсотків за користування кредитними ресурсами у розмірі 11 341, 97 дол. США; в період з 01 червня 2017 по 25 червня 2017 додатково до розміру щомісячного платежу позичальник зобов`язується здійснити погашення нарахованої та неоплаченої комісії за користування кредитними ресурсами у сумі 20 117 грн. Позичальник скористався Кредитними ресурсами наданими Банком, натомість свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, систематично порушував виконання умов кредитного договору, про що банком надіслано лист-вимогу №9-243620/14776 від 24.07.2015, але зобов`язання за кредитним договором так і не виконані. Станом на 24 липня 2015 року загальна сума заборгованості позичальника перед Банком складає 3 667 381,03 грн. і включає в себе: заборгованість за основним боргом - 59 284,11 дол. США (за курсом НБУ 22,0157 грн./1 дол.США - 1 305 181,18 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 21 747,25 дол.США (за курсом НБУ 22,0157 грн. /1 дол. США - 467 904,52 грн.; заборгованість по щомісячній комісії - 58 339,30 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами щомісячної комісії - 1 825 079,61 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] 25.06.2008 року було укладено договір поруки. Відповідно до умов вказаного договору поруки (п.1.1.), поручитель зобов`язується перед Кредитором, відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором. Пунктом 2.5. договору поруки визначено, що виконання зобов`язань поручителя є безумовним. 16.09.2013 року було укладено додаткову угоду до договору поруки № 33-958/08-А-П від 25.06.2008 р. Пунктом 3.3. договору поруки встановлено, що у випадку недотримання поручителем строків оплати грошових коштів кредитору, поручитель зобов`язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1 (один) процент від суми вимоги за кожний день прострочення. У випадку невиконання позичальником зобов`язань, позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, згідно п.2.1 договору поруки. В забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору між банком та відповідачем, 26 лютого 2007 року був укладений договір застави автомобіля посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В. за реєстровим № 372. Враховуючи те, що позивальник не виконав в повному обсязі умови кредитного договору просять суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором №33-958/08-А від 25.06.2008 року у розмірі 3 667 381,03 грн., яка включає в себе: заборгованість за основним боргом - 59 284,11 доларів США (за курсом НБУ 22,0157 грн./1 дол. США - 1305 181,18 грн.; заборгованість по нарахованих відсотках - 21 747,25 дол. США (за курсом НБУ 22,0157 грн. /1 дол. США - 467 904,52 грн.; заборгованість по щомісячній комісії - 58 339 грн. 30 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами , щомісячної комісії - 1 825 079, 61 грн. Також просили суд стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2015 року справу передано судді Богдан О.А. Ухвалою від 23.09.2015 року по справі відкрито провадження. 20.01.2016 року від представника відповідача [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження. Ухвалою від 03.02.2016 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.Києва ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 23.09.2015 року залишена без змін. 21.04.2016 року відповідач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним положення кредитного договору, який ухвалою від 08.12.2022 року залишено без розгляду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Кричиній А.В., у зв`язку зі звільненням за власним бажанням судді Богдан О.В. 07.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним правочину та визнання поруки припиненою. 21.12.2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Шумейко О.І. у зв`язку зі звільненням за власним бажанням судді Кричиної А.В. 10.04.2017 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Тітову М.Ю. у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Шумейко О.І. Ухвалою судді Тітова М.Ю. з занесенням до протоколу судового засідання залучено до участі в розгляді справи ТОВ «АНСУ» в якості правонаступника позивача. 13.05.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та у зв`язку з відрахуванням зі штату суддів Оболонського районного суду м.Києва судді Тітова М.Ю. у зв`язку з призначенням на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу передано судді Яценко Н.О. Представник відповідача [PERSON] подав суду відзив в якому посилався на те, що незважаючи на неодноразові клопотання представника відповідача про витребування оригіналів документів про надання кредиту, позивачем так і не було надано жодних оригіналів документів, які підтверджують надання відповідачеві [PERSON] кредиту в іноземній валюті. Зазначає, що [PERSON] не отримував готівкові грошові кошти в доларах США. До того ж, отримання відповідачем 1 готівкової іноземної валюти, вважає, що суперечить за умовами спірного кредитного договору, чинному законодавству. Відповідно до п.2.2 Кредитного договору для надання кредитних ресурсів та обліку залишку заборгованості за наданими кредитними ресурсами Банк відкриває позичальнику, позичковий рахунок № [NUMBER] . У поданій позивачем копії «заяви про видачу готівки № 1» вказано, що 218321 долар США видано позичальнику за дебетом рахунку № [NUMBER] . Однак згідно з п.п4.5 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 р. № 337, яка діяла на момент укладення Кредитного договору, видача готівки іноземної валюти здійснюється зокрема, за заявою на видачу готівки -фізичними особами з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо. Посилається на те, що [PERSON] не отримував кредит у готівці іноземної валюти, автомобіль Ауді А8, 2008, належний відповідачеві 1, був оплачений позивачем шляхом перерахування безготівкових коштів у гривні України на банківський рахунок автосалону. Зазначає, що [PERSON] не отримував грошові кошти в іноземній валюті, а тому вважає, кредитний договір № 33-958/08-А від 25.06.2008 не є укладеним. Позивач перерахував грошові кошти в розмірі 1058 791,35 грн. на банківський рахунок автосалону за автомобіль Ауді А8, 2008 р.в. В розрахунку суми заборгованості по кредитному договору №33-958/08-А від 25.06.2008, доданому позивачем до позовної заяви сплачено 159 036,09 доларів США по основному боргу та 96 599, 46 доларів США процентів. Разом - 255635,55 доларів США, що за курсом НБУ на 24.07.2015 (дата розрахунку позовних вимог), складає 5 627 995,58 грн. Вважають, що відповідач 1 погасив заборгованість перед позивачем за оплачену останнім вартість автомобіля Ауді А8, 2008 р.в. Просили суд в задоволенні позову відмовити. В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судових засіданнях проти задоволення позову заперечував та просив відмовити. Після оголошення перерви по справі в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі відповідача [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. В подальшому до суду не з`являлася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі. Розгляд справи з підстав передбачених законодавством неодноразово відкладався, в тому числі і за клопотання сторін для врегулювання спору мирним шляхом. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Вислухавши представника позивача та представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. 25 червня 2008 року між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є ТОВ «АНСУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 33-958/08-А .(а.с.7 т.1) Предметом даного договору є надання Банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності Кредитних ресурсів у сумі 218 321 долар США, з оплатою по процентній ставці 12,5 процентів річних. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за кредитним договором, до 25 червня 2015 року. Пунктом 3.3. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується щомісяця, в термін з 26 по останнє число (включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого становить 3897,88 доларів США відповідно до графіку зниження розміру заборгованості (додаток № 1 до цього договору). У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами. Відповідно до п.4.7 Позичальник щомісяця, у строк з 26 по останнє число (включно) кожного місяця, сплачує щомісячну комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 2011, 70 грн. Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів. В подальшому до Кредитного договору було укладено дві додаткові угоди відповідно до яких: додаткова угода № 1 від 27.08.2008 р. - змінено термін щомісячних погашень заборгованості за кредитними ресурсами, 1 по 10 число (включно) кожного місяця; додаткова угода №2 від 06.09.2013 - умовами вказаної угоди встановлено, що в період з 06 вересня 2013 року по 25 червня 2017 року позичальник зобов`язується щомісяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі 1411,53 дол. США; в період з 01 червня 2017 по 25 червня 2017 додатково до розміру щомісячного платежу позичальник зобов`язується здійснити погашення нарахованих та неоплачених відсотків за користування кредитними ресурсами у розмірі 11 341, 97 дол. США; в період з 01 червня 2017 по 25 червня 2017 додатково до розміру щомісячного платежу позичальник зобов`язується здійснити погашення нарахованої та неоплаченої комісії за користування кредитними ресурсами у сумі 20 117 грн. Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача [PERSON] посилався на те, що позичальник не отримував позику в іноземній валюті. Разом з тим з наданих позивачем доказів убачається, що предметом кредитного договору є кредитні ресурси в сумі 218 321 дол. США., в своїй заяві на отримання кредиту [PERSON] просив Банк надати йому кредит на придбання автомобіля в сумі 218 321 дол. США на строк до 84 місяці під заставу автомобіля Ауді А8, 2008 року (а.с.34 т.3), що підтверджує факт укладення договору кредиту в іноземній валюті. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Ч. 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник скористався Кредитними ресурсами наданими Банком, натомість свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема кредитних договорів , не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] 25.06.2008 року було укладено договір поруки. Відповідно до умов вказаного договору поруки (п.1.1.), поручитель зобов`язується перед Кредитором, відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором. Пунктом 2.5. договору поруки визначено, що виконання зобов`язань поручителя є безумовним. 16.09.2013 року було укладено додаткову угоду до договору поруки № 33-958/08-А-П від 25.06.2008 р. Пунктом 3.3. договору поруки встановлено, що у випадку недотримання поручителем строків оплати грошових коштів кредитору, поручитель зобов`язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1 (один) процент від суми вимоги за кожний день прострочення. У випадку невиконання позичальником зобов`язань, позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, згідно п.2.1 договору поруки. Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним усіх зобов`язань і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи встановлено, що на виконання умов договору позичальником сплачено 159 036,09 доларів США по основному боргу та 96 599, 46 доларів США процентів. Разом - 255635,55 доларів США. Комісії сплачено - 112655 грн. 20 коп. Проте, в повному обсязі умови кредитного договору позичальником не виконано, протилежне судом не встановлено. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 24 липня 2015 року заборгованість за основним боргом - 59 284,11 дол. США (за курсом НБУ 22,0157 грн./1 дол.США - 1 305 181,18 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 21 747,25 дол.США (за курсом НБУ 22,0157 грн./1 дол. США - 467 904,52 грн.; заборгованість по щомісячній комісії - 58 339,30 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами щомісячної комісії - 1 825 079,61 грн. Відповідно до умов договору поруки поручитель зобов`язався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, а тому відповідальність є солідарною. Враховуючи те, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання суд доходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за основним боргом - 59 284,11 дол. США (за курсом НБУ на час подання позову 22,0157 грн./1 дол. США - 1 305 181,18 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 21 747,25 дол. США (за курсом НБУ на час звернення до суду 22,0157 грн./1 дол. США - 467 904,52 грн.; заборгованість по щомісячній комісії - 58 339,30 грн. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушення , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, який вимагає дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи. При цьому необхідно враховувати, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес і перебуває в цивільно-правовому полі. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) мети, досягнення якої передбачається, та засобів, які використовуються для її досягнення. Як убачається з матеріалів справи позичальником отримано в позику 218321 дол. США, при цьому погашено 159 036,09 доларів США по тілу кредиту та 96 599, 46 доларів США процентів. Разом - 255635,55 доларів США. Комісії сплачено - 112655 грн. 20 коп. Пеня в сумі 1 825 079, 61 грн., яка нарахована позивачем на думку суду буде зайвим, непомірним грошовим навантаженням для відповідачів, враховуючи те, що значну суму позики, відсотків повернуто та сплачено комісію. З урахуванням принципу справедливості, а також враховуючи те, що відповідачі намагалися врегулювати спір мирним шляхом, суд вважає за можливе звільнити відповідачів від сплати пені, відмовивши позивачу у задоволенні даної позовної вимоги. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати по 912,37 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial