Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

ТОВ "Кредитні ініціативи", в інтересах якого діє представник-адвокат Півторак Тарас Олегович звернулося в суд із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №75/8-07 від 14.06.2007 року, що станом на 30.12.2021 року становить 153559,98 Євро (за курсом НБУ становить 4725961,94 грн.) В обгрунтування доводів вказує, що відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, первісний кредитор надав позичальнику кредит у сумі 53800 Євро, а позичальник [PERSON] зобов`язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 15.06.2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та майновим поручителем [PERSON] укладений іпотечний договір №159/23-2007, предметом іпотеки якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 40,60 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті майнового поручителя [PERSON] . Вказує, що 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами, а тому на даний час усі права кредитора за кредитними договорами перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи». Вимоги мотивує тим, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови іпотечного договору, в результаті чого станом на 30.12.2021 утворилася заборгованість в розмірі 153559,98 Євро (за курсом НБУ становить 4725961,94 грн., а саме: за кредитом 53800 Євро, що за курсом НБУ становить 1655748,80 грн., по відсотках 99759,98 Євро, що за курсом НБУ становить 3070213,14 грн. Представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий за адресою: [ADDRESS] , який належать на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №75/8-07 від 14.06.2007 року, що станом на 30.12.2021 року становить 153559,98 Євро (за курсом НБУ становить 4725961,94 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Суд своєю ухвалою від 28.01.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області 29.03.2022 року. Представник позивача Дорош І.І., який діє в інтересах ТОВ "Кредитні ініціативи" (довіреність №/ДВК 347 від 14.12.2021 року) подав до суду заяву (вх.№873) про розгляд справи у відсутності представника ТОВ "КІ". Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідач повідомлений про відкриття провадження. Поштове повідомлення повернуто до суду із розпискою відповідача про отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з доданими до позову документами (а.с. 63). Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання нею відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалам. Заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Третя особа [PERSON] пояснення щодо позову не подав. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою "адресат відсутній" (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судового повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним»). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 15,16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №75/8-07, відповідно до якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у сумі 53800 Євро. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків, штрафних санкцій 15.06.2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та майновим поручителем [PERSON] укладений іпотечний договір №159/23-2007, предметом іпотеки якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 40,60 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки (житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ) належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 312, виданого Свалявською державною нотаріальної конторою від 22.03.2017 року після смерті майнового поручителя [PERSON] . Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.2 ст.1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України - спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (суд ураховує роз`яснення «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»: "з урахуванням приписів статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями". Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч.2 ст.1282 ЦК України. Отже, всі права та обов`язки іпотекодавця за договором іпотеки (у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на нерухоме майно) перейшли до [PERSON] . Суд також встановив, що 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Цим же договором відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором 75/8-07 від 14.06.2007 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційно-інвестиційний банк» та [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Також, 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, предметом якого є передання ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» договорів забезпечення у відповідності до договору відступлення. Таким чином, на даний час усі права первісного кредитора ПАТ «Акціонерний комерційно-інвестиційний банк» за вищезазначеними договорами належать ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами;, ст.626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч.1 ст.546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (іпотекою).; ст.527 ЦК України - в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави); ч.1 ст.575 ЦК України - іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» - підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.12, 33 Закону України «Про іпотеку» - одним із способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. За правилами ст. 39 Закону України «Про іпотеку» - способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суд є: реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст. 41-47 Закону України «Про іпотеку»); продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (ст. 38 Закону України «Про іпотеку»). Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тобто в порядку задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Таким чином, позивач як іпотекодержатель на власний розсуд обрав спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів із дотриманням норм законодавства та вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах підлягають задоволенню. Щодо визначення розміру заборгованості, яка підлягає погашенню за рахунок предмета іпотеки, суд зазначає таке: Відповідно до наданого ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунку, позивач обраховував заборгованість станом на 30.12.2021 року і така становить 153559,98 Євро (за курсом НБУ становить 4725961,94 грн., а саме: за кредитом 53800 Євро, що за курсом НБУ становить 1655748,80 грн., по відсотках 99759,98 Євро, що за курсом НБУ становить 3070213,14 грн. (згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року, справа №444/9519/12: "після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, а права та інтереси кредитодавця у вказаних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, приймаючи до уваги, що [PERSON] зобов`язання за іпотечним договором не виконано, що заперечень від неї не надійшло (ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій), суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, а тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За правилами ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (сплачено та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до меморіального ордера № 42192 від 04.01.2022 року) у розмірі 10 920 грн. З огляду на вищезазначене, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суддоходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved