Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Яковлев Д.С. звернувся 29.11.2021 до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 05.11.1997, зареєстрований на товарній біржі «Катеринославська» 12.11.1997 за №1-005/0022-Н та у Криворізькому бюро технічної інвентаризації 12.11.1997. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що між\~ [PERSON] \~та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та як законний представник неповнолітнього [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що зареєстровано 05.11.1997 року за №005/204-Н 435. Відповідно до зазначеного Договору від імені [PERSON] , виступала [PERSON] , як законний представник неповнолітнього сина. Згідно зазначеного Договору Продавець продав Покупець придбав чотирикімнатну квартиру, загальною площею 86,30 кв.м., житловою площею 61,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач, дочка померлої, звернулася до Державного нотаріуса Шостої Криворізької нотаріальної контори у Дніпропетровській області Деркач Я.В. з метою оформлення права власності в порядку спадкування за законом. Однак, відповідно до постанови Державного нотаріуса Шостої Криворізької нотаріальної контори у Дніпропетровській області Деркач Я.В. від 25.10.2021 року, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки згідно законодавства угода (Договір купівлі-продаж нерухомого майна, що зареєстровано 05.11.1997 року № 005/204-Н 435 на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на товарній біржі «Катеринославська») щодо спадкового майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, та те, що однією зі сторін укладеної угоди виступала неповнолітня особа, навіть через законного представника (неповнолітні за обсягом дієздатності не можуть бути членами біржі). Внаслідок невизнання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.11.1997 року нотаріальною конторою, позивач не може успадкувати належне їй на підставі заповіту майно, що порушує її право на спадкоємця. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2021 року справу передано у провадження судді Хомініч С.В. Ухвалою суду від 19 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі №214/10037/21 за позовною заявою [PERSON] , поданою представником позивача: [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дійсним, у частині вимог, пред`явлених до [PERSON] (а.с.45-46). Ухвалою суду від 19 січня 2022 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.47-48). 28 липня 2022 2022 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду Бая Є.Т. №631 на підставі наказу №146-к від 15 червня 2022 року у справі №214/10037/21 провадження 2/214/1595/22 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. 21 вересня 2022 року ухвалою суду витребувано у Третій Криворізькій державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 05411955) юридична адреса: 50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, буд. 1 інформацію стосовно спадкової справи у зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] , останнє місце реєстрації [ADDRESS] з 19.10.1998 року по 11.10.2021 року (знятий у зв`язку із смертю), інформацію стосовно спадкоємців у зазначеній спадковій справі (а.с.95) 13 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов лист на виконання ухвали від 2 вересня 2022 року, з якого вбачається, що до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , звернулася його сестра [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини за законом 17 грудня 2021 року за №1134, на підставі якої було заведено спадкову справу за №541/2021. Інших спадкоємців, які фактично прийняли спадщину або подали заяву про прийняття спадщини та/або відмову від спадкових справ немає (а.с.97). 16 листопада 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в обґрунтування якої заначив, що відповідно до відповіді Третьої Криворізької нотаріальної контори, встановлено, що спадкоємцем [PERSON] є його рідна сестра - [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину (а.с.101-102). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про день слухання справи сповіщені належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~(з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи); відзиву на позов суду не надали у встановлений законом строк без поважних причин; заяв на відкладення розгляду справи\~не надійшло. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, неподання відзиву, наявність згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалити, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, по справі заочне рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, в судовому засіданні встановлено, що 05.11.1997 року між Позивачем та відповідачами, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, що зареєстровано 05.11.1997 року за № 005/204-Н 435 на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на товарній біржі «Катеринославська», - відповідно до зазначеного Договору [PERSON] є покупцем, а відповідачі, як продавцем (а.с.7, 7 зворот). Відповідно до зазначеного Договору від імені [PERSON] , виступала [PERSON] , як законний представник неповнолітнього сина. Згідно зазначеного Договору Продавець продав Покупець придбав чотирикімнатну квартиру, загальною площею 86,30 кв.м., житловою площею 61,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 10 березня 2012 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.11), позивач, дочка померлої, звернулася до Державного нотаріуса Шостої Криворізької нотаріальної контори у Дніпропетровській області Деркач Я.В. з метою оформлення права власності в порядку спадкування за законом. Однак, відповідно до постанови Державного нотаріуса Шостої Криворізької нотаріальної контори у Дніпропетровській області Деркач Я.В. від 25.10.2021 року, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки згідно законодавства угода (Договір купівлі-продаж нерухомого майна, що зареєстровано 05.11.1997 року № 005/204-Н 435 на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на товарній біржі «Катеринославська») щодо спадкового майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, та те, що однією зі сторін укладеної угоди виступала неповнолітня особа, навіть через законного представника (неповнолітні за обсягом дієздатності не можуть бути членами біржі) (а.с.8, 8 зворот). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак сторонами при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був зареєстрований Товарною біржею «Катеринославська» 05.11.1997 року за №005/204-Н 435, вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана. Згідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України\~право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Порядок проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Відповідно до п. 13\~постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~зазначено, що норми ч. 2 ст.220 ЦК України\~не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо купівлі-продажу, міни нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію\~ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Отже, суд вважає встановленим, що між [PERSON] з одного боку, та з іншого боку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та як законний представник неповнолітнього [PERSON] , мав місце бути договір купівлі-продажу нерухомого майна, який не був нотаріально посвідчений, але він був зареєстрований товарною біржою «Катеринославська», однак нотаріально його не посвідчили, оскільки, оформляючи його на товарній біржі, були ознайомлені із застереженням у договорі про те, що нотаріальному посвідченню він не підлягає. Тому суд вважає, що є підстави для визнання його дійсним. Тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст. ст.\~10,\~12,\~13,\~76,\~81,\~89,\~247,\~263-265,\~354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved