Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . В квартирі крім нього зареєстрований відповідач, який з липня 2021 року в квартирі не мешкає, не здійснює оплату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла, не приймає участі у веденні спільного побуту. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню власності. Тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачка проти позову заперечила, пояснила, що дійсно в спірній квартирі не проживає з серпня - вересня 2021 року, виїхала разом з дітьми, забравши особисті речі на вимогу позивач, який на той час перебував в зоні АТО. Вважає, що вказану справу3 вирішувати не можна до завершення її позову про визначення з неї місця проживання дітей.. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 17 жовтня 2022 року. 17 жовтня 2022 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги відкладено розгляд справи до 7 листопада 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 7 листопада 2022 року оголошено перерву до 7 грудня 2022 року за клопотанням відповідача. 7 грудня 2022 року відкладено розгляд у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Сумській області до 3 січня 2023 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування квартири та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11-13). В спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] та колишня дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою №96/1471 від 1 вересня 2022 року (а.с.10) Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-9). В процесі розгляду справи встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає з серпня - вересня 2021 року. перешкод в користуванні житлом їй ніхто не чинить, її особисті речі в квартирі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає. Доводи відповідача про залишення спірного житла на вимогу і через погрози позивача в судовому засіданні не знайшли підтвердження, оскільки відповідач не надала ніяких доказів на підтвердження цього. Суд вважає, що спір щодо визначення місця проживання дітей та визначення участі у вихованні дітей не пов`язані з правом відповідача на проживання у спірному житлі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved