Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися ближче ніж 500 метрів до місця проживання заявника за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування, телефонні переговори та інші засоби зв`язку з [PERSON] ; обмежувальний припис просить видати строком на шість місяців. В обґрунтування заяви заявник вказує, що вона є постраждалою особою від домашнього насильства від свого колишнього чоловіка [PERSON] , з яким вона перебувала у шлюбі з 05.09.2014 по 16.12.2020. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через постійні побої, приниження та інші прояви домашнього насильства, що здійснювалося в присутності неповнолітніх дітей, заявник змушена була піти разом з дітьми мешкати окремо до своїх батьків. Заявник зазначає, що вона постійно перебуває в страху переслідування та погроз колишнього чоловіка [PERSON] . Так 05 січня 2022 року близько 18-30 год. [PERSON] хапав заявника з силою руками за руки, штовхав при цьому вона вдарялася об стіну руками та спиною, після чого вона впала на підлогу, потім він схопив її руками за ноги та витягнув у під`їзд. Крім того, 18 вересня 2022 року приблизно о 10-00 год. [PERSON] вдарив заявника кулаком по обличчю. Зазначені факти свідчать про необхідність винесення обмежувального припису. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2022 року заяву [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису передано на розгляд Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року справу передано на розгляд за територіальною підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 30 грудня 2022 року до суду надійшли заперечення на заяву про видачу обмежувального припису від представника заінтересованої особи [PERSON] , в яких він просить відмовити [PERSON] у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заперечень посилається на те, що виключно довідка щодо наявності тілесних ушкоджень не встановлює зв`язок між ушкодженнями на її тілі та діями [PERSON] , а інших доказів до заяви не надано. Конфлікти та сварки між колишнім подружжям почалися після розірвання шлюбу. Заявниця дуже боляче сприймає спілкування заінтересованої особи з дітьми, та те що діти бажають бачитись з батьком. [PERSON] (заінтересована особа) - ніколи не притягався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності у зв`язку із вчиненням домашнього насильства. Письмові докази щодо багаторазових звернень [PERSON] до управління поліції, містять в собі повідомлення про перешкоди зі сторони заявниці в побаченнях батька з синами. Крім того, заявником не надано передбачених законом підстав для позбавлення батька прав, передбачених ст.ст. 151, 153 Сімейного кодексу України, на особисте виховання дітей та спілкування з ними. Будь-яких інших належних та обґрунтованих доказів психологічного, фізичного, економічного насильства щодо заявника матеріали заяви не містять. Викладені в заяві про видачу обмежувального припису обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Вважає, що поданням цієї заяви заявник домагається на законних підставах не виконувати розпорядження про побачення батька з синами, тому що заборона [PERSON] , наближатися ближче ніж 500 метрів до місця проживання [PERSON] , за адресом: [ADDRESS] , унеможливлює регулярні побачення з синами, передачі малолітних дітей (3 та 5 років) із рук в руки від матері до батька та навпаки. З метою уникнення непорозумінь з приводу стану здоров`я дітей до та після побачення, батько повинен забирати та віддавати дітей виключно заявнику, а не третім чи стороннім особам. Відстань у розмірі 500 метрів дуже велика для малолітніх дітей, які не повинні самостійно, без догляду дорослих, долати таку відстань. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи [PERSON]. просив відмовити у задоволенні заяви. Суд, вислухавши представника заявника [PERSON] , представника заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Заявник та заінтересована особа [PERSON] з 05 вересня 2014 року перебували у шлюбі, який рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року, що набрало законної сили 19 січня 2021 року, розірвано (а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7). 18 вересня 2022 року відносно [PERSON] інспектором поліції застосовано терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 5 діб з 11-00 годин 18 вересня 2022 року до 11-00 годин 23 вересня 2022 року у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства, а саме 18 вересня 2022 року о 10-00 год. в [ADDRESS] вчинив фізичне домашнє насильство до колишньої дружини [PERSON] , а саме штовхав та вдарив рукою в обличчя (а.с.6 зворотна сторона). Висновком спеціаліста судово-медичного експерта №69 від 10 січня 2022 року у заявника виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.с.8). Висновком спеціаліста судово-медичного експерта №2558 від 19 вересня 2022 року у заявника виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, в термін на який вказує обстежена, тобто 18 вересня 2022 року (а.с.9-10). 04 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України за заявою [PERSON] з приводу того, що 23 липня 2022 року приблизно о 20-45 год. невстановлена особа, знаходячись біля будинку [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків спричинила тілесні ушкодження заявниці. 14 вересня 2022 року дане кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 ст. 284 КПК України (кримінальне провадження №12022046680000354) (а.с.74). 04 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України за заявою [PERSON] з приводу того, що 19 вересня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , невстановлена особа нанесла заявниці тілесні ушкодження. 17 жовтня 2022 року дане кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 ст. 284 КПК України (кримінальне провадження №12022046680000461) (а.с.123). В порядку частини першої статті 82 ЦПК України судом встановлено, що протокол про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 1732 КУпАП не складався та відповідно судом така справа не розглядалася. Вирішуючи пред`явлені вимоги, судом враховується наступне. Основним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з видачі обмежувального припису, є Закон України від 07 грудня 2017 року N 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон N 2229-VIII), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пунктів 2, 3, 7, 8 частини першої статті 1 Закону N 2229-VIII: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства; домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Основними засадами запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд; належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству (стаття 4 Закону N 2229-VIII). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону N 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до частини першої статті 26 Закону N 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Згідно з пунктом 1 статті 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до частини другої статті 26 Закону N 2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, яке невідоме кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону N 2229-VIII). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі N 754/11171/19 (провадження N 61-21971св19) зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 29 серпня 2019 року у справі N 640/23804/18 та від 02 вересня 2020 року у справі N 635/4854/19-ц. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Судом, враховуючи надані заявницею докази, не встановлено підстав для видачі обмежувального припису з огляду на таке. Відповідно до постанови Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі N 756/11732/18, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі N 159/5880/18, зазначено, що сам факт звернення заявника до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та [PERSON], але не підтверджує, що остання вчинила щодо заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом N 2229-VIII. Суд зазначає, що звернення заявника до органів поліції та внесення відомостей про кримінальні провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань не підтверджують факт вчинення домашнього насильства, не є доказом вини у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (стаття 62 Конституції України). Крім того, з наданого суду витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що кримінальне провадження №12022046680000354, на яке заявник в своїй письмовій заяві щодо обгрунтованості застосування обмежувального припису посилається як на доказ вчинення [PERSON] домашнього насильства, 14 вересня 2022 року закрито на підставі ч.1 ст. 284 КПК України (а.с.74). Також судом враховується, що протокол про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 1732 КУпАП не складався та відповідно судом така справа не розглядалася. Копія заяви [PERSON] від 16 жовтня 2022 року судом до уваги не береться, оскільки вона не має правового відношення до справи, так як стосується іншої події (а.с.196). Разом із цим, судом враховується, що наявність лише одного термінового заборонного припису щодо [PERSON] від 18 вересня 2022 року не свідчить про незмінність поведінки останнього по відношенню до заявника, враховуючи, що дану заяву подано до суду ще 27 вересня 2022 року. Таким чином, заявник не надала суду належних й допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог щодо факту вчинення домашнього насильства, а також ризиків, які можуть настати у майбутньому, у зв`язку із невиданням обмежувального припису, що є його процесуальним обов`язком у силу положень статей 12, 81 ЦПК України. Отже, сам факт звернення заявниці до органів поліції, відповідей поліції на такі звернення, проходження за ініціативою заявника судово-медичного обстеження, а також факт звернення до суду зі скаргами в порядку статті 303 КПК України (а.с.8-10,84-90,96-102,198-199,200,201-202), не є безумовною підставою для застосування судом до [PERSON] спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". З огляду на викладене, у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити.

Outcome: dismissed