Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 10.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис № 2657 від 10.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим потворно 18.02.2022 року . За час перебування в шлюбі в позивача з відповідачкою народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що [PERSON] проживає з ним, а [PERSON] проживає разом з відповідачкою. Спору про місце проживання дітей у сторін немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають тривалий час окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивач стверджує, що примирення між ними не можливе, тому просить строк для примирення подружжя, передбачений ст.111 Сімейного кодексу України, не призначати з огляду на те, що це буде суперечити інтересам як його так і відповідачки. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 27.12.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження /а. с. 13/. Позивач та відповідачка подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 10.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис № 2657 від 10.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим потворно 18.02.2022 року /а. с. 4/. За час перебування в шлюбі в [PERSON] з [PERSON] народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження /а. с. 5, 6/. 03.02.2015 року [PERSON] змінив ім`я на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис №04, що стверджується свідоцтвом про зміну імені від 03.02.2015 року серії [NUMBER] /а. с. 10/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, припинили вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо один від одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved