Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом 26.01.2022 року, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.08.2016 року станом на 15.12.2021 року в загальному розмірі 1554,77 грн., а також судові витрати по справі 2481,00 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 09.08.2016 відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 09.08.2016 року. Станом на 15.12.2021 року сума заборгованості складає 15554,77 грн., яка складається з: 13032,68 грн.\~- заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 0,00 грн.\~- заборгованість за поточним тілом кредита; 13032,68 грн.\~- заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн.\~- заборгованість за нарахованими відсотками; 2252,09 грн.\~-заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн.\~- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн.\~нарахована пеня, 0,00 грн.\~нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.08.2016 року у розмірі 15554,77 грн. станом на 15.12.2021 та судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2022 року справу передано у провадження судді Євтушенко О.І. 28 вересня 2022 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду Бая Є.Т. №991 на підставі наказу №52-к від 06.04.2022 року у справі №214/664/22 провадження 2/214/2958/22 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 14 жовтня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явивсь, в позовній заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про день слухання справи сповіщена належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~(з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи); відзиву на позов суду не надав у встановлений законом строк без поважних причин; заяв на відкладення розгляду справи\~не надійшло. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.08.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та отримала кредитну картку. Як вбачається із даної заяви, відповідач погодилася з тим, що ця Анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також до матеріалів вищевказаного позову додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що 09.08.2016 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн.; 01.03.2017 року збільшено кредитний ліміт до 500,00 грн., 10.09.2017 року кредитний ліміт збільшено до 5000,00 грн.; 13.10.2017 року кредитний ліміт збільшено до 17000,00 грн.; 05.11.2018 року кредитний ліміт збільшено до 22000,00 грн.; 23.01.2020 року відбулось зменшення кредитного ліміту до 0.00 грн.; З довідки АТ КБ «ПриватБанк» б/н вбачається, що між позивачем та [PERSON] 09.08.2016 року був підписаний кредитний договір б/н, за яким позичальнику було надано кредитні картки, остання з яких від 11.02.2020 року за № [NUMBER] з терміном дії до 01/24. З наданої банком виписки по кредитному рахунку [PERSON] станом на 15.12.2021 вбачається, що остання користувалася наданими кредитними коштами, 14.10.2021 здійснювала поповнення своєї картки через термінал. Як встановлено, [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка згідно з наданим банком розрахунком станом на 15.12.2021 року становить 15554,77 грн., з яких: 13032,68 грн.\~- заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 0,00 грн.\~- заборгованість за поточним тілом кредита; 13032,68 грн.\~- заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн.\~- заборгованість за нарахованими відсотками; 2252,09 грн.\~-заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн.\~- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн.\~нарахована пеня, 0,00 грн.\~нараховано комісії. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Також суд зауважує, що відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав від кредитора. Ураховуючи викладене, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту, неналежним його виконанням, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 15554,77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. За цих підстав позов підлягає повному задоволенню зі стягненням із відповідача заборгованості на загальну суму 15554,77 грн. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями\~ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2481,00 грн. судового збору.

Outcome: approved