Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Представник [PERSON] -адвокат Піпко А.М. звернувся до суду із вказаною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON] проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Солдат [PERSON] проходив службу у військовій частині [NUMBER] та приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 19.07.2022 року, що підтверджується довідкою начальника штабу-першого заступника командира військової частини [NUMBER] № 145 від 16.08.2022 року. Відповідно до повідомлення сім`ї (близьких родичів) [INFO] № 2144 від 17.10.2022 року, солдат [PERSON] , [INFO] , 09.10.2022 року під час бою у н.п. Бахмут Донецької області після відходу особового складу з позицій, командиром роти здійснювались заходи по збору даних щодо кількості військовослужбовців та їх розташування, станом на 09.10.2022 вважається зниклим безвісти. Командир військової частини [NUMBER] полковник [PERSON] в листі № 7048/9/3317 від 28.11.2022 за результатами розгляду звернення заявника повідомив наступне: «Військова частина [NUMBER] , у складі якої Ваш син [PERSON] здійснював захист України від російської агресії, знаходиться в підпорядкуванні військової частини [NUMBER] . Згідно рапортів та пояснень військовослужбовців, що несли службу разом із [PERSON] , наявна інформація про його загибель серед інших військовослужбовців під час виконання бойового завдання, а також один із військовослужбовців на фото впізнав загиблого солдата [PERSON] . Загиблого солдата [PERSON] та іншого військовослужбовця не змогли евакуювати з позицій із-за щільних обстрілів противником із важкого озброєння. Враховуючи, що солдат [PERSON] на даний час не доставлений з поля бою в розпорядження відділення судово-медичної експертизи, військова частина [NUMBER] при прийнятті рішення про визнання солдата [PERSON] безвісти зниклим керується Методичними рекомендаціями дій посадових осіб при виявленні відсутності підлеглих військовослужбовців, зниклих безвісти за особливих обставин та військовополонених, затверджених Командувачем територіальної оборони Збройних сил України від 04.10.2022 року (далі - Порядок). На даний час військовою частиною [NUMBER] проведено усі необхідні заходи встановленні Порядком, зокрема надіслано сповіщення начальнику [INFO] у Вінницькій області, подано заяву до ГУ НПУ у Вінницькій області про внесення відомостей про військовослужбовців військової частини [NUMBER] Сил територіальної оборони Збройних Сил України, що зникли безвісти за особливих обставин до Єдиного реєстру осіб, що зникли безвісті за особливих обставин, проведено службове розслідування, надіслано звернення до міжнародного Комітету Червоного Хреста в Україні за допомогою у поверненні тіл безвісти зниклих військовослужбовців військової частини [NUMBER] . За результатами службового розслідування вирішено вважати солдата [PERSON] таким, що зник безвісти під час захисту Батьківщини до моменту отримання документального підтвердження факту його загибелі, а також виплачувати грошове забезпечення та додаткову винагороду безвісти зниклого солдата [PERSON] з дня зникнення безвісті членам його сім`ї, за їх заявою на ім`я командира військової частини [NUMBER] . Водночас інформую Вас, що відповідно до ст. 4 закону України «Про правовий захист осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання військовослужбовцю військової частини [NUMBER] [PERSON] статусу безвісти зниклого за особливих обставин не позбавляє його родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання його загиблим». Відділом поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 24.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення та розпочато кримінальне провадження 12022020220000311 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині). За інформацією товаришів по службі солдат [PERSON] здійснював захист України від російської агресії у військовій частині [NUMBER] . [PERSON] 09.10.2022 року разом із товаришами по службі прийняв бій з російськими агресорами в н.п. Бахмут Донецької області. По позиціях, з яких вів бій [PERSON] з бойовими побратимами, здійснено масований обстріл з мінометів. Внаслідок попадання міни в окоп біля [PERSON] він отримав поранення, не сумісне з життям і його повністю засипало землею. [PERSON] побрати його відкопали, але він вже не дихав. Бойові побратими помістили тіло [PERSON] в спальний мішок, сфотографували його, про що додається відповідне фото, і мали намір доставити його в місце розташування військової частини. Проте, тіло [PERSON] не вдалося евакуювати з позицій із-за щільного обстрілу противником із важкого озброєння. Фотозображення тіла [PERSON] було передано керівництву військової частини [NUMBER] , яке в подальшому направило його для упізнання його цивільній дружині [PERSON] , яка впізнала на фотографії тіло [PERSON] , про що свідчить запис під фотографією. Дану інформацію було направлено до військової частини [NUMBER] . Члени сім`ї [PERSON] , зокрема заявник, намагались отримати документи, підтверджуючі смерть [PERSON] , однак отримали інформацію про те, що у зв`язку з відсутністю тіла він рахується безвісти зниклий. Обставини проходження військової служби [PERSON] та його загибелі під час виконання бойового завдання при здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на лінії безпосереднього зіткнення з противником ґрунтовно викладені у вищевказаних документах. Проте, ні заявнику, ні його цивільній дружині [PERSON] не було видано свідоцтва про смерть [PERSON] , пояснюючи це тим, що відсутнє відповідне лікарське посвідчення, адже його тіло не вдалося доставити з поля бою в розпорядження відділення судово-медичної експертизи. За вказаних підстав, заявник вимушена звернутися до суду з цією заявою про встановлення юридичного факту загибелі [PERSON] . Заявник [PERSON] та її представник-адвокат Піпко А.М. в судове засідання не з`явились, представник заявника на електронну пошту суду надіслав заяву за вх. Еп-66/23 про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Уповноважений представник заінтересовної особи-Калинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, проте від начальника відділу ДРАЦС Гавронської Л.П. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення заяви не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 12.04.1970. [PERSON] проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуюється довідками виконавчого комітету Калинівської міської ради від 27.10.2022 року № 662 та від 27.10.2022 року № 663. Солдат [PERSON] проходив службу у військовій частині [NUMBER] та приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 19.07.2022, що підтверджується довідкою начальника штабу-першого заступника командира військової частини [NUMBER] № 145 від 16.08.2022. Відповідно до повідомлення сім`ї (близьких родичів) [INFO] № 2144 від 17.10.2022 року, солдат [PERSON] , [INFO] , 09.10.2022 під час бою у н.п. Бахмут Донецької області після відходу особового складу з позицій, командиром роти здійснювались заходи по збору даних щодо кількості військовослужбовців та їх розташування, станом на 09.10.2022 вважається зниклим безвісти. У листі командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] №7048/9/3317 від 28.11.2022, серед іншого, зазначено, що згідно рапортів та пояснень військовослужбовців [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання, проте, евакуювати його з позиції із-за щільних обстрілів противником і важкого озброєння не змогли. Вроаховуючи, що солдат [PERSON] не доставлений з поля бою в розпорядження відділенні судово-медичної експертизи, військова частина [NUMBER] прийняла рішення про визнання його безвісти зниклим. Крім того, один із військовослужбовців впізнав на фото загиблого солдата [PERSON] . Як свідчить запис під фотографією від 20.10.2022, доданою до матеріалів справи, [PERSON] (цивільна дружина) впізнала на цій фотографії тіло [PERSON] , [INFO] , який служив у військовій частині [NUMBER] , батальйон територіальної оборони, [INFO]. Проте, отримати свідоцтво про смерть [PERSON] заявник позбавлена можливості в зв`язку з відсутністю відповідного лікарського посвідчення, оскільки тіло [PERSON] не доставлене з поля бою в розпорядження відділення судово-медичної експертизи. Визнання даного факту необхідно заявнику для реалізації її прав на отримання пільг, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оформлення спадщини померлого тощо. Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Враховуючи положення частини дев`ятої статті 10 ЦПК України суд вважає за можливе застосувати положення статті 317 ЦПК України у даних правовідносинах. Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. Предметом доказування у цих справах є не сама подія смерті, а її чітко визначений час, який повинен породжувати для заявника правові наслідки. У відповідності з частин третьої, четвертої статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до пункту другого частини першої статті 17 Закону № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК України). Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт загибелі (смерті) громадянина України - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Луганськ, військовослужбовця утвореного відповідно до законів України військового формування, який загинув [INFO] під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у віці 52 роки в м. Бахмут Донецької області, який на час смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду не встановлено. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вимогами пункту восьмого частини першої статті 430 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. В ст. 1-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» міститься наступне визначення: 7) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації". Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 24 травня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.09.2022 № 217), де наявна Бахмутська міська територіальна громада Бахмутського району Донецької області, до складу якої входить м. Бахмут. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне рішення в частині встановлення факту загибелі (смерті) громадянина [PERSON] допустити до негайного виконання. Судові витрати по сплаті судового збору, суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави на підставі п. 16 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved