Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернувся до Київського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 81\~736, 92 грн., судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги у сумі 6000 грн. та судового збору у сумі 2\~270 грн. В обґрунтування позову вказав, що 04 вересня 2019 року трапилася ДТП за участю автомобілів «Ауді» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Московського районного суду м.Харкова від 02.12.2019 року по справі № 643/16781/19, ДТП сталася у зв`язку із порушенням відповідачем ПДР. Крім того, відповідно до постанови Московського районного суду м.Харкова від 17.12.2019 року у справі № 643/16782/19 відповідач на момент ДТП 04.09.2019 року о 22.02 перебував за кермом автомобіля «Ауді» д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, наслідком чого стало визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-гарант», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АО/5837417. Власнику транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 81\~736, 92 грн., за вирахуванням франшизи у розмірі 2000 грн. та суми ПДВ. Враховуючи положення ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 81\~736, 92 коп. На регресну вимогу № 03/761 від 17.02.2021 року відповідач не відреагував, тому позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2021 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 листопада 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.41). Відповідач\~Нгандже Чарльз Ліонг у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», про причину неявки суду не повідомив (а.с.55, 57). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи у заочному порядку та ухвалити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що 04 вересня 2019 року сталася ДТП за участю автомобілів «Ауді» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Московського районного суду м.Харкова від 02.12.2019 року (справа № 643/16781/19, провадження № 3/643/4933/19), зазначена ДТП сталася у зв`язку із порушенням [PERSON] п..п.12.1, 12.3 ПДР (а.с.14). Крім того, відповідно до постанови Московського районного суду м.Харкова від 17.12.2019 року ( справа № 643/16782/19, провадження № 3/643/4313/19) [PERSON] на момент ДТП 04.09.2019 року о 22.02 перебував за кермом автомобіля «Ауді» д.н.з. [NUMBER] в стані наркотичного сп`яніння, наслідком чого в його діях встановлений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.15-16). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-гарант», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АО/5837417 (а.с.8). Водій транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням від 10.09.2019 року про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого (а.с.9). Також потерпілим власником транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] Луханіним [PERSON] подано заяву про страхове відшкодування від 07.09.2020 року на ім`я генерального директора ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с.11). Згідно Аварійного сертифікату 39-D/70/6 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , станом на 01.06.2020 року та Розрахунку страхового відшкодування, розмір матеріального збитку становить 83\~736, 92 грн., франшиза 2000 грн. (а.с.19-24). 22 вересня 2020 року власнику автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] Луханіну [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 81\~736, 92 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 11575 від 22 вересня 2020 року (а.с.26). Згідно ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій відповідачем [PERSON] . Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у розмірі 81\~736, 92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11575 від 22.09.2020 року. Приймаючи до уваги ст.\~1191\~ЦК України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно до пункту 38.1.1.ст..\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав на ім`я відповідача регресну вимогу 17.02.2021 року за вих. № 03/761 з проханням сплатити у термін, який не перевищує 7 днів, 81\~736, 92 грн.(а.с.27), однак відповіді не отримав. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. В силу положень\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини»\~суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд\~у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також\~чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269). Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Позивачем на підтвердження понесених витрат надано Витяг з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, Завдання доручення № 141 до Договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 на суму 6 000 грн., Детальний розрахунок та опис робіт (надання послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року від 01 вересня 2021 року, Платіжне доручення від 15 липня 2021 року на суму 6\~000 грн. (а.с.28-34). З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у сумі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved