Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18.08.2022 вона дізналась про те, що 15.02.2022 постановою старшого державного виконавця Надвірнянського відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрігіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дімнич Т.І. відкрито виконавче провадження № 68652297 щодо виконання виконавчого напису № 7063 від 18.08.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення заборгованості в сумі 25050 грн. за договором кредиту № 752рv17-08 від 14.05.2018, укладеним між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та [PERSON] 18.08.2022 ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 68652297, матеріалами нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 7063 від 18.08.2020, вона вважає, що виконавчий напис № 7063 від 18.08.2020 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на грошові кошти. Зокрема зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування її думки та позиції, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того вона стверджує про те, що не підписувала договір кредиту № 752рv17-08 від 14.05.2018, укладеного між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та [PERSON] , кошти не ортимувала. Таким чином виконавчий напис № 7063 від 18.08.2020, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Щодо строку подання позову зазначає, що оскільки вона тільки 18.08.2022 довідалася про існування виконавчого напису № 7063 від 18.08.2020 від старшого державного виконавця Надвірнянського відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрігіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дімнича Т.І., то строк на оскарження був пропущений з поважних причин. Стислий виклад позиції позивача: Позивач та його представник судове засідання не з`явились, від представника позивача поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд ухвалити рішення, яким поновити строк на подання позову, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 18.08.2020, зареєстрований в реєстрі за № 7063, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором № 752752рv17-08 від 14.05.2018, на загальну суму 25050,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» на користь [PERSON] сплачені нею судові витрати. Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією, та на офіційну електронну адресу. При цьому директором ТОВ «Фінпром маркет» подавались до суду письмове клопотання про врегулювання спору за участю судді, а також заява про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином поштовим зв`язком. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2022 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.11.2022 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Також вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінпром маркет» про врегулювання спору за участю судді, та в задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «Фінпром маркет» про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України). Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 18.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7063, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором № 752752рv17-08 від 14.05.2018, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк Фінанси та кредит», за період з 11.06.2018 по 18.08.2020 включно на суму 25000,00 грн. та 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 10). На підставі даного виконавчого напису старшим державним виконавцем Надвірнянського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дімничем Т.І. винесено постанову від 15.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № 68652297 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 25050,00 грн. боргу (а.с. 9). Як вбачається з копії виписки з рахунку [PERSON] , наданої ТОВ «Фінпром Маркет», станом на 18.08.2020 заборгованість за кредитним договором № 752752рv17-08 від 14.05.2018 становить 105095,55 грн. Проте у разі сплати коштів в розімірі 25050,00 грн. на рахунок ТОВ «Фінпром-Маркет», заборгованість за кредитним договором вважатиметься погашеною (а.с. 11). Позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 16.07.2020 (а.с. 6). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавия. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). З позовної заяви вбачається, що позивачу [PERSON] жодної письмової вимоги про усунення порушень від ПАТ «Банк Фінанси та кредит» чи його правонаступників (ТОВ «Фінансова компанія «Арьімаркет», та ТОВ «Фінпром Маркет») надіслано не було. Вказана обставина відповідачем не спростована. Згідно пункту 3.1. Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно пункту 3.4. Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. До матеріалів справи відповідачем не надано копію кредитного договору № 752752рv17-08 від 14.05.2018, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити строк виконання зобов`язання за даним договором. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Таким чином з наведеного вбачається, що вимога відповідача про стягнення з позивача заборгованості по кредитному договорі на час вчинення виконавчого напису не може вважатись безспірною, оскільки нотаріусом не було перевірено надіслання сятгувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень за кредитним договором і отримання її боржником, що унеможливило подання боржником нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи про пропущення фінансовою установою строку позовної давності. Таким чином нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18.08.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17. Представником відповідача до матеріалів справи не додано оригінал нотаріально посвідченої угоди, укладеної між [PERSON] та ПАТ «Банк Фінанси та кредит», чи його правонаступниками. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 дійшла висновку, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Крім того в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 752752рv17-08 від 14.05.2018, укладеному між [PERSON] та ПАТ «Банк Фінанси та кредит», який не був нотаріально посвідчений та не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже позивач [PERSON] довела належними доказами невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Тому даний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02.11.2022 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України). Тому питання про розподіл судових витрат буде вирішуватись судом в порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо строку подання адміністративного позову суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому ЦК України передбачає випадки застосування спеціальної позовної давності, однак вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не належить до вимог, при яких застосовується спеціальна позовна давність. Тому в даному випадку застосовується загальна позовна давність. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис вчинено 18.08.2020. Таким чином строк звернення до суду з позовом про оскарження даного виконавчого напису завершується 18.08.2023, за захистом своїх прав позивач звернувся в суд 22.08.2022, тобто в межах загального строку позовної давності. Таким чином в суда відсутні підставі щодо констатації факту пропуску строку позовної давності та його поновлення. Висновки суду: На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 08.08.2020, зареєстрований в реєстрі за № 7063, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором № 752рv17-08 від 14.05.2018 на загальну суму 25050,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 496,20 грн. сплаченого судового збору на користь позивача згідно квитанції № 2566266 від 22.08.2022, та 496,20 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст.ст. 18 ЦК України, Глави 14 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій,

Outcome: approved