Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, третя особа [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій вона постійно мешкає, іншого житла не має. В 2018 р. [PERSON] знялася з реєстрації за вказаною адресою, однак продовжувала постійно в ній мешкати. 16.07.2020 р. позивач звернулася до відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг ЗМР з заявою зареєструвати її за місцем проживання в належній їй на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS] , надала відповідні документи, внаслідок чого була зареєстрована з 16.07.2020 р. за вказаною адресою. Згодом отримала поштою лист відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг ЗМР, в якому зазначено, що реєстрація позивача відбулася з порушенням вимог п. 18 п.п. 4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р. (надання недостовірних даних щодо обтяження на нерухоме майно), внаслідок чого скасована. Рішення Департаменту засноване на тому, що для реєстрації позивача у вищевказаній квартирі має бути згода Іпотекодержателя. Вважає, що прийняте Департаментом рішення № 04-35/3/11 від 06.11.2020 р. є протиправним і підлягає скасуванню, як таке, що порушує її житлові права та інтереси. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 04-35/3/11 від 06.11.2020 р. департаменту реєстраційних послуг ЗМР про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] та поновити інформацію про реєстрацію місця проживання [PERSON] , яка була внесена 16.07.2020 р. до Єдиного державного демографічного реєстру за унікальним номером запису: 19920628-08742 та судовий збір. Ухвалою суду від 25.07.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. 08.09.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додаткового подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника. Так, 16.07.2020 р. позивач звернулася до відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту із заявою про реєстрацію її місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Підставою для реєстрації місця проживання позивачем було надано договір купівлі-продажу. В день звернення позивачу було надано адміністративну послугу з реєстрації місця проживання. Однак, 06.11.2020 начальником відділу була проведена перевірка підстав реєстрації місця проживання позивача за вищевказаною адресою та встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває в іпотеці, при цьому позивачем у заяві про реєстрацію її місця проживання було зазначено, що вищевказана квартира у іпотеці не перебуває. Позивачем разом із заявою про реєстрацію її місця проживання не було надано відповідної згоди іпотекодержателя, а отже реєстрація місця проживання позивача була проведена із порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання. Враховуючи вищезазначене, було визнано реєстрацію місця проживання позивача такою, що проведена з порушенням вимог п. 18 Правил та 16.01.2020 р. прийнято рішення про скасування реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства. Посилаючись на зазначені обставини, просили в позовних вимогах відмовити у повному обсязі. 28.10.2022 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що чинним законодавством підзаконні акти мають відповідати змісту Закону № 1382-ІV і не повинні йому протирічити. Перелік документів, необхідних для реєстрації особи за місцем проживання на час виникнення спірних правовідносин визначався саме ст. 6 Закону № 1382-ІV. Звернення стягнення на предмет іпотеки: на квартиру за адресою: [ADDRESS] не впливає на право [PERSON] та на право її малолітніх дітей в подальшому мешкати в зазначеній квартирі, навіть у разі переходу права власності на квартиру до іншої особи внаслідок її продажу. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просилди їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити з підстав, які викладені у відзиві. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір позики, зареєстрований в реєстрі за № 1055. Відповідно до п. 1.1 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 284704 грн. із кінцевим терміном погашення заборгованості 19.06.2019 року. В забезпечення виконання вказаного договору позики 19.12.2018 між [PERSON] (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено нотаріально посвідчений договір Іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 1056. Предметом іпотеки за п. 3 вказаного договору є квартира [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року позовні вимоги [PERSON] в особі представника адвоката Богославського В.А. до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики зареєстрованого в реєстрі № 1055 від 19.12.2018 року в сумі 638 635, 25 грн., що складається з: 284 704, 00 грн. - суми основного боргу, 3931.25 грн. - суми трьох процентів річних. 350 000 грн.- суми неустойки, на користь [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіняковим О.С. 02.09.2016 року за реєстром № 665, запис про право власності внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.09.2016 року, номер запису про право власності: 16253107, реєстраційний номер об`єкта нерухомою майна: 1014143323101 шляхом застосування процедури продажу, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати зі сплатою судового збору у розмірі 6386,35 гривень. Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року в частині розміру заборгованості та судових витрат змінено, зменшено суму заборгованості, на погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки, до 388 635,25 грн. за рахунок зменшення розміру пені до 100 000,00 грн, та зменшено стягнуту суму судового збору до 3 883,65 грн. Постановою Верховного Суду від 28 липня 2022 року постанову Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року залишено без змін. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до абзацу 5 пункту 9 Договору іпотеки від 19.12.2018 року, Іпотекодавець зобов`язується не передавати документи у відповідні державні органи чи інші будь-якої форми власності чи підпорядкування установи, заклади, з метою реєстрації місця проживання, обліку у Предметі іпотеки будь-яких осіб (в тому числі малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб, осіб дієздатність яких повністю чи частково обмежено) через яких виникнуть труднощі у Іпотекодержателя щодо задоволення своїх вимог за Договором та/або виконання рішення суду про звернення стягнення на Предмет іпотеки, без письмової згоди на це Іпотекодержателя. 16 липня 2020 року [PERSON] звернулася до відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту (далі - відділ) із заявою № 456-2/04-19 про реєстрацію її місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Підставою для реєстрації місця проживання позивачкою було надано договір купівлі-продажу, № 665 від 02.09.2016 р. квартири за адресою: [ADDRESS] . В день звернення позивачу було надано адміністративну послугу з реєстрації місця проживання. Листом № 04-35/3/11 від 06.11.2020 року відділом реєстрації фізичних осіб по Заводському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Шеіну В.С. повідомлено про прийняття департаментом реєстраційних послуг ЗМР 06.11.2020 р. рішення про скасування реєстрації місця проживання за адресою : [ADDRESS] як такої, що проведена з порушенням вимог Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207. Статтею 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 № 1382-ІV (далі - Закон) (який діяв на момент виникнення правовідносин) визначено, що Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі - Правила) (яка діяла на момент виникнення правовідносин) на виконання статті 10 Закону затверджені правила реєстрації місця проживання. Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів. Відповідно до п.18 Правил для реєстрації місця проживання особа подає: 1) заяву, форма якої передбачена додатком 6,7 Правил; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору; 4) документи, що підтверджують право на проживання в житлі (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи). У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника. Позивач посилається на те, що статтею 6 Закону не передбачено надання письмової згоди іпотекодержателя на реєстрацію в іпотечному житлі, а тому така вимога у п. 18 Правил суперечить приписам Закону. Суд зазначає, що згідно зі статтею 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Відповідно до частин першої, другої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України. Отже, підзаконні акти - це нормативно-правові акти, видані на основі, на виконання, з метою конкретизації та деталізації положень законів. Підзаконні акти, подібно до законів, обов`язкові до виконання і мають необхідну юридичну силу. Таким чином, стаття 10 Закону має відсильний характер до нормативно-правового акту - Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», яка була видана на основі та на виконання Закону. Відповідно до наведеного, орган реєстрації при здійсненні своїх повноважень зобов`язаний керуватись Правилами реєстрації. Враховуючи вищевикладене, твердження позивача з цього приводу є помилковими. Так, відповідно до п. 18 Правил у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника Позивачем разом із заявою про реєстрацію її місця проживання не було надано відповідної згоди іпотекодержателя, а тому реєстрація місця проживання була проведена із порушенням вимог законодавства. Крім того, слід зазначити, що в заяві відповідної форми [PERSON] не повідомила факту знаходження житла в іпотеці, при цьому в позовній заяві, а також під час розгляду справи в суді визнає цей факт та надає суду відповідні документи. Відповідно до абзаців 2, 3 п. 11. Правил, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними. Механізм перевірки подання усіх необхідних документів та достовірності відомостей, що в них містяться, в тому числі і щодо встановлення перебування житла в іпотеці, закріплений у пункті 19 Правил. Відповідно до абз. 2 п. 19 Правил № 207 працівник органу реєстрації також з метою перевірки належності особі, що подала заяву для реєстрації місця проживання, відповідного житла на праві власності чи належності власнику/співвласникам, що надали згоду особі для реєстрації місця проживання, відповідного житла на праві власності, а також з метою перевірки перебування такого житла в іпотеці або довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань використовує відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд зазначає, що протиправними були дії посадової особи відповідача щодо реєстрації за спірною адресою позивача без відповідного дозволу на те іпотекодержателя. Згідно з п. 28 Правил № 207 реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення за формою згідно з додатком 17, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання/перебування. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed