Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивачки [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням будинку по по [ADDRESS] ,\~ належного їм на праві власності з дати їх прописки у зазначеному будинку, так як вони не є членами їх сім`ї і жодного дня в будинку не проживали. Свої вимоги мотивували тим, що вони є співвласниками житлового будинку та господарчих споруд, розташованих по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.1983 року, виданим державним нотаріусом Роздільнянської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа №30/83, реєстровий номер 775. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, це сім`я їх племінниці [PERSON] , яких вони зареєстрували на її прохання. Однак відповідачі у вказаний будинок ніколи не вселялись і не проживали, не є членами їх родини. Місце їх фактичного знаходження на території України на теперішній час їм не відомо. На підставі викладеного просили їх позов задовольнити, визнавши відповідачів втратившими право на проживання в належному їй будинку з дати їх реєстрації. Позиції сторін у судовому засіданні. В судовому засідання позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Суду показала, що відповідачі не є членами її сім`ї, були зареєстровані за вказаною адресою за її згодою, так як мали на меті отримати громадянство в Україні. Жодного дня за вказаною адресою не проживали, витрат на утримання житла не несуть. Позивачка - [PERSON] на виклик суду в судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву в якій просила заявлені позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник третьої\~особи \~-\~Лиманської селищної\~ради Одеської\~області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність їх представника. (а.с.37) Відповідачі \~-\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~відзив на\~позов не\~подавали, в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення з зареєстрованим місцем проживання відповідачів. На адресу суду надійшли поштові повідомлення з відміткою про невручення відповідачам повідомлення, в зв`язку з тим, що відповідачі за адресою реєстрації не проживають. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223, 280 ЦПК України\~ ухвалити у справі заочне рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у відсутності належним и чином сповіщених про час та місце розгляду справи відповідачів. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~право особи\~на справедливий\~і публічний\~розгляд \~його справи\~упродовж розумного\~строку кореспондується\~з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є співвласниками житлового будинку та господарчих споруд, розташованих по [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.1983 року, виданого державним нотаріусом Роздільнянської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа №30/83, реєстровий номер №775. Зазначене свідоцтво у встановленому порядку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом №123387749 від 10.05.2018 року та Витягом 123387286 від 10.05.2018 року. Відповідачі \~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~зареєстровані в\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~Витягом №13\~ про\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні/будинку\~осібвід 12.07.2022 року, виданим Лиманською селищною радою Одеської області.(а.с.8) В підтвердження факту не проживання їх по місцю реєстрації позивачем надано Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 22.07.2022 року, складеним уповноваженими особами Лиманської селищної ради Одеської області, актом від 12.07.2022 року , відповідно до яких відповідачі сім`я [PERSON] , їх неповнолітні діти ніколи не проживали за адресою [ADDRESS] .(а.с.9,10) Даний факт\~також підтвердженонаявними\~у матріалалх\~справи \~письмовими поясненнями\~свідків [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які проживають\~по сусідству\~з позивачами\~,\~ згідно яких відповідачі по [ADDRESS] ніколи не проживали і не проживають . З урахуванням інших доказів по справі, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. \~ \~ У ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 317 ЦК України\~ встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною\~1 ст. 383 ЦКУ\~та\~ст. 150 Житлового кодексу Української РСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Статтею 9 ЖК Української РСР\~передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Стаття 71 ЖК Української РСР\~встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396\~ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. В пункті 34 вказаної Постанови зазначено, що усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116,156 ЖК УРСР; статті 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у\~справі №209/2642/18 \~вказав на підстави втрати права користування житловим приміщенням, зокрема суд зазначив, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушено право та з яких підстав. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Також по даній категорії справ КЦС ВС у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі\~№ 490/12384/16-ц\~зробив висновок по застосування статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Суд,\~\~повно\~та всебічно\~з`ясувавши\~обставини\~справи,\~на\~які\~посилаються сторони,\~давши\~оцінку\~кожному аргументу,\~наведеному\~позивачами \~в\~позові,\~прийшов\~до\~висновку про\~задоволення\~позову\~виходячи з\~наступних\~підстав. Відповідно до\~ ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Наданими суду письмовими доказами, позивачі [PERSON] та [PERSON] довели, що вони є власниками будинку [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані відповідачі - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є племінницею [PERSON] , зареєструвавшись в будинку жодного дня ні вона, ні члени її сім`ї для проживання даний будинок не використовували, витрат по його утриманню не несли. Нормами\~статті 3 СК України\~передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином відповідачі по відношенню до позивачів не є членами їх сім`ї, сторони по справі не перебувають в договірних відносинах, договору найму жилого приміщення між ними не укладалося. Тому як власники будинку [PERSON] та [PERSON] не можуть в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження власним майном через реєстрацію в їх будинку сторонніх осіб.. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] втратив право на користування будинком з липня 2014 року, [PERSON] з травня 2014 року , [PERSON] з травня 2014 року, [PERSON] з березня 2018 року. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ст.319,391 Цивільного кодексу України, ст.9,71,72,150 Житлового кодексу України,

Outcome: approved