Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

У червні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , однак, не сплачує кошти за наданні йому комунальні послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, в зв`язку з чим, за період з 01.03.2018 року по 31.05.2022 року виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року відкрито провадження у справі. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, правом на подання відзиву не скористалась. Оскільки місце реєстрації відповідача невідоме, останній повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», як обслуговуюча організація житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , надає власникам житлових та нежитлових приміщень будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги та забезпечує належне утримання та експлуатаційне обслуговування житлового та нежитлового фонду. 01.03.2012 року між ТОВ «Житло-сервіс» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. За умовами Договору ТОВ «Житло-Сервіс» зобов`язалось надавати послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати ці послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.03.2018 року по 31.05.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 33006,22 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів сплати заборгованості за надані позивачем послуги відповідачем суду надано не було. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що за період з 01.03.2018 року по 31.05.2022 року відповідач заборгував позивачу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території грошові кошти на загальну суму 33006,22 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481, 00 грн.

Outcome: approved