Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за минулий період починаючи стягнення з 26.11.2019 року і до дня подачі цієї позовної заяви. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.08.2014 року сторони перебували у шлюбі. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач з 04.09.2019 року не бере участі у вихованні та утримання спільної дитини, а після розірвання шлюбу і по сьогоднішній день відмовляється сплачувати кошти на утримання та виховання дитини. Позивачка самостійно не може забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач здоровий та працездатний чоловік, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати аліменти на рівні прожиткового мінімуму для дітей до шести років, а після настання шестирічного віку для дітей від шести років і старше, оскільки працює в КП ХОР «Обласний центр паліативної медицини «Хоспіс» на посаді повара та має постійний дохід. Крім того, відповідач має необліковані доходи. Щодо понесених нею витрат на правову допомогу зазначила, що у зв`язку із поданням до суду даної позовної заяви позивачка була змушена звернутися до адвоката за отриманням професійної правничої допомоги, а тому вказані витрати слід відшкодувати позивачці. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивачки також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності. В заяві від 17.02.2022 року позовні вимоги визнав частково, а саме щодо стягнення аліментів з моменту подання позовної заяви (а.с.121). В своєму клопотанні від 27.10.2022 року просив врахувати його позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог і зазначив, що вказані позивачем доводи не відповідають фактичним обставинам справи. Позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач не надавав матеріальної допомоги за минулий період. Відповідач надавав позивачці та дитині допомогу, купляв речі, ліки, оплачував перебування та харчування дитини в дитячому садку, здійснював грошові переводи, що підтверджується копіями чеків. Доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий час та доказів ухилення відповідача від їх сплати позивачем до позовної заяви не долучено, а тому вимоги про стягнення аліментів за минулий період є безпідставними. Посилання позивачки на те, що відповідач має необліковані доходи також не відповідають дійсності, оскільки жодних доказів на підтвердження таких посилань позивачкою не надано. Інших доходів, крім заробітної плати, відповідач немає. Крім того, відповідач має іншу дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 02.08.2007 року відповідач сплачує аліменти в розмірі ј частки від його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того зазначив, що він допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами та отримають малу пенсію. Зазначив, що до подання даної позовної заяви до суду і після цього відповідач сплачує аліменти на утримання спільної дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка не надає можливості відповідачу приймати участь у житті дитини, у зв`язку з чим в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей. Позивачем не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також позивачем не доведено стягнення аліментів за минулий період. Позивачка надала відповідь на відзив, де зазначила, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто вимога про стягнення аліментів в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ґрунтується на положеннях ст. 182 Сімейного кодексу України. Позивачці не відомо, чи бере участь відповідач в утриманні іншої доньки. Посилання відповідача на те, що він надає допомогу позивачці на утриманні доньки спростовуються наданими відповідачем чеками, з яких вбачається, що з моменту припинення шлюбних відносин, а саме з 04.09.2019 року позивач сплатив 2919,50 грн. Окрім садка дитина відвідує гуртки, за які сплачує позивачка самостійно, допомоги зі сторони відповідача на утримання доньки не отримує. Посилання відповідача на те, що він надає допомогу своїм батькам, також не відповідають дійсності, оскільки його батьки працюють, отримують пенсію і не являються непрацездатними особами. Посилання відповідача на наявність в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова іншої справи, де сторонами також є позивачка і відповідач, не стосуються предмету даного позову. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Судом встановлено, що сторони у справі 23.08.2014 року зареєстрували шлюб між собою. Вказаний шлюб було розірвано рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Харкова від 26.11.2019 року. В шлюбі сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована і проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідками про зареєстрованих осіб, ухвалою суду від 05.02.2021 року (а.с.22), характеристикою (а.с.33), та не оспорюється відповідачем. Відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Викладене підтверджується наданими сторонами доказами і поясненнями сторін по справі. Згідно довідки про доходи і податки (а.с.24), [PERSON] за основним місцем роботи в КНП ХОР «ОЦПМ ХОСПІС», за період роботи з січня 2020 року по грудень 2020 року отримав дохід у розмірі 96417 грн., з якого було утримано податок з доходу 17355.10 грн. і військовий збір 1446.27 грн. Таким чином, після відрахувань податків і зборів, середня зарплата відповідача склала 6467.97 грн. на місяць. Згідно копій чеків, які надані відповідачем (а.с.25-28), вбачається, що відповідачем були здійснені перекази для доньки та оплата товарів для неї на загальну суму близько 3660 грн. за період 09.09.2020 року по 21.04.2021 року, що не заперечується позивачкою. Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 02.08.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.58). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум: на дітей віком до 6 років з 1 січня 2021 року - 1912 гривень; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» установлено\~прожитковий мінімум\~на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» установлено\~прожитковий мінімум\~на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 року - 2833 гривні. Згідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги, що відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки з дня звернення її до суду з даним позовом, тобто з 22.02.2021 року. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача на праві спільної сумісної власності квартири (а.с.102-103). Суд бере до уваги і те, що дитина відповідача [PERSON] [INFO] досягла повноліття і аліменти на неї з відповідача не стягуються. Посилання відповідача на те, що він допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами та отримають малу пенсію, не підтверджені належними і допустимими доказами. З урахуванням викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2800\~гривень щомісячно, що майже відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку на даний час і незначно перевищує такий розмір прожиткового мінімуму за минулий час після досягнення дитиною 6 років. Аліменти суд стягує з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 22.02.2021 року. При цьому суд бере до уваги достатність заробітку (доходу) платника аліментів. Щодо вимоги про стягнення аліментів за минулий період, а саме з 26.11.2019 року по 21.02.2021 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка не надала суду будь-які докази того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача за минулий період, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, як це передбачено ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України. Посилання позивачки на те, що з моменту розірвання шлюбу і по день подання позовної заяви про стягнення аліментів відповідач не надавав жодної допомоги на утримання спільної дитини, не заслуговують на увагу, оскільки позивачкою не надано достатніх, належних та допустимих доказів вказаних обставин. Долучені позивачкою фотознімки дитячих речей із цінниками на них самі по собі не свідчать про те, що позивачка самостійно та за особисті кошти, без участі відповідача у цьому, придбала вказані речі. Крім того, вартість речей та факт їх придбання не свідчать про право позивачки на стягнення з відповідача аліментів за минулий період. З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів з 26.11.2019 року по 21.02.2021 року. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 18000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження даних витрат позивачкою надано суду копію договору про надання правової допомоги від 16.02.2021 року, копію ордера, акт наданих послуг з правової допомоги від 14.09.2021 року, відповідно до якого загальний розмір гонорару становить 18000 грн. В зазначеному договорі про надання правової допомоги в п.2.12 сторони дійшли згоди про те, що клієнт сплачує адвокатові вартість виконаної роботи з надання правової допомоги за умови підписання акту наданих послуг з правової допомоги та після набрання чинності рішення суду впродовж 5 календарних днів з моменту набрання чинності рішення суду по позовній заяві клієнта. Зважаючи на те, що позивачка і адвокат Бережний Г.В. у виконання зазначеного договору про надання правової допомоги підписали акт наданих послуг, узгодили суму наданих послуг, що відповідач не подавав до суду клопотання про зменшення розміру витрат у зв`язку з недотриманням вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн., що складає 50% від суми узгоджених позивачкою та її адвокатом витрат. При цьому суд враховує, що позов задовольняється частково і витрати стягуються судом пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн., так як позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial