Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

08.04.2021 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Боринської селищної ради, в якій просила розірвати шлюб із [PERSON] та визначити місце проживання дитини з нею. Обґрунтування позовних вимог. 09.08.2012 зареєструвала шлюб з [PERSON] , в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . У будинку чоловіка в с. Бітля, де проживала після реєстрації шлюбу, позивач зазнала психологічного насилля з боку його матері та сестри, які її постійно принижували та ображали, а чоловік у всьому їх підтримував та слухав. 04 січня цього року вона захворіла на Ковід - 19 і їй сказали йти на самоізоляцію до своєї мами, а коли повернулася, то її не пустили до хати і не дозволяють бачитися з дитиною. Сина налаштовують проти неї та залякують, а сусіди стверджують, що сина не випускають на вулицю. Вона має постійне місце проживання, у неї є підтримка рідних, не має шкідливих звичок, за місцем проживання характеризується позитивно, дуже любить свого сина, який є малолітнім і потребує маминої любові, турботи та піклування. Вважає, що дитині найкраще з мамою і проживання з нею буде відповідати інтересам дитини. Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито провадження у справі. 07.06.2021 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. 07.06.2021 представник органу опіки та піклування подала висновок про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 07.06.2021 прийнято до розгляду відзив [PERSON] на позовну заяву. 02.08.2021 позивач [PERSON] подала до суду клопотання про роз`єднання позовних вимог. 09.08.2021 представник позивача - адвокат Миньо М.М. подав до суду клопотання про виклик свідків та долучення до матеріалів справи письмових доказів. Ухвалою суду від 09.08.2021 роз`єднано позовні вимоги, виділено в окреме провадження позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 25.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Вони проживали в будинку відповідача [PERSON] разом з його матір`ю та сестрою. Відповідач і його мати дуже погано до неї відносились, заставляли працювати по господарству, забирали сина, а коли вона захворіла в лютому 2021 наказали їй йти додому, щоб не заразити їх та сина коронавірусом. Коли вона повернулась в березні 2021 і повідомила відповідачу, що хоче розірвати шлюб, її вигнали з будинку, не дають можливості брати участь в житті сина, його вихованні, розвитку, зустрічі з сином відбуваються в присутності відповідача та його матері, при цьому їй не дозволяють навіть підходити до дитини. Коли вона приходить в школу, то там, або завжди присутній відповідач і його мати, або ж сина взагалі немає в школі. Відповідач і його мати не дозволяють дитині гуляти, мати друзів, дитина постійно вдома. Через те, що сина постійно носять на руках, він погано ходить Позивачка вважає, що син повинен проживати з нею, для чого є всі необхідні умови, вказала, що вона не заперечує, щоб син спілкувався і бачився з батьком і вона в цьому не буде створювати жодних перешкод, як вже тривалий час це робить відповідач. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області - Леневич С.В. надала пояснення про те, що у березні 2021 до них звернулася позивачка [PERSON] , яка розповіла про те, що її чоловік [PERSON] та його родина не дають бачити сина [PERSON] . Здійснивши перевірку таких обставин служба у справах дітей встановила, що дійсно з січня 2021 року позивачка [PERSON] не бачить свого сина, оскільки її колишній чоловік [PERSON] чинить в цьому перешкоди. Коли [PERSON] взимку 2021 захворіла, то [PERSON] та його мати наказали їй йти до батьків. Коли в березні [PERSON] повернулась, її не пустили, дитину не дали побачити. У березні місяці разом із поліцією спредставники служби у справах дітей виїхали до місця проживання відповідача [PERSON] для обстеження умов проживання. Коли зайшли в будинок, то мати відповідача почала кричала, щоб усі вийшли. Дитини [PERSON] не дали. Через тиждень малолітній [PERSON] захворів і перебував у лікарні. [PERSON] приходила відвідати сина, приносила йому іграшки та продукти харчування, однак дитині їх не дали. [PERSON] та його мати [PERSON] говорили, що це може нашкодити дитині, прим цьому, вони не допускали матір до сина. Вважає, що відповідач [PERSON] свідомо не дає можливості [PERSON] , як матері, бачити сина, брати участь у його вихованні, дбати про нього. Така його поведінка негативно впливає на дитину, яку він безпідставно позбавляє материнської любові та опіки. Підтримала наданий службою в справах дітей висновок щодо вирішення спору та вважає, що за обставин, які склались, дитина повинна проживати з матір`ю, так як це буде відповідати її інтересами. У позивачки [PERSON] є всі умови для проживання дитини, можливості для її утримання, виховання та забезпечення повноцінного розвитку сина. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав з підстав та мотивів, які викладені в позовній заяві. Додатково зазначив, що під час проживання у будинку відповідача, позивачка зазнала психологічних знущань. Коли позивачка захворіла у січні 2021, то мати відповідача відправила її до її батьків. Після одужання, відповідач з матір`ю та сестрою не давали бачитись з дитиною. Щоб бачитись з дитиною, позивачка викликала правоохоронні органи. Вважає, що середовище, в якому проживає ималолітній [PERSON] не відповідає його інтересам, а в позивачки є всі належні умови для проживання дитини. Також позивачка не буде чинити перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною. Просить позов задоволити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що позивачка залишила його та дитину, пішла проживати до своїх батьків. Після цього вона розлучилась з ним і не хотіла зберегти їх сім`ю. Син залишився проживати з ним, має всі умови для навчання, розвитку, він його утримує, дбає про нього. Позивачка [PERSON] від народження їх сина не дбала про нього, не вигодовувала молоком при народженні, не піклувалась про його здоров`я. Вона не зможе дбати про дитину, так як не вміє навіть приготувати йому їсти. Після того, як позивачка пішла проживати до своєї матері, вона інколи приходить до сина, але він її боїться, не хоче її бачити, ховається від неї в шафу. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав з підстав та мотивів, які викладені у відзиві та доповненні до відзиву на позовну заяву. Вказує, що позивачкою не надано суду доказів про те, як вони проживали з відповідачем, що її били, чи були конфлікти. Органи опіки та піклування вступили в справу, коли захворіла мати, вирішували конфлікт неналежним чином. Доказів хвороби позивачки немає, вона два місяці жила у своєї матері, дитиною не цікавилась. Мати не була присутня з дитиною в лікарні, коли та хворіла. Відповідач працює і може утримувати сім`ю. Позивачка в березні 2021 прийшла з Органом опіки та піклування до відповідача, щоб забрати дитину, хоча немає даних про належні умови проживання позивачки, немає акту обстеження матеріально-побутових умов. У будинку позивачки проживає 7 чоловік. У будинку відповідача є дві кімнати, в одній живе мати зі сестрою, а в іншій батько і дитина. Позивачка не працює і не може забезпечити належне виховання дитини та матеріально її забезпечити. Просить у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] є її племінницею. 9 років [PERSON] проживала в шлюбі з відповідачем та мають сина. [PERSON] проживає у своєї матері, а сина забрав відповідач [PERSON] і не дає позивачці з ним бачитись. Знає, що дитина не ходить на вулицю, не бавиться з іншими дітьми, рідко відвідує школу. Їй не відомо, як жили позивачка з відповідачем, але знає, що позивачку не пускали ніколи в магазин, продавці в магазині її навіть не знали. У відповідача старий будинок, дві малі кімнати, третя кімната можливо 5х5. В будинку відповідача, крім нього з дитиною, проживає ще його мама та сестра. Позивачка не знає як має забрати сина, її до нього не пускає відповідач і його матір. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення про те, що позивачка є її сестрою. Їй відомо про те, що відповідач та його сім`я знущалися з [PERSON] , били її. Одного разу, коли вона принесла гроші, які передала мама, в той день на вулиці було дуже холодно, її сестра [PERSON] прибирала на подвір`ї і змерзла, вона її спитала, чому вона сама прибирає. [PERSON] постукала в двері, а мама з сестрою відповідача почали до неї кричати нецензурними словами. Відповідач був в хаті з дитиною. Вона спитала, чому сестру не впускають в будинок, а вони почали на неї кричати та виганяти з хати і казали, щоб забрала із собою свою сестру, а дитину вони не віддадуть. [PERSON] у даний час проживає в будинку їх матері. Де є дві кімнати, кухня, коридор і ванна. Умови проживання добрі і дитині буде зручно і комфортно. Вважає, що дитині буде краще з мамою, оскільки сім`я відповідача тримає дитину в будинку, нікуди не випускає, постійно знаходять якісь хвороби дитині, маніпулюють дитиною. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення про те, що знає сторін у справі. Тяжкун Відповідач є її сусідом, їх діти ходять разом до школи. Будинок відповідача від її будинку на відстані 500 метрів. ЇЇ дитина боїться [PERSON] , він постійно стоїть біля дверей в школі разом із своєю мамою і чекають дитину до закінчення уроків. Хлопчика рідко бачить в школі. Коли позивачка приходить до сина в школу, то вже на наступний день дитину в школу відповідач не приводить. Позивачка часто приходить до дитини, приносить гостинці, але відповідач відштовхує позивачку. Вказала, що дитина називає бабу своєю мамою, що є неприпустимим. Вона бачила, як [PERSON] зайшла до класу і давала дитині гостинці, дитина йшла до неї з радістю, але відповідач зі своєю матір`ю не пускали дитину до рідної матері. Вказала, що вона ніколи не бачила, щоб дитина бавилася з іншими дітьми, хлопчика взагалі ніде не видно. Вона бачила, що дитина сидить в хаті на вікні, якщо хтось бачить дитину, то вони закривають штори. Їй не відомі факти неналежного догляду за дитиною позивачкою. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення про те, що позивачка є її дочкою, а відповідач є колишнім зятем. Її дочка [PERSON] є розумна, працьовита. Коли її дочка проживала в сім`ї відповідача, то вона постійно передавала їм гроші, бачила, що вони погано живуть, але не думала, що настільки погано. 04.01.2021 близько 16.00 год. їй подзвонила дочка і сказала, що її вигнали з будинку, щоб вона нікого не заразила, бо хвора. Її будинок від будинку відповідача на відстані близько 4 км. і дочка хвора йшла пішки всю дорогу. Коли виздоровіла, хотіла повернутись до відповідача, дзвонила йому, але він казав, щоб вона залишалася, дитині телефон не хотіли давати, щоб поговорив з мамою. 03 березня [PERSON] поїхала до відповідача, але коли зайшла в будинок, то відповідач з матір`ю не дали їй дитини. Коли дитина хворіла і була в лікарні то там теж відповідач з матір`ю не дали можливості [PERSON] бути з сином. Вважає, що дитині краще буде з матір`ю, в них добрі умови для проживання, в будинку великі кімнати, коридор, кухня і ванна, дитина буде мати свою кімнату, своє ліжечко. Вона, як бабуся має змогу допомагати матеріально так як отримує заробітну плату та пенсію. [PERSON] також заробляє гроші, зокрема, збирає чорниці, ялівець, гриби і продає їх, працює по домашньому господарству. Знає, що її дочка не буде перешкоджати відповідачу, як батькові, бачитись з сином. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення про те, що позивачка [PERSON] є її колишньою невісткою, а відповідач [PERSON] є її сином. Невістка прийшла жити до них 01.11.2011, а 09.08.2012 зареєстрували шлюб. [INFO] невістка народила сина [PERSON] у м. Львові. Невістка казала, що не візьме дитину на руки, бо боїться, грудьми не кормила, зціджувала молоко на пеленку, а син купляв суміші. Вона їм у всьому допомагала, вставала вночі, коли дитина плакала, бо невістка не хотіла встати. [PERSON] з сином і дитиною жили в окремій кімнаті, а вона з своєю дочкою в іншій кімнаті. Коли дитина хворіла, то [PERSON] не викликала лікаря і не відвідувала дитину в лікарні. 03.01.2021 [PERSON] зібралася і пішла до своєї матері, її не було два місяці вдома, вона не дзвонила. Потім [PERSON] прийшла із старостою села, поліцією та Службою у справах дітей, щоб забрати дитину. Дитина не йшла до мами, а тому залишилася проживати з батьком. [PERSON] приходила до сина останній раз 29.07.2022, однак вона заборонила бачити дитину, бо не було вдома сина, він порався на городі. [PERSON] щотижня приходить і бачиться з сином, але син до неї йти не хоче. У кімнаті онука є 2 велосипеди, ноутбук, іграшки, має гойдалку, має своє ліжечко. Дитина без нагляду не ходить, встає рано і снідає, бавитися йде на вулицю, ходять до церкви, до школи. Під час навчання дитини вони з сином присутні, сидять на подвір`ї біля школи, вона має вільний час, а син [PERSON] працює неофіційно і в нього ненормований робочий час. Позивачку теж бачила в школі, вона заходила до класу, де навчається дитина, приносила іграшкову машинку на його день народження, яку дитина не взяла, бо з нею не хоче спілкуватися. Вона була присутня при тому, що коли прийшла позивачка провідати сина до хати, то він сховався від неї під стіл, брати від неї подарунки відмовляється. Дитина ніколи не була наодинці з мамою, бо не хоче йти до неї. Дитина проводить час із батьком, йдуть на вулицю, на базар, їдуть мотоблоком, дитина навчається вдома, виконує домашні завдання. Дитина не називає [PERSON] мамою, а називає матір`ю, її [PERSON] , хоча вона є його бабусею. Вважає, що малолітній [PERSON] повинен проживати з батьком, який ним займається, дитина його любить, а позивачка не дбала про свого сина та не піклувалася про нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила про те, що позивачка є колишньою жінкою її брата, а відповідач є її братом. Після народження дитини, позивачка боялася взяти сина на руки, вночі до дитини не вставала, дитиною не займалася, а тому весь час біля дитини була присутня її матір [PERSON] . Її брат [PERSON] утримував сім`ю, а за дитиною доглядала їх мати [PERSON] . 03.01.2021 [PERSON] пішла до своєї матері і два місяці не приходила додому. Потім [PERSON] прийшла до них додому і хотіла забрати сина, але він не йшов до неї, втікав. Вважає, що дитина повинна проживати з батьком, який про неї піклується, родину позивачки малілотній [PERSON] не знає, оскільки вони до них ніколи не приходили, він також не знає, що позивачка є його мама. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2012, який розірвано рішенням Турківського районного суду Львівської області від 17.09.2021, рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.03.2021. Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 02.04.2021 за № 837, до складу сім`ї (зареєстрованих) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , входять мама [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Як видно із характеристики, виданої виконавчим комітетом Боринської селищної ради від 02.04.2021 за № 23, [PERSON] , 1992 р.н. народилася і виросла в с. Либохора Турківського району Львівської області, трудолюбива, відповідальна, користується повагою та авторитетом серед товаришів та жителів села. Не має шкідливих звичок. Сумлінно виконує батьківський обов`язок. За час проживання на території села зарекомендувала себе з позитивної сторони. Скарг на її адресу до виконавчого комітету Либохорської сільської ради не поступало. Дана особа не являється депутатом. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 02.04.2021 за № 838, при обстеженні матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , 1992 р.н., жительки [ADDRESS] в житловому будинку загальною площею 80 кв.м. Умови проживання задовільні. [PERSON] , [INFO] на даний час проживає без реєстрації місця проживання в [ADDRESS] біля свого батька [PERSON] , де разом із ними проживають: бабуся [PERSON] , [INFO] , тітка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 12.05.2021 № 376. Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 12.05.2021 за №377, [PERSON] народився та проживає в с. Бітля Самбірського району Львівської області. За час проживання [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони. Скарг на гр. [PERSON] до виконкому Боринської селищної ради не поступало. За характером спокійний, врівноважений, не конфліктний, міцних алкогольних напоїв не вживає. Як видно із довідки про матеріально-побутові умови [PERSON] , [INFO] , жителя с. Бітля Самбірського району Львівської області, яка видана виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 02.06.2021 за №448, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживають без реєстрації місця проживання: син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , сестра [PERSON] . Проживає [PERSON] в дерев`яному будинку загальною площею 88 м.кв., житлова площа становить 60 кв.м. З висновку\~Боринської селищної\~ради Самбірського\~району Львівської\~області від\~04.06.2021\~за №616/02-25 видно, що питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при Боринській селищній раді 03.06.2021 року року і прийнято рішення за доцільне визначити місце проживання дитини біля своєї матері [PERSON] . Боринська селищна рада, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини біля своєї матері [PERSON] . Відповідно до довідки Боринського професійного ліцею народних промислів та ремесел від 14.07.2021 за №363, [PERSON] дійснонавчалася в Боринському професійному ліцеї народних промислів та ремесел з 01.09.2010 по 16.02.2012 за професією кухар, бармен, на денній формі навчання. Згідно з довідкою Либохорського ЗЗСО I-III ступенів ЗДО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 01.07.2021 за № 16/21, [PERSON] , [INFO] дійсно навчалася у Либохірській загальноосвітній школі I-III ступенів. У 2010 закінчила 11 класів, одержала атестат про середню освіту з середнім балом - 8,4. Як видно із характеристики учениці 11 класу Либохірської загальноосвітньої школи I-III ступенів - [PERSON] , така протягом навчання виявила достатній рівень знань з усіх предметів. Має бажання вчитися. На уроках активна, вміє правильно і точно висловити свою думку, відповідає на запитання. Старанна і наполеглива у виконанні навчальних завдань під час уроків і вдома, акуратно та систематично виконує домашні завдання. До виконання громадських доручень ставилась добросовісно. Брала активну участь у предметних вечорах, різних конкурсах. Чуйна, щира, ввічлива у ставленні до інших. Користується авторитетом серед однокласників. З повагою ставиться до старших. Згідно з довідкою КНП "Боринська районна лікарня" Боринської селищної ради від 20.07.2021 за №155, [PERSON] , [INFO] не знаходиться на диспансерному обліку. Відповідно до довідки виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 01.06.2021 за № 441, [PERSON] постійно в березні, квітні, травні місяцях 2021 відвідувала свого сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля батька [PERSON] в [ADDRESS] . 07 березня та 02 квітня [PERSON] прийшла до свого сина [PERSON] , але свекра [PERSON] не надала їй можливості побачитись із дитиною. Із слів [PERSON] за весь цей час, що вона приходила до свого сина [PERSON] , чоловік [PERSON] , свекра [PERSON] та сестра чоловіка [PERSON] не давали їй можливості близького спілкування із дитиною. Як видно із довідки виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 20.08.2021 за №596, [PERSON] на протязі серпня місяця 2021 приходила в с. Бітля до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що проживає разом із своїм батьком [PERSON] та його родичами. Однак, після неодноразових спроб відвідування свого сина [PERSON] , [PERSON] повідомляла, що її чоловік [PERSON] та його родичі не допускають її до дитини. 12.03.2021 [PERSON] до Турківського відділення поліції та виконавчого комітету Боринської селищної ради як Органу опіки та піклування, комісії з питань захисту прав дитини Боринської селищної ради із заявою, щоб прийняти міри до його дружини [PERSON] , з підстав того, що його дружина час від часу самовільно покидала будинок залишаючи її з сином, якого він доглядав та виховував. Коли до неї телефонував, то вона говорила, що знаходиться у своєї мами. 03.01.2021 приблизно о 15.00 год. його дружина безпричинно покинула місце проживання та його з сином у власному будинку. Іванна веде антигромадський, аморальний спосіб життя та інші обставини. З відповіді Відділення поліції №2 Самбірського РВП № 774/02/60-2021 від 18.03.2021, наданої [PERSON] , в ході проведеної перевірки встановлено, що по даному факту відсутні ознаки складу будь-якого правопорушення, а вбачаються цивільно-правові відносини. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 03.03.2021, складеного спеціалістом Служби у справах дітей Боринської селищної ради Леневич С.В., інспектором Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Федьком М., старостою с. Бітля - Фазан В., на час обстеження встановлено, що дитина [PERSON] , 2015 р.н. був вдома з бабусею, батько порався по господарству. В кімнатах чисто, прибрано. Дитина візуально виглядала хворобливою. Мати [PERSON] звернулась за допомогою щодо визначення місця проживання дитини з нею, так як вона вирішила розлучитись з чоловіком. З сім`єю була проведена бесіда, але чоловік [PERSON] та його мати і сестра поводилися агресивно і сканлалили, що дитину не віддадуть матері. Комісія рекомендує матері звернутись в суд про визначення місця проживання дитини біля матері. Відповідно до довідок виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 15.09.2021 за №625, від 06.10.2021 за №708 [PERSON] , [INFO] в серпні, вересні місяцях 2021 відвідувала свого сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає в с. Бітля Самбірського району, але як вона повідомляла їй не дозволяв спілкуватися із сином чоловік [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 15.09.2021, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Боринської селищної ради Леневич С.В., фахівцем із соціальної роботи центру надання соціальних послуг [PERSON] , встановлено, що сім`я складається з 4-ох осіб, син [PERSON] , мати [PERSON] , сестра [PERSON] . Проживають в будинку, який складається з 2 кімнат, кухні та веранди. Санітарний стан житла задовільний. Висновки: на час обстеження житлово-побутових умов сім`ї встановлено, що [PERSON] був вдома, порався по господарству біля хати, але членів комісії не допустив до житлового приміщення, щоб обстежити умови проживання малолітньої дитини. Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 03.11.2021 за № 741, [PERSON] , [INFO] на протязі жовтня місяця 2021 приходила в с. Бітля до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що проживає разом із своїм батьком [PERSON] та його родичами. Однак, після неодноразових спроб відвідування свого сина повідомляла, що її чоловік [PERSON] не допускає її до дитини. Як видно з інформації виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , староста сіл Бітля, Сигловате протягом 2021 року неодноразово був присутній при відвідуванні [PERSON] свого сина [PERSON] в с. Бітля Самбірського району Львівської області. На час відвідування матері [PERSON] дитини [PERSON] , в кімнаті були присутні батько дитини [PERSON] та бабуся [PERSON] . При намаганні [PERSON] підійти близько до сина, [PERSON] ставав на її шляху і не давав їй можливості наблизитися до сина наголошуючи, що вона буде близько спілкуватися із дитиною тоді, коли дитина до неї підійде сама, але дитина до матері теж не підходила. [PERSON] в цей час знімає все на телефон. Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 11.01.2022 за № 11, на протязі грудня 2021 та в січні 2022 [PERSON] приходила відвідувати сина [PERSON] , який проживає в с. Бітля Самбірського району Львівської області біля батька [PERSON] . Приносила йому подарунок, який не взяв не син і не батько. Під час відвідування [PERSON] сина [PERSON] , його батько [PERSON] не дозволяв [PERSON] близько підходити для спілкування до сина, наголошуючи, що вона буде близько спілкуватися із сином тоді, коли син підійде до неї сам. Також син [PERSON] не підходив до мами [PERSON] . 11.01.2022 [PERSON] хотіла відвідати свого сина, але [PERSON] не впустила її до хати, пояснивши, що нема вдома її сина [PERSON] . Відповідно до інформації Бітлянського ЗЗСО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, наданої на адвокатський запит, [PERSON] , [INFO] навчається в старшій групі з короткотривалим перебуванням. Загальна кількість днів відвідування з 01.09.2021 по 31.12.2021 - 66 днів, з них присутності - 27 днів, відсутності - 39 днів. Приводили і забирали [PERSON] з навчального закладу батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Протягом навчального процесу батько і бабуся не залишали приміщення школи. Навчання старшої групи триває 3 год. 50 хв. Зауваження щодо перебування в приміщенні школи [PERSON] і [PERSON] були неодноразово, як від директора так і від педагогічних працівників. На ці зауваження [PERSON] і [PERSON] реагували негативно. [PERSON] відвідувала свого сина і цікавилась ним, приходила у навчальний заклад, приносила подарунки, олівці, пластилін, конструктор, машинку, поїзд та багато іншого. Реакція [PERSON] і [PERSON] була негативною. Як видно з довідки виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 16.02.2022 за № 85, [PERSON] , [INFO] на протязі січня-лютого 2022 приходила відвідувати в с. Бітля свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що проживає разом із батьком [PERSON] та його родичами. 03.02.2022 [PERSON] приходила відвідати сина в с. Бітля, але [PERSON] вийшла на подвір`я і сказала, що не впустить [PERSON] до сина так як немає вдома її сина [PERSON] . [PERSON] 04.03.2022 приходила відвідувати свого сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає в с. Бітля Самбірського району, але [PERSON] не дозволила їй заходити і бачити сина, так як вдома немає її сина [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області за №116. Відповідно до довідки виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 11.05.2022 за № 222, [PERSON] в травні 2022 відвідувала свого сина [PERSON] , [INFO] в с. Бітля Самбірського району, 03.05.2022 приблизно в 17 годині [PERSON] не дозволила зайти [PERSON] до хати, щоб вона відвідала сина через те, що на даний час немає вдома [PERSON] . 11.05.2022 [PERSON] впустили до хати відвідати сина [PERSON] . З відповіді старости старостинського округу № 8 Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Фазан В.В. від 26.05.2022 за № 16 на адвокатський запит видно, що [PERSON] протягом березня-травня 2022 року відвідувала свого малолітнього сина [PERSON] за місцем проживання його батька [PERSON] . Були випадки, коли [PERSON] не дозволяла бачити [PERSON] свого малолітнього сина [PERSON] , тому що не було вдома [PERSON] . [PERSON] коли спілкується в хаті з малолітнім сином [PERSON] , він з мамою не спілкується, ховається в кут за диван і до неї не підходить, а коли [PERSON] хоче підійти до сина, [PERSON] не дозволяє, а говорить [PERSON] , що вона близько буде спілкуватися з сином тоді, коли дитина підійде до неї сама. В його присутності з [PERSON] не узгоджувався час відвідувань сина, [PERSON] на одинці з дитиною не залишалась, в його присутності собаку на [PERSON] не спускали і під час відвідувань свого сина [PERSON] в стані сп`яніння не перебувала. Як видно з виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП «Турківський ЦПМСД» від 01.08.2022за № 3, [PERSON] , [INFO] перебувала на амбулаторному лікуванні з 06.05.2022 по 14.05.2022. Діагноз: укус або удар, завдані собакою. З копії матеріалів ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області №519 по зверненні [PERSON] , які розпочато 03.05.2022 та закінчено 12.05.2022, видно, що [PERSON] зверталася із заявою 03.05.2022, щоб прийняти міри до колишнього чоловіка [PERSON] , котрий 29.04.2022 спустив на подвір`я собаку, яка її покусала, а також колишній чоловік не пускає її до сина [PERSON] . Відповідно до відповіді старости старостинського округу № 8 Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Фазан В.В. від 18.08.2022 за № 39, він 11.08.2022 був присутній, коли [PERSON] відвідувала свого малолітнього сина [PERSON] за його місцем проживання в с. Бітля. В кімнаті знаходились [PERSON] , син [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] пропонувала піти з нею гуляти на вулицю, казала йому, що вони підуть в магазин по морозиво, і що вона його з собою не забере, вони повернуться назад. [PERSON] спитався у [PERSON] , якщо вона не хоче забрати сина, чого вона подала на суд, щоб вона розказала дитині по якій причині відбувається суд. Приблизно після півгодинного спілкування [PERSON] до дитини, [PERSON] сказав [PERSON] , щоб ця вийшла із кімнати, так як дитина вже більше півгодини сидить в кутку за диваном. У зв`язку із тим, що розгляд справи про визначення місця проживання дитини триває більше одного року, питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] повторно було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при Боринській селищній раді. На засідання були запрошені батьки дитини [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини на засідання комісії не з`явився, не повідомив обґрунтовану позицію щодо розгляду даного питання та причину своєї відсутності, хоча був повідомлений. Мати дитини [PERSON] повідомила, що вона неодноразово приходила до будинку, в якому на даний час проживає її син. [PERSON] не дозволяє їй спілкуватися з сином, мотивуючи тим, що дитина не хоче з нею спілкуватися та боїться її. Мати не може бачитися із сином навіть у присутності батька в будинку, де він проживає. Оскільки батьком не було надано додаткових матеріалів, члени комісії не змінили думки і прийнято рішення за доцільне визначити місце проживання дитини біля своєї матері [PERSON] . Комісією було рекомендовано Службі у справах дітей Боринської селищної ради підготувати висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] та подати на затвердження виконавчим комітетом Боринської селищної ради. З висновку Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 04.10.2022 за №5, затвердженого рішенням виконавчого комітету Боринської селищної ради від 05.10.2022 за №74, видно, що 25.02.2021 в службу у справах дітей Боринської селищної ради звернулася [PERSON] , жителька с.Бітля. У своєму усному зверненні вона пояснила, що чоловік та свекруха не впускають її до хати та не дозволяють бачитися з малолітньою дитиною. 03.03.2021 працівниками служби у справах дітей, старшим інспектором ЮП, старостою с.Бітля, Сигловате проведено обстеження умов проживання дитини, що підтверджується відповідним актом. Під час обстеження встановлено, що дитина знаходилася в будинку зі своєю бабусею, батько порався по господарству. Дитина візуально виглядала хворобливою. В кімнатах було чисто та прибрано. [PERSON] разом зі своєю матір`ю та сестрою поводили себе агресивно і сказали, що не віддадуть матері дитину. 07.03.2021 року малолітній [PERSON] потрапив до педіатричного відділення Турківської ЦМЛ з діагнозом гострий обструктивний бронхіт, ацетономічний стан. Під час перебування дитини в лікарні, [PERSON] знову звернулася в службу у справах дітей. Двічі до лікарні виїжджала комісія в складі працівників служби у справах дітей та ювенальної превенції, щоб мати дитини мала змогу слідкувати за станом здоров`я своєї дитини. [PERSON] постійно в березні, квітні, травні 2021 року відвідувала свого сина [PERSON] , однак [PERSON] не надала їй можливості побачитися з дитиною. За весь час, що мати приходила до дитини їй не надавали можливості близького спілкування з дитиною. [PERSON] разом із своєю дитиною зареєстровані в [ADDRESS] . 05.04.2021 працівниками служби у справах дітей також було проведено обстеження житлових умов за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] . В будинку створені всі умови для проживання та виховання дитини. [PERSON] трудолюбива, відповідальна, не має шкідливих звичок. [PERSON] має підтримку рідних, не має шкідливих звичок, за місцем проживання характеризується позитивно, звичайно любить свого сина та турбується про здоров`я та життя дитини. Комісія не виявила причин, через які б мати не могла займатися вихованням свого сина. Враховуючи вищенаведене комісія вирішила, що малолітньому [PERSON] більше потрібна материнська турбота, ласка та догляд, які більш оптимально може надати саме матір. Беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів малолітньої дитини Служба у справах дітей Боринської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання дитини біля матері [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 03.10.2022 за № 479, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживають без реєстрації місця проживання син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] . Як видно з характеристики гр. [PERSON] , [INFO] , яка видана виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 03.10.2022 за № 478, [PERSON] проживає в с. Бітля Самбірського району Львівської області. Був одружений з [PERSON] , але сімейне життя в них не склалося, вони розлучилися і разом не проживають. За час спільного сімейного життя в них народився син [PERSON] .. [PERSON] проживає разом із сином, своєю мамою та сестрою. [PERSON] спиртних напоїв не вживає, з сусідами не конфліктує. За характером спокійний, врівноважений, не конфліктний. 30.05.2022 [PERSON] подав директору Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО [PERSON] заяву із проханням прийняти сина [PERSON] в 1 клас. Як видно з характеристики учня 1 класу Бітлянського ЗЗСО I-III ст. - ЗДО [PERSON] , яка видана 29.09.2022 за № 72, [PERSON] навчається у 1 класі. Мовленевий розвиток, сприйняття, мислення відповідає віку. Букви пише охайно з дотриманням правильної форми, розміру, нахилу. Текст читає складами. Дитину приводять до школи бабуся і батько. Забирають зі школи вчасно. Школу відвідує нерегулярно. Дитина забезпечена всім шкільним приладдям. Відповідно до довідок Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 09.09.2022 за № 148, від 15.09.2022 за № 81, виданої [PERSON] , його син [PERSON] з 01.09.2022 навчається у першому класі. Школу відвідує нерегулярно. За час навчання сина батько з вчителями та дирекцією в конфлікти не вступав. Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 03.10.2022 за № 480, яка видана [PERSON] про те, що його колишня дружина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. З долученого представником відповідача [PERSON] флеш накопичувачу видно, що на такому є чотири відеозаписи від 27.09.2021. Оглянувши ці відеофайли суд встановив, що [PERSON] приходила в будинок відповідача [PERSON] відвідати сина. Коли позивачка заходила в кімнату, де був її син [PERSON] , дитина підводилась з ліжка і йшла ховатись в шафу. Позивачка та відповідач в цей час з`ясовували стосунки між собою, а їх син увесь цей час перебував у шафі. З відеозапису долученого представником відповідача [PERSON] з першого вересня Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО учнів першого класу, видно, що [PERSON] розповідає віршик (файл 1). На другому відеозаписі (файл 2) видно малолітнього [PERSON] , його маму [PERSON] , які знаходяться в школі. [PERSON] хоче поцілувати сина, але він впав на підлогу та відвернувся. Як видно в медичних документів, [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні (витяг з медичної картки № 4223 Львівської обласної дитячої клінічної лікарні; виписка № 5400/696, історія хвороби № 988 дитячого відділення Турківської КЦРЛ; виписка № 967/100 із медичної карти педіатричного відділення КНП "Турківська центральна міська лікарня" Турківської міської ради; витяг з історії хвороби № 6124 Клініки пульмонології, алергології та лікування системних захворювань ЛОДКЛ «Охматдит»; довідка КНП «Турківський ЦПМСД» від 18.09.2022; довідка КНП «Боринська районна лікарня» Боринської селищної ради від 04.10.2022 за № 83; висновок отоларинголога дитячого консультативної поліклініки КНП ЛОР ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» від 06.10.2022). З матеріалів № 1234 ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, ЄО № 2753, 2771, видно що 05.10.2022 надійшла інформація дирекції Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО про те, що [PERSON] , 2015 р.н. в навчальному році навчався в групі з короткотривалим перебуванням (дошкільне навчання). Загальна кількість днів навчання з 01.09.2021 по 10.06.2022 175, з них дистанційне навчання з 24.02.2022 по 07.05.2022. Учень був присутнім на навчанні з 01.09.2021 приблизно 74 дні. [PERSON] в 2022 2023 навчальному році являється учнем 1 класу. Кількість навчальних днів з 01.09.2022 25 днів, з них учень був присутнім на навчанні 5 днів. Приводять на навчання і забирають з навчання учня батько [PERSON] та баба [PERSON] , які залишаються на території школи протягом навчального часу, супроводжують учня в туалет, надають харчування. На це батьки, працівники школи реагують з подивом, дають їм зауваження, але вже привикли. Напружена обстановка [PERSON] була створена в класі тільки 1 вересня в присутності всіх батьків класу, вчительки [PERSON] . Зауваження до [PERSON] та [PERSON] з боку дирекції були, їхня реакція була не агресивна. Мати учня [PERSON] намагалася відвідувати його в класі, приносила подарунки. Батько та баба учня намагалися цьому перешкоджати. 26.09.2022 дирекція Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО звернулася до начальника Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Сливар Н.Ф. та начальника ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Сенюги В.О. про те, що учень 1 класу [PERSON] з невстановлених причин більше 10 днів підряд не відвідує школу. Як видно з письмових пояснень вчителя початкових класів Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО [PERSON] видно, що в першому класі в неї навчається [PERSON] , який не відвідує школу з невідомих причин. [PERSON] у вересні місяці був на початку місяця декілька разів, з 12 вересня по 30 вересня [PERSON] не був жодного разу у школі. Відповідно до відповідей ВП №2 ГУ НП у Львівській області від від 17.10.2022 за № 2771 та від 18.10.2022 за № 2753, наданої директору Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО Гомзяк І.С. та начальнику Служби у справах дітей Боринської селищної ради Сливар Н.Ф. про те, що в ході проведеної перевірки за їх зверненнями вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, по даних фактах буде прийнято рішення згідно чинного законодавства. Як видно із долученого представником позивачки [PERSON] відеозапису з першого вересня Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО учнів першого класу, таких веде перша вчителька [PERSON] і [PERSON] йде кульгаючи. Позивачка [PERSON] , звернувшись до суду з позовом, просить визначити місце проживання її малолітнього сина [PERSON] з нею, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Відповідач [PERSON] заперечив таку вимогу позивачки [PERSON] , оскільки вважає, що оскільки вона сама покинула будинок та добровільно залишила дитину без належної материнської уваги, а сама декілька місяців дитиною не цікавилася, а тепер звернулася в суд з даним позовом. Вказує, що він в більшій мірі ніж позивачка займається малолітнім сином, дбає про його духовний, моральний та фізичний розвиток. Щодо неналежної поведінки відповідачки неодноразово звертався у Відділення поліції. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини з одним з батьків. Вирішуючи цей спір, суд виходить з таких мотивів та номр права. Так, згідно з положеннями ч. 2, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У ст. 141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), зроблено висновок про те, що\~Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України»,\~а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим положення Конвенції про права дитини про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага\~приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини\~(стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. У постанові Верховного Суду від 21.05.2020 року у справі № 587/2134/17 (провадження № 61-37492св18) Суд вказав, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.11.2021 року в справі № 754/16535/19 (провадження № 61-14623св21) вказано, що «при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Згідно з висновком Верховного Суду, який викладено в постанові\~від 12.01.2022 у справі № 663/724/19 (провадження № 61-15273св21), створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. А відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Отже, міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відтак, під час розгляду цієї цивільної справи щодо вирішення спору про визначення місця проживання дитини, насамперед, необхідно виходити з інтересів самої малолітньої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У ході судового розгляду справи суд встановив, що сторони в справі [PERSON] та [PERSON] з 2012 року до вересня 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . У січні 2021 позивачка [PERSON] вимушена була залишити будинок чоловіка, де проживали разом з сином, оскільки була підозра, що вона захворіла на коронавірус. Коли позивачка в березні 2021 повернулась до будинку чоловіка, то повідомила його, що має намір розірвати їх шлюб і повернутись з сином проживати до своєї матері. З цього часу, позивачка більше не проживає в будинку відповідача, син проживає з батьком, при цьому, відповідач почав створювати перешкоди бачитись з дитиною, брати участь в житті сина, його вихованні, розвитку. Отже, суд встановив, що син сторін у справі з січня 2021 року син сторін у справі проживає з батьком, однак, немає належного та повноцінного контакту з матір`ю, оскільки відповідач, з яким проживає малолітня дитина, умисно створює в цьому перешкоди. Так, відповідач [PERSON] не заперечив, що не надає можливості позивачці [PERSON] бути з сином наодинці, при відвідинах дитини в його будинку завжди присутній він, а також його мати. При цьому, таку свою поведінку відповідач [PERSON] пояснює тим, що дитина боїться матір, не хоче з нею спілкуватись, ховається від неї. Суд критично оцінює такі пояснення відповідача [PERSON] та його поведінку в цьому відношенні як батька. Суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] , за наявності добросовісного виконання ним його батьківських обов`язків, зокрема належного виховання дитини в дусі поваги до батьків, враховуючи те, що дитина тривалий час проживає з ним і він, як батько, має на дитину безпосередній та очевидний виховний вплив, з урахуванням найкращих інтересів свого сина, повинен забезпечувати йому можливість спілкуватись з матір`ю, отримувати її материнську опіку та любов, що, в свою чергу, є законодавчо закріпленим правом дитини як на національному так і міжнародному рівні. Суд також не залишає поза увагою і той факт, що син сторін у справі, знаючи хто є його матір`ю, називає матір`ю свою бабу [PERSON] (матір відповідача), що, в свою чергу, підтримується, як відповідачем, так і його матір`ю. Такі обставини свідчать про те, що в сім`ї відповідача [PERSON] , де проживає малолітній [PERSON] , відповідач, як батько, не вчиняє жодних дій, які б сприяли встановленню та налагодженню контакту та емоційного зв`язку між дитиною та матір`ю. Натомість, відповідач та його мати, прививають малолітньому сину сторін у справі хибне та неправильне розуміння хто така матір, а хто така баба, що на думку суду може мати негативний вплив на виховання дитини, сприйняття нею близьких людей, з урахуванням малолітнього віку та беззаперечного впливу виключно з боку лише одного з батьків, а саме батька, оскільки матір, як встановив суд, фактично позбавлена можливості брати участь в розвитку, вихованні, піклуванні про сина. Так, у ході судового розгляду справи суд встановив, що відповідач не допускає позивачку до дитини, ні в своїй присутності, ні в присутності своєї матері (баби дитини), чим шкодить інтересам власного сина, який має беззаперечне право отримувати любов, увагу, турботу та підтримку як батька, так і матері. Твердження відповідача про те, що малолітній син боїться матір, суд вважає безпідставними та голослівними, з урахуванням того, що суд встановив, що відповідач, як і його сім`я, створюють середовище в якому, налаштовані ізолювати дитину від матері. Такого висновку суд дійшов також і з урахуванням того, що в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] і його мати [PERSON] неодноразово перешкоджали позивачці [PERSON] бачити сина в дошкільному закладі, в школі, вони постійно присутні під час навчального процесу, не дозволяють позивачці підходити до сина, проводити з ним час, брати участь в його навчанні, розвитку, гуляти з ним. Жодного разу з лютого 2021 року вони їй цього не дозволили. Пояснення відповідача [PERSON] з приводу таких обставин, а саме, що присутність його або його матері в школі є необхідною через стан здоров`я дитини, не спростовують того, що позивачці, як матері, не можна навіть підійти до сина та з ним поспілкуватись. Відповідач [PERSON] стверджує, що позивачка [PERSON] сама залишила сім`ю і сина, що вона вела аморальний спосіб життя, від народження сина не піклувалась про нього, не годувала, не дбала про його здоров`я, вихованням дитини займався виключно він та його мати, а тому місце проживання сина необхідно визначити саме з ним. Однак, на підтвердження таких доводів, відповідач не надав суду належних та достатніх доказів. Твердження відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про те, що позивачка [PERSON] не вигодувала дитину після народження, не займалась його доглядом, не дбала про його здоров`я, а тому не є матір`ю, що син не її любить, суд відхиляє як неспроможні. Пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , в цій частині, суд оцінює критично, оскільки вказані свідки є відповідно матір`ю та сестрою відповідача і за конкретних обставин у цій справі заінтересовані в інтересах відповідача [PERSON] . Окрім цього, мати відповідача [PERSON] повністю підтримує поведінку [PERSON] , коли той не дає можливості позивачці [PERSON] бачитись з сином, сама чинить позивачці в цьому перешкоди, що свідчить про усталену їх поведінку та відношення до виховання дитини [PERSON] без участі матері. Суд також не залишає поза увагою неприязне відношення відповідача [PERSON] до позивачки [PERSON] , як колишньої дружини, яка була ініціатором розірвання їх шлюбу. При цьому, відповідач вказував, що якщо б позивачка повернулась до нього і продовжувала б з ним проживати, то могла б бачитись з сином. Суд вважає, що конфліктне, негативне відношення відповідача до позивачки, як до колишньої дружини, яка не виявила бажання проживати з ним, ініціювала розірвання шлюбу, не повинно впливати на виховання їх спільної дитини, та бути підставою для переривання чи обмеження важливого зв`язку мати-дитина. На переконання суду, яке ґрунтується на оцінці всіх обставин в їх сукупності, поведінка відповідача [PERSON] , як батька, свідчить про те, що він не вживає жодних заходів, дій, для того, щоб його син не був позбавлений материнської любові, турботи, мав спокійне, щасливе дитинство. Відповідач не розповідає сину про матір, при їх зустрічах не сприяє налагодженню між ними емоційного контакту, з урахуванням того, що син постійно проживає з ним і він має на нього беззаперечний вплив як батько. Відповідач [PERSON] вважає нормальним, що його син називає матір`ю свою бабу, що дитина не потребує спілкування з іншими дітьми, а повинна бути постійно з ним або бабою. На переконання відповідача для його сина достатньо того, що позивачка прийде та побачить його. Відповідач [PERSON] , вказує про те, що його син боїться матір, однак, як зазначила в судовому засіданні представник органу опіки та піклування, самі ж відповідач [PERSON] та його мати [PERSON] , постійно при зустрічі з позивачкою, беруть малолітнього сина сторін в справі на руки та говорять йому, щоб він не боявся матір, чим свідомо налаштовують дитину на відчуття страху, що, як вважає, є неправильним та негативно впливає на встановлення емоційного контакту дитини з матір`ю. Окрім цього, сім`я відповідача до дитини нікого не допускає, зокрема, представників служби у справах дітей, на вулиці, на подвір`ї будинку йому не дозволяють гратись з іншими дітьми, дитина постійно перебуває в будинку. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні відеозаписи надані відповідачем у справі, суд дійшов висновку, що такими підтверджуються обставини того, що відповідач не надає можливості позивачці як матері спілкуватись з сином, проводити з ним час, провокує сварки та конфлікт, при цьому обоє з батьків створюють негативне середовище для дитини, при якій з`ясовують стосунки, а дитини весь час перебуває в шафі. Щодо наданого позивачкою відеозапису з 1-го вересня 2022 року, покликаючись на який, вона стверджує, що її син погано ходить, то такі доводи не знайшли свого підтвердження належними доказами. Аналізуючи встановлені дійсні обставини в цій справі, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних підстав стверджувати про існування більш тісного зв`язку дитини з батьком, в силу спільного проживання, та відсутність належних стосунків між матір`ю та дитиною, зумовлених, зокрема, описаною вище умисною поведінкою відповідача. Вирішуючи спір про те, з ким повинен проживати малолітній [PERSON] , суд повинен дотриматись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При цьому, важливими критеріями є моральні якості матері та батька, виконання батьківських обов`язків, умови їх проживання, спосіб їх життя, матеріальне становище, сталі соціальні зв`язки, місце навчання дитини, психологічний стан дитини. Так, суд встановив, що сторони в справі, як батьки малолітнього [PERSON] , бажають виконувати свої батьківські обов`язки і підстав вважати їх такими, що неналежно виконують ці обов`язки, у суду немає. Також відсутні відомості про зловживання кимось із сторін спиртними напоями, обоє позитивно характеризуються за місцем проживання.\~ У сторін у справі відносно однаковий матеріально-побутовий стан, зокрема, наявність житла та добрі умови для проживання дитини, сторони не працюють, займаються господарством, проживають разом зі своїми матерями. Малолітній [PERSON] навчається в першому класі Бітлянського ЗЗСО I-III ст. ЗДО, однак, як було встановлено в ході судового розгляду, дитина часто не відвідує школу. Однак, відповідач пояснив суду, що його син часто хворіє, перебуває на стаціонарному лікуванні, про що надав суду підтверджуючі документи. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини. Як видно з висновку Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 04.10.2022 за №5, затвердженого рішенням виконавчого комітету Боринської селищної ради від 05.10.2022 за №74, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю. Суд вважає такий висновок обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини, з урахуванням отриманої в ході судового розгляду інформації про усі фактичні обставини справи, що мають істотне значення та з урахуванням найкращих інтересів дитини. Згідно з положеннями ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору, зокрема, щодо її місця проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. З урахуванням віку малолітнього [PERSON] , якому на час розгляду справи виповнилось 7 років, суд вважав за доцільне в присутності педагога [PERSON] заслухати думку дитини щодо спору з приводу його місця проживання, зокрема, для з`ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків. Відповідач [PERSON] висловив заперечення з цього приводу, та не забезпечив присутність сина в судовому засіданні, зіславшись на стан здоров`я дитини. Така позиція відповідача, на переконання суду, є підтвердженням того, що він при вирішенні цього спору керується власними інтересами, тоді, як батько, він повинен у першу чергу враховувати інтереси свого сина, який має право мати як батька, так і матір у своєму житті, а тим паче в дитинстві. Водночас, суд схиляється до думки, що з урахуванням встановлених обставин справи та сімейної обстановки, в якій перебуває малолітній [PERSON] , він не зможе об`єктивно, незалежно та вільно висловити свою думку. Відтак, встановивши фактичні обставини в цій справі, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього сина сторін [PERSON] , 2015 р.н., з матір`ю з огляду на те, що батько, хоча й належним чином займається вихованням та утриманням дитини, однак, перешкоджаючи позивачці у спілкуванні з сином, позбавляє його як належної опіки і виховання з боку матері, так і порушує право дитини на зв`язок з матір`ю, що суперечить найкращим інтересам дитини. Суд не залишає поза увагою тривале спільне проживання дитини з батьком, однак створювані відповідачем, як батьком, протягом тривалого часу перешкоди для позивачки, як матері, у вихованні та спілкуванні з сином руйнують зв`язки дитини зі своєю сім`єю, до якої належить як батько, так і матір. Така поведінка відповідача за конкретних обставин у цій справі суперечить сімейним цінностям та не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів малолітнього [PERSON] . Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладено в постанові\~від 12.01.2022 у справі № 663/724/19 (провадження № 61-15273св21). Суд також враховує і зважає на те, що син сторін у справі перебуває у сталому сімейному середовищі з дня його народження і визначення місця проживання дитини з матір`ю призводить до зміни місця проживання дитини, місця її навчання. Однак,\~суд вважає,\~що за\~встановлених конкретних\~обставин у\~цій справі,\~на майбутнє\~це буде\~мати виключно\~позитивний вплив\~на дитину,\~оскільки дитина\~не буде\~безпідставно позбавлена\~материнської опіки,\~турботи та\~любові,\~що беззаперечно\~відповідає найкращим\~інтересам малолітнього\~ [PERSON] та сприятиме його повноцінному вихованню та розвитку, а визначення місця проживання дитини з відповідачем, за конкретних обставин, які встановив суд у цій справі, не забезпечить контакту дитини з матір`ю. Окрім цього, визначення місця проживання дитини не тільки істотно впливає на розвиток дитини, а й визначатиме поведінку дорослої людини в майбутньому. Середовище в якому проживає та виховується дитина формує її як особистість, і обов`язок батьків, які сумлінно виконують свої батьківські обов`язки забезпечити дитині умови її життя, розвитку, виховання, забезпечення, які б відповідали найкращим інтересам та потребам дитини. Суд враховує, що в Конвенції про права дитини реалізовано принцип пріоритету інтересів дитини, а тому, оцінивши подані учасниками справи докази, з`ясувавши конкретні обставини цієї справи, суд вважає, що проживання дитини з матір`ю буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її вихованню та розвитку. Відтак,\~встановивши інтереси\~малолітнього [PERSON] \~та захищаючи\~його права\~в контексті\~першочергового врахування\~інтересів дитини,\~які переважають\~над інтересами\~батьків,\~встановивши,\~що для\~забезпечення інтересів\~дитини саме\~визначення місця\~проживання дитини\~із матір`ю\~відповідатиме її\~інтересам,\~врахувавши висновок\~органу опіки\~та піклуваннясуд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позов задоволено повністю, до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений позивачкою та документально підтверджений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved