Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.10.2018 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було підписано заяву про приєднання № 546898006 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до вказаної заяви, 12.10.2018 року відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом у сумі 22970,00 грн. зі сплатою 38% річних за користування кредитом. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2021 року становить 24925,23 грн. та складається з: 21435,61 грн. заборгованості за основним боргом; 3392,15 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; інфляційного збільшення заборгованості за кредитом 11,74 грн. та за процентами 49,11 грн.; три проценти річних від суми заборгованості по кредиту 12,52 грн. та за процентами 24,10 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст.1054, 1049, 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 24925,23 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи мається його заява про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких клопотань та відзиву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. 09.10.2018 року [PERSON] підписала заяву про приєднання № 546898006 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі заява про приєднання до ДКБО) (а.с.9-10). Відповідно до змісту заяви про приєднання до ДКБО вбачається, що шляхом підписання Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування в редакції яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору Банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг та підтвердив своє ознайомлення з умовами Договору (п.3.1. заяви). Згідно із пунктом 3.2 заяви про приєднання до ДКБО, відповідно до умов Договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Відповідно до заяви приєднання до ДКБО відповідач надав згоду на підключення основної Картки до послуг СМС - інформування до свого номеру телефону (п.3.3.2). Відповідно до п. 3.4.2 у заяві про приєднання до ДКБО, відповідач [PERSON] просила відкрити їй поточний рахунок в гривнях України на умовах тарифного пакету «Моя картка». Згідно розрахунку заборгованості (а.с.4-6), вбачається, що за договором № 5468980 від 09.10.2018 року, станом на 01.12.2021 року, мається заборгованість у розмірі 24925,23 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом 21435,61 грн.; - заборгованості за нарахованими відсотками 3392,15 грн.; - інфляційного збільшення заборгованості по кредиту - 11,74 грн., по відсоткам 49,11 грн.; - трьох відсотків річних від суми заборгованості по кредиту 12,52 грн., по відсоткам 24,10 грн. Вказаний розрахунок містить відомості щодо терміну дії банківської платіжної картки № [NUMBER] (лютий 2024р.). Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, остання належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, кредит в порядку та сумах визначених договором, не погашала, у зв`язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 01.12.2021 року виникла заборгованість у розмірі 24925,23 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, відповідно до норм ст.1049 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 24925,23 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2270,00 грн. судового збору, що підтверджується меморіальним ордером № 3385881006 від 10.12.2021 року, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved