Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 21 грудня 1991 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб. Однак, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутністю взаєморозуміння та постійними сварками шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено на початку вересня 2021 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідач ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 04.07.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. З поштової відмітки на наявному у матеріалах справи рекомендованому листі вбачається, що надісланий судом відповідачу [PERSON] рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позову з доданими до нього документами було повернуто до суду без вручення відповідачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою /а.с. 23/. З поштової відмітки на наявному у матеріалах справи рекомендованому листі вбачається, що надісланий судом відповідачу [PERSON] рекомендований лист з повідомленням про судовий розгляд справи та судовою повісткою було повернуто до суду без вручення відповідачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України, останнє з яких було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення /а.с. 18, 20, 21, 22, 25/. Відповідно до ч. 4\~ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позов, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, 17 січня 2023 року, відповідно до\~ст. 281 ЦПК України, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 21 грудня 1991 року зареєстрували шлюб в Золочівському відділі запису актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 157, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с. 4/. \~\~\~\~Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені на початку вересня 2021 року, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має, що підтверджується доводами позовної заяви та наданою позивачем суду заявою про це. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] не надав суду відзиву на позов чи будь - яких заперечень проти нього, а також не надав заяви або клопотання про надання строку для примирення з позивачем та намір зберегти шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України,\~\~шлюб між сторонами слід розірвати.\~ Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~шляхом заявлення відповідної вимоги у позові, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . Враховуючи те, що позивачем [PERSON] не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених нею судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved