Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради, про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, в якому вказав, що з відповідачкою по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідноо рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року розірвали. Від подружнього життя сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин залишилася проживати з відповідачкою. Однак, з моменту їх роздільного проживання відповідачка створює перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною, зокрема, необгрунтовано відмовляє у її відвідуванні, ігнорує домовленості щодо надання дитини, що в свою чергу унеможливлює його участь у вихованні доньки. У зв`язку з неодноразовими конфліктами між ним та відповідачкою з приводу їх участі у вихованні доньки, він звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Яготинської РДА. 20 жовтня 2020 року розпорядженням Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської РДА було встановлено наступний порядок участі позивача у вихованні дитини: 1) Батько [PERSON] за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] може збирати доньку у визначений між батьками час та перебувати з нею за місцем свого проживання по [ADDRESS] ; 2) Батько може відвідувати доньку у навчальному закладі, у якому навчається дитина за попередньою домовленістю з матір`ю; 3) За взаємною домовленістю батьків, з урахуванням віку дитини батьки проводять дні народження дитини, а також інші святкові дні за календарем разом із донькою; 4) Для організації змістовного відпочинку дитини та її літнього оздоровлення батько має право на спілкування з дитиною на протязі не менше як 18 календарних днів незалежно від черговості побачень. Зобов`язати [PERSON] :1) Не чинити перешкод батьку у спілкуванні з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування;2) у випадку хвороби дитини негайно повідомляти про це батька. Однак, відповідачка вищевказаний порядок не виконує та продовжує чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. При цьому, відповідачка забирає у дитини мобільний телефон під час їх розмови із дитиною. Відтак, з огляду на дані обставини 30 серпня 2021 року позивач був вимушений звернутися із відповідною заявою до Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради. Як вбачається із відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради від 13.09.2021 року під час проведення бесіди із [PERSON] з метою з`ясування обставин щодо вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною, відповідачка працавникам відділу повідомила про те, що вона не заперечує зустрічі з дитиною, але тільки в її присутності. Однак такі вимоги відповідачки суперечить принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а тому вважає за необхідне звернутися до суду з даним позовом в котрому просить: визначити участь батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , а саме встановити наступний графік побачень з донькою: - батько [PERSON] за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] може забирати доньку у визначений між батьками час та перебувати з нею за місцем свого проживання по [ADDRESS] на протязі року у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога без присутності матері дитини; кожної суботи з 10 години до 16 години за місцема проживання [PERSON] з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодніх умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування, на протязі року у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога без присутності матері дитини; встановити спільний відпочинок батька із донькою у літній по зимовий період (кожні шкільні канікули) біля 10 (діб) з врахуванням терміну шкільних канікул, для відпочинку та оздоровлення дитини, на протязі року у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога і бажання дитини без присутності матері дитини; [PERSON] може відвідувати доньку у навчальному закладі, у якому навчається дитина; кожен день народження дитини, а саме 05 червня кожного року до досягнення дитиною повноліття з урахуванням бажання дитини, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та донькою; встановити право на спілкування батька із дочкою особисто засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого зв`язку без обмежень з врахуванням бажання дитини;у разі хвороби дитини побачення батька з дитиною у присутності матері за місцем проживання дитини з матір`ю без обмеження часу відвідування до 20:00 години. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала щодо побачень дитини з батьком, проте у її присутності, оскільки при зустрчі з батьком дитина має побоювання та страх. Представник третьої особи направив на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, та про підтримання висновку органу опіки та піклування. Практичний психолог [PERSON] допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста зазначила, що при зустрічі з даною дитиною було встановлено, що ця дитина тривожна, вразлива, обережна, напружена, близько все приймає до серця, легко змінюється настрій у неї, боїться батька та має страх перед побаченням з батьком, оскільки за час спільного проживання з батьком він ображав її та її матір. Дитина висловлювала своє небажання бачитись з батьком. Для того щоб налагодити відносини дитини та батька потрібен час. Можливі побачання дитини і батька у присутності матері біля одного року для стабілізації психологічного стану дитини, а надалі в залежності від психологічного стану дитини, оскільки потрібен час для відноленя довіри до батька. Заслухавши пояснення сторін, надані висновки психолога та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8), відповідно до копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 27.12.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9, 63), відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] має батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10), 20 жовтня 2020 року розпорядженням Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської РДА було встановлено порядок участі позивача у вихованні дитини (а.с.11), з відповіді Яготинської міської ради Служби у справах дітей та сім`ї від 13.09.2021 року вбачається, що спеціалістом служби було проведено розмову з [PERSON] та з`ясовано, що вона не заперечує проти зустрічі батька з дитиною, але в її присутності, та роз`яснено позиву, що він має право звернутися до суду (а.с.12), відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2019 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019110320000287 від 28 вересня 2019 року, за фактом вчинення розпусних дій відносно малолітньої [PERSON] закрити, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.41-42, 46-47). З висновоку психолога за результатами психологічного обстеження учениці 3 класу [PERSON] (а.с.62) вбачається, що дівчинка не виявляє бажання спілкуватись з батьком, має тривожно промисловий тип особистості та підвищений рівень самрконтролю і напруження, легкоранима, комунікабельна, висловлює власну думку, аналізує події і емоційні стани, вміє рефлексувати, дитина потребує стабільності і захищеності. Рекомендації психолога: забезпечити умови для стабільного і захищеного життя та навчання, підтримувати стійкий емоційний стан дитини, будувати близькі стосунки на основі довіри та взаєморозуміння. Після розірвання шлюбу малолітня донька залишилася проживати разом з відповідачкою. При цьому [PERSON] проживає окремо від них. Вказана обставина визнана сторонами у судовому засіданні, а тому відповідно до положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України\~додатковому доказуванню не підлягає. Стаття 141 СК України\~визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 СК України. Відповідно до ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України\~визначено, що батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У відповідності із ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав дитини, в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України (Заява № 4909/04) від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, враховуючи вищенаведене та інтереси дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з врахуванням вище викладеного та висновку психолога як письмового, так і наданого при допиті в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial