Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] проходив службу в підрозділах цивільного захисту. За час служби відповідачу виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 15\~858 грн. У подальшому за допущені невиходи на службу без поважних причин, відповідача було звільнено зі служби та утримано грошове забезпечення за фактичні невиходи на службу з 25 грудня 2021 року. Відповідно до довідки управління та фінансів Головного управління від 19 липня 2022 року підлягають утриманню кошти за виплачену одноразову допомогу після укладення першого контракту в розмірі 3905,03 грн., за 09 календарних місяців та кошти за фактичні невиходи на службу з 25 грудня 2021 року в розмірі 1\~144,90 грн. Загальний розмір заборгованості складає 5049,93 грн. У добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість, тому вважають своє право порушеним. \~ \~ \~ \~Просили суд стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві заборгованість в розмірі 5\~049,93 грн.; судові витрат покласти на відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року відкрито провадження за даним позовом, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений строк сторони заперечень щодо такого розгляду не направили. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2022 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвала про відкриття, позовну заяву з додатками відповідач отримав 04 листопада 2022 року. Письмовий відзив суду не подано, поважних причин неможливості подати відзив не повідомив. Про судове засідання був повідомлений, що підтверджується відповідною розпискою. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту та положеннями про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене Кабінетом Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593. На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 № 1068- VI. Статтею 103 Кодексу визначено, що проходження служби цивільного захисту відбувається на контрактній основі. При розгляді справи судом встановлено, що старший сержант служби цивільного захисту [PERSON] проходив службу в підрозділах цивільного захисту Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві на посаді пожежний-рятувальний 25-ДПРЧ ГУ ДСНС України в м.Києві відповідно до наказу ГУ ДСНС у м.Києві «Про кадрові питання» №415 о/с від 30 червня 2015 року. 25 листопада 2019 року між Головним управлінням ДСНС України у м. Києві та [PERSON] укладено перший контракт про проходження служби № 731/19, згідно з яким останній бере на себе зобов`язання сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, наказів чи розпорядження керівників, свої службові обов`язки. Строк контракту складає З (три) роки. Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 7С4 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з метою визначення умов та розмірів виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за № 936/32388, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. Так, Інструкція № 623 визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу. Відповідно до пункту 1 розділу XXVI Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 (далі - Інструкція № 623), особам рядового і начальницького складу після укладання керівником органу управління (підрозділу) з ними першого контракту та ВСТУПУ до виконання обов`язків за посадою, на ЯКУ ВОНИ призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах ПРОЖИТКОВОГО МІНІМУМУ ДЛЯ працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року: особам рядового складу вісім. Відповідно п. 2 Інструкції № 623, виплата особам рядового і начальницького складу одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту здійснюється на підставі наказу керівника органу управління (підрозділу), в якому вони проходять службу за контрактом, проект якого готується підрозділом персоналу. Так, відповідно до вимог передбачених Інструкцією № 623 та на підставі наказу ГУ ДСНС України «Про виплату одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу після укладання першого контракту у 2019 році» від 13.12.2019 № 840, відповідачу виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 15 858.00 грн. згідно додатку до наказу. Встановлено, що за допущені невиходи на службу без поважних причин (прогули): у зв`язку із систематичний невиконанням умов контракту, згідно ст. ст. 58, 68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, п. 7 розд. І та п.п. 2,3 розділу XVI Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України! від 20.07.2018 № 623, - [PERSON] наказом ГУ ДСНС України у м. Києві «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 12.01.2022 № 14 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення зі служби та утримано грошове забезпечення за фактичні невиходи на службу з 25 грудня 2021 року. Згідно з п. 7 розділу І Інструкцією № 623, за час відсутності особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується. Згідно з п. 4 розділу XXVI Інструкцією № 623, у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту зі служби до закінчення терміну першого контракту (крім звільнених за віком, станом здоров`я, через систематичне невиконання умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу) та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) проводиться утримання виплаченої одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту в сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Підставою для припинення виплати грошового забезпечення особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту є мотивований рапорт безпосереднього керівника про обставини невиходу на службу та наказ керівника органу управління (Підрозділу), у якому зазначається, за який період припиняється виплата грошового забезпечення. Наказом ГУ ДСНС України у м. Києві «Про кадрові питання» від 17.01.2022 № 28, [PERSON] звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас збройних сил України за пунктами 11, 12, 56, 173 та п.п. 6 п. 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу), з постановкою на військовий облік. Утримано виплачену одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту за 9 календарних місяці. На підтвердження своїх позовних вимог, представником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві до [PERSON] подано суду довідку управління та фінансів Головного управління від 19.07.2022 № 115. На підставі наведено, суд приходить до висновку, що з відаповідача підлягають утриманню кошти за виплачену одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту в розмірі 3 905,03 грн., за 09 календарних місяців та кошти за фактичні невиходи на службу, з 25.12.2021 в розмірі 1 144,90 грн. Таким чином, загальна заборгованість складає 5 049,93 грн.. Із метою досудового врегулювання спору Головне управління зверталося відповідача з письмовою вимогою (попередженням) від 01.02.2022 № 7101-630/03 щодо погашення заборгованості у добровільному порядку, однак заборгованість відповідачем не погашено. Дана вимога залишена без реагування. Головне управління ДСНС України у м. Києві є органом державної влади, фінансується з державного бюджету, а подія, яка відбулася завдала збитків, як Головному управлінню ДСНС України у м. Києві так і державі в цілому. Згідно з укладеним Контрактом, відповідач взяв на себе зобов`язання додержуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, статутів, наказів чи розпорядження керівників (начальників), свої службові обов`язки, підвищувати свою професійну майстерність, досягати позитивних результатів з фізичної підготовки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, одним з таких наслідків є відшкодування збитків. Суд враховує також, що відповідач будучи особисто ознайомленим під підпис щодо обов`язку відшкодувати вищенаведені витрати зобов`язався їх сплатити, що підтверджується Відповідним аркушем бесіди від 14.08.2019, однак грошові кошти позивачу не повернув. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved