Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] в інтересах [PERSON] до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує на те, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина до якої входить банківський вклад у ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 15000 (П`ятнадцять тисяч) гривень. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , а також є інші спадкоємці за правом представлення внучки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які не прийняли спадщини. За життя спадкодавець [PERSON] розпорядилася належним її майном, подарувавши позивачу 1/2 частку квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором №387 від 27.03.2014 року. Про наявність іншого майна, яке належало спадкодавцю, позивачу не було відомо. Проте позивач випадково дізнався про наявність банківського вкладу свої матері, коли перебував у її квартирі, знайшовши договір банківського вкладу за №SAMDNWFD0072384939701 від 01.07.2019 року. В цей день 22.10.2021 р він звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо переоформлення депозиту, проте в банку повідомили, що для оформлення своїх спадкових прав позивачу необхідно звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину. Після того, позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Орач Христини Ігорівни щодо оформлення спадщини. Постановою приватного нотаріуса Орач Христини Ігорівни від 22.10.2021 року у спадковій справі №6/2021 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно та надано роз`яснення про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки ним у встановлений законом строк не було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а також не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Одночасно нотаріусом рекомендовано для вирішення питання щодо отримання свідоцтва про право на спадщину звернутись до суду. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин, оскільки йому не було відомо про наявність в матері банківського вкладу згідно договору банківського вкладу за №SAMDNWFD0072384939701 від 01.07.2019 року. Позивач вважав, що за життя його матір, розпорядилася всім своїм майном подарувавши йому частку в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується договором №387 від 27.03.2014 року. Необізнаність спадкоємця про існування спадкового майна, є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. Позивач не був юридично обізнаним з порядком оформлення спадщини, так є не резидентом України, більше як 15 років постійно проживає та працює у Федеративній Республіці Німеччини, він не знав, що йому потрібно звертатися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Крім, цього велика відстань між місцем постійного проживання позивача і місцем знаходження спадкового майна, наявність карантинних обмежень при в`їзді в Україну та ФРН, які існували під час пандемії, стали перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем 22.10.2021 було складено довіреність на ім`я [PERSON] , якою уповноважено повіреного оформити спадщину після смерті матері позивача, проте повіреним не здійснено оформлення спадкового майна. Оголошення на всій території України правового режиму воєнного стану, запровадження обмежень щодо виїзду чоловіків мобілізаційного віку утруднили та стали перешкодою для приїзду в Україну для оформлення спадщини. Вважає, що необізнаність спадкоємців про наявність спадкового майна та велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Рух справи в суді. Ухвалою суду 22.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позиції сторін у справі. Представник позивача Шийка І.І. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив задоволити. Представник відповідача Львівської міської ради Процик І. при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Позиція суду. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 січня 2021 року (а.с. 13). Факт родинних відносин та того, що [PERSON] є мати [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3428 (а.с.14). В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON] позивач перебував в Німеччині та вважай що за життя спадкодавець [PERSON] розпорядилася належним її майном, подарувавши позивачу 1/2 частку квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором №387 від 27.03.2014 року.(а.с. 16-17). Про наявність іншого майна, яке належало спадкодавцю, позивачу не було відомо та випадково дізнався про наявність банківського вкладу свої матері, коли перебував у її квартирі, знайшовши договір банківського вкладу за №SAMDNWFD0072384939701 від 01.07.2019 року. (а.с. 18-19). 22.10.2021 р позивач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо переоформлення депозиту, проте в банку повідомили, що для оформлення своїх спадкових прав позивачу необхідно звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину. Після того, позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Орач Христини Ігорівни щодо оформлення спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Орач Х.І. від 22.10.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно. (а.с. 20). Той факт, що позивач на час смерті батька та тривалий час після його смерті знаходився за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорта із відміткою про постійне місце проживання у Німеччині та необізнаність спадкоємця про існування спадкового майна, свідчить про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для вчинення ним дій для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Відтак, причини пропуску строку на прийняття спадщини наведені позивачем є поважними. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Висновки за результатами розгляду справи. Суд прийшов до висновку, що знайшло своє підтвердження обґрунтування позивача про правомірність позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття ним спадщини. Позивач пропустив з незалежних від нього причин: внаслідок того, що на час смерті батька та тривалий час після його смерті знаходився за кордоном у Німеччині та не було відомо про існування спадкового майна. Будь-які обставини, які б вказували на неналежну реалізацію позивачем права на спадкування, - відсутні. Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. Додатковий строк для прийняття спадщини позивачу суд встановлює у три місяці. Щодо судових витрат У зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачем заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved