Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, 15.09.2014 між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов зазначеної угоди, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 20 134 грн. 06 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміоі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 14.04.2016 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 731 грн. 69 коп., яка складається з наступного: 10 860 грн. 86 коп. заборгованість за кредитом, 1 248 грн. 37 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2172 грн. 15 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 5 450 грн. 31 коп. штраф. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 19 731 грн. 69 коп. за кредитним договором № б/н від 15.09.2014, а також судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] , яка була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 22.08.2008 [PERSON] було підписано заяву, відповідно до якої відповідач ознайомилась та згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення і письмовому вигляді. Вона згодна, що дана заява, разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов заяви, [PERSON] було надано кредитку «універсальна «30 днів пільгового періоду» із встановленим кредитним лімітом 500 грн. зі встановленою базовою процентною ставкою - 3% (а.с. 4). 15.09.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - угода) (а.с. 5). Відповідно до п. 2.1 угоди банк надає позичальнику терміновий кредит в розмірі 20 134 грн. 07 коп. на строк 24 місяців, з 15.09.2014 по 30.09.2016 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в розмірі 20 134 грн. 07 коп. в обмін на зобов`язання позичальника повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 1007 грн. 51 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотках,а також інших витратах у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення кредиту повинна бути не пізніше 30.09.2016. Згідно з п. 2.3 угоди для надання послуг банк видає позичальнику платіжну картку, відповідно до п. 2.1 генеральної угоди. Пунктом 2.5 угоди передбачено, що позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди, згідно генеральної угоди й Умов та правил. Відповідно до п. 2.7 угоди датою укладення кредитного договору є дата підписання даної генеральної угоди. Згідно п. 2.10 угоди позичальник доручає банку без додаткової згоди перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в розмірі 1 347 грн. на будь-який відкритий в банку рахунок. Пунктом 2.11 угоди передбачено, що позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості по кредиту в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку, відповідно до Умов та правил. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Обгрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідача, позивач посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 14.04.2016, сума заборгованості за кредитом становить 10 860 грн. 86 коп. (а.с. 3). Позивачем на обгрунтування позовних вимог подано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 3), генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 15.09.2014 (а.с. 5), довідку про видачу кредитної картки № [NUMBER] , від 21.07.2014 з встановленим терміном дії до 07/18 (а.с. 146), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 147), заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 4), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 6-29, 152-160), виписку про рух коштів (а.с 144-145). Оскільки факт отримання кредитних коштів [PERSON] не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 10 860 грн. 86 коп. Позивач, окрім заборгованості за кредитом, також просив стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 248 грн. 37 коп. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 2.1 угоди передбачено, що банк надає позичальнику терміновий кредит в розмірі 20 134 грн. 07 коп. на строк 24 місяців, з 15.09.2014 по 30.09.2016 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в розмірі 20 134 грн. 07 коп. в обмін на зобов`язання позичальника повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Згідно з п. 2.9 угоди відсоткова ставка по кредиту може змінюватись, в залежності від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках, відповідно до Умов та правил. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення зазначених вимог ЦПК України позивачем суду не надано обгрунтованого розрахунку нарахованих відсотків, не вказано на яку суму забогованості по кредиту нараховувалися відсотки, не вказано періоду їх нарахування, а тому правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованост іпо відсотках за користування кредитом в розмірі 1248 грн. 376 коп. немає. Позивач, крім того, просив стягнути з відповідачки заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 2172 грн. 15 коп. Разом з тим, у порушення вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України, у Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відсутні умови договору про сплату комісії та її визначеного розміру, тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 2172 грн. 15 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом. Банк просив, у тому числі, стягнути з відповідача на свою користь 5450 грн. 31 коп. штрафу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що відповідно до ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, за зобов`язаннями, строк яких не наступив. Сторони домовились, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом. починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5450 грн. 31 коп. Оскільки відповідачем прострочено виконання зобов`язання, генеральною угодою визначено розмір штрафу та порядок його сплати, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 5450 грн. 31 коп. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial