Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та просить суд визнати безстроковим укладений з [PERSON] трудовий договір на посаді завідувача Кулівецької філії І-ІІ ступенів Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів; наказ Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради № 39-к/тр від 20.08.2021 року визнати недійсним в частині строкового характеру трудових відносин; визнати недійсним наказ Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 20.08.2021 року № 17 к/кт "Про укладення трудового договору із [PERSON] "; визнати незаконним звільнення [PERSON] та скасувати наказ Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 31.08.2022 року № 77; поновити [PERSON] на посаді завідувача Кулівецької філії Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів та стягнути з Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів середній заробіток за період вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення; стягнути завдану моральну шкоду. В обґрунтування позову зазначила, що у зв`язку із припиненням Кулівецького ЗЗСО та створенням Кулівецької філії І-ІІ ступенів Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, з 20.08.2021 її було переведено на посаду завідувача новоствореної філії розпорядженням Кадубовецької сільської ради від 20.08.2021 № 129-К. В даному розпорядженні відсутні умови щодо строкового договору. 31.08.2022 року її звільнено з посади завідувача Кулівецької філії І-ІІ ступенів Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів наказом від 31.08.2022 № 77 у зв`язку із закінченням терміну дії строкового трудового договору. З даного наказу дізналась, що працювала за строковим трудовим договором. З відповіді на адвокатський запит позивачу надано копію наказу Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти № 39-к/тр від 20.08.2021 про призначення [PERSON] на посаду завідувача Кулівецької філії за строковим трудовим договором з 20.08.2021 по 31.08.2022. Разом із цим, з даним наказом не була ознайомлена. В оскаржуваному наказі не зазначено жодних підстав укладення строкового трудового договору. Жодних заяв про переведення її на дану посаду за строковим договором вона не писала та згоди на укладення строкового трудового договору не надавала. У наказі № 39 -к/тр від 20.08.2021 вказано, що він виданий на підставі розпорядження Кадубовецької сільської ради від 20.08.2021 № 129-к. Разом з тим, вказане розпорядження передбачало безстроковий характер трудових відносин з [PERSON] , в той час як відповідач у своєму наказі безпідставно змінив цю умову на строкову. Таким чином, оскаржуваний наказ суперечить рішенню засновника вищого органу управління навчального закладу, на підставі якого цей наказ був прийнятий. У трудовій книжці [PERSON] відсутній запис про її переведення на посаду завідувача Кулівецької філії на підставі наказу №39-к-тр від 20.08.2021 за строковим договором. Дані обставини суперечить вимогам ст. 23 КЗпП України, статуту Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти, Положенню про Кулівецьку філію І-ІІ ступенів Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти та Закону України «Про освіту», що є підставою для визнання недійсним наказу в частині визначення строку трудового договору та визнання трудового договору безстроковим. Оскільки укладений з нею трудовий договір на посаді завідувача філії є безстроковим, то звільнення її з підстав закінчення строку трудового договору є незаконним, відповідно наказ відповідача про її звільнення від 31.08.2022 № 77 є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того незаконне звільнення з роботи завдало їй значної моральної шкоди. У зв`язку із незаконним звільненням позивач пережила сильний стрес і душевні хвилювання. На момент звільнення позивач перебувала на лікарняному і через протиправні дії відповідача самопочуття різко погіршилось. Як відома в територіальній громаді особа і авторитетний багаторічний керівник закладу освіти, їй завдано значної репутаційної шкоди. На підставі викладеного оцінює завдану моральну шкоду в сумі 7000 грн. В судовому засіданні [PERSON] , будучи допитаною в якості свідка в судовому засіданні вказала, що до 20.08.2021 працювала на посаді директора Кулівецького навчально-виховного комплексу Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів за строковим договором, який був укладений на 2 роки. На підставі розпорядження Кадубовецької сільської ради від 20.08.2021 розпочала працювати на посаді завідувача новоствореної філії. Проте що працює за строковим договором їй не було відомо, оскільки в розпорядженні про це не вказувалось. Будь яких заяв та згоди на працевлаштування за строковим договором, не писала. З даними наказами та трудовим договором не ознайомлювалась та інші особи, про дані умови праці їй не повідомляли. Працюючи на посаді завідувача філії, розробляла Положення філії, відповідно до якого призначає на посаду працівників директор філії. Розрозбляла проекти наказів, про призначення інших працівників на роботу. Їй відомо, що в даному закладі працівники приймались на роботу за строковими договорами. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Байцар І.Б позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні поясненням, що зазначені в позовній заяві, просить даний позов задовольнити. Представник відповідача Янчук Л.І в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. 20.08.2021 директором Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Кадубовецької сільської ради винесено наказ № 39-к/тр про призначення позивача на посаду завідувача Кулівецькоїфілії з 20.08.2021 по 31.08.2022. Однак позивач відмовилась ознайомлюватися із наказами та підписати трудовий договір про що було складено відповідний акт. Вказівка щодо укладення із позивачем та іншими вчителями Кулівецької філії трудових договорів строком на 1 рік надійшла від відділу освіти, молоді та спорту, охорони здоров`я, культури і туризму Кадубовецької сільської ради. Через часті усні звернення до відділу освіти із скаргами на дії завідувача філії [PERSON] керівництвом даного відділу вирішено не продовжувати із позивачем трудового договору про що було повідомлено директора закладу Копчук О.П. для винесення відповідного наказу. 22.08.2022 директор Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів підготувала лист адресований позивачу про те, що у зв`язку із закінченням терміну дії строкового договору [PERSON] запропоновано переведення на посаду вчителя фізкультури. Однак із даним листом позивач також відмовлялась ознайомлюватись під підпис, про що складено акт. 31.08.2022 директором вказаного закладу винесено наказ № 77 про звільнення [PERSON] з посади завідуючої філії. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Копчук О.П. в судовому засіданні заперечила, щодо задоволення позовних вимог. Вказала, що працює директором Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти ступенів. У зв`язку із тим, що навчальний заклад буде реорганізовуватися, понижувати ступінь, від відділу освіти надійшла вказівка про прийнятя на роботу працівників за строковими договорами. [PERSON] ознайомлена з тим, що працювала на посаді завідуючої філії Репужинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області за строковим трудовим договором. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є начальником відділу освіти, молоді та спорту, охорони здоров`я та культури і туризму Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, зазначала, [PERSON] будучи єдиним учасником конкурсу, призначена директором Кулівецького навчально-виховного комплексу Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів за строковим договором. Після утворення філії Репужинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, вирішено приймати на роботу працівників за строковими договорами, оскільки школа буде реорганізовуватися, понижувати ступінь. Працівникам було відомо про укладення строкових договорів, в тому числі і [PERSON] . У зв`язку із введенням військового стану питання, щодо реорганізації даного закладу відкладено та вирішено поставити питання щодо продовження строків трудових відносин з працівниками. Оскільки, відносно [PERSON] за період її працевлаштування надходили скарги, звернення щодо неправомірної поведінки, останню повідомили про те, що з нею трудові відносини будуть розірванні. [PERSON] відмовлялась отримувати листи та підписувати. В судовому засіданні допитана як свідок [PERSON]. , яка є вчителем української мови, на сьогоднішній день виконує обов`язки завідуючої філії Репужинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області вказала наступне. Працюючи в Кулівецькому закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, після реорганізації її, та деяких інших працівників, в тому числі [PERSON] було переведено працювати в філію на умовах строкового договору. [PERSON] ознайомившись з документами відмовилась підписувати їх. У зв`язку із цим було складено акт, який безпосередньо вона друкувала, про відмову від підпису. До закінчення терміну трудового договору [PERSON] повідомляла, що їй відомо, що з нею не будуть продовжувати строковий договір та її будуть звільняти. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 43 Конституції України проголошено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідновимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданиху часниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Рішенням VIII сесії VIII скликання Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 5 -8/2021 від 28.05.2021 створено філії Репужинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області без статусу юридичної особи та без пониження ступеня: Кулівецька філія І-ІІ ступенів Репужинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, що знаходиться за адресою Чернівецька область Чернівецький район с. Кулівці вул. Молодіжна, 1. Реорганізовано Кулівецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області шляхом приєднання до Репужинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Як вбачається із листа Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 19.08.2021 № 09/778 система закладів освіти територіальної громади повинна працювати в режимі постійного розвитку та модернізації, якої вимагає нова українська школа для забезпечення доступної якісної освіти. Згідно абзацу 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про повну середню освіту» мережа закладів загальної середньої освіти формується відповідно до законодавства з урахуванням соціально-економічної та демографічної ситуації, а також відповідно до культурно-освітніх та інших потреб територіальної громади та/або суспільства. На даний час картина щодо прогнозованої кількості учнів у Кулівецькій філії І-ІІ ступенів, на наступні навчальні роки відображає зменшення наповнення класів учнями у зв`язку з демографічною ситуацією, тому буде створено клас-комплект. На перспективу враховуючи відповідні показники, передбачається пониження до І ступення. Відповідно до вищевикладеного відділ освіти, молоді та спорту, охорони здоров`я, культури та туризму Кадубовецької сільської ради рекомендує перевести директора Кулівецького ЗЗСО І-ІІ ступенів на посаду завідувача Кулівецької філії І-ІІ ступенів за умовами строкового трудового договору, а також прийняття на роботу педагогічних та інших працівників Кулівецької філії І-ІІ ступенів за умовами строкового трудового договору. Розпорядженням Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 20.08.2021 № 129-К встановлено перевести [PERSON] з посади директора Кулівецького ЗЗСО І-ІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на посаду завідувача Кулівецької філії І-ІІ ступенів Кадубовецького ОЗЗСО І-ІІІ ступенів з 20.08.2021. Директору Репужинецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області призначити завідувача Кулівецької філії І-ІІ ступенів Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецької області. Відповідно до Статуту Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти вищим органом управління навчального закладу є засновник Кадубовецька сільська рада та згідно п. 4.18 директор опорного закладу призначає своїх заступників, завідуючих філіями, класних керівників, завідуючих навчальними кабінетами, майстернями, навчально-дослідними ділянками, права та обов`язки яких визначаються нормативно-правовими актами профільного Міністерства України, правилами внутрішнього трудового розпорядку та статуту закладу. Наказом Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 39-к/тр від 20.09.2021 [PERSON] призначено на посаду завідувача Кулівецької філії І-ІІ ступенів Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти з 20.08.2021 по 31.08.2022. 20.08.2021 між [PERSON] та Репужинецьким опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецької області укладено трудовий договір. З дослідженої в судовому засіданні оригіналу трудової книжки [PERSON] вбачається внесення відповідного запису №17 призначення на роботу. Згідно акту Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради Чернівецької області від 20.08.2021 №1 [PERSON] 20.08.2021 о 12 год 20 хв. повідомлено про укладення строкового трудового договору з нею з 20.08.2021 по 31.08.2022. [PERSON] відмовилася від ознайомлення та підпису. У трудову книжку позивачки внесено запис №13 від 29.12.2020 року про її звільнення у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП України. Наказом Репужинецького опорного закладу загальної середньої освіти Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 77 від 31.08.2022 звільнено [PERSON] з посади завідувача Кулівецької філії І-ІІ ступенів Репужинецького опорний заклад загальної середньої освіти у зв`язку із закінченням терміну дії строкового договору (31.08.2022). Щодо позовни хвимог про визнання звільнення позивачки незаконним, визнання наказу недійсним в частині строкового характеру трудових відносин суд зазначає наступне. КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників. При цьому КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення. Частиною першою статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, згідно з якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно частини третьої статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події або виконанням певного обсягу робіт. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункт 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частиною першою статті 36 КЗпП України. Позивачка вважає, що трудові відносини з нею та Репужинецьким опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Кадубовецької сільської ради укладені безстроково, оскільки з наказом про прийняття її на роботу не була ознайомлена та безпосередньо трудовий договір не підписувала. Згідно з положеннями ст. 24 КЗпП, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про прийняття працівника на роботу. Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально визначену роботу, а роботу з однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Предметом трудового договору є процес праці, а саме: виконання роботи за певною спеціальністю, кваліфікацією, посадою, тобто виконання працівником певної трудової функції. Так, в судовому засіданні встановлено, та не заперечувалось позивачкою, [PERSON] виконувала посадові обов`язки завідучої Кулівецької філії І-ІІ ступенів Репужинецький опорний заклад загальної середньої освіти, отримувала систематично заробітну плату, підпорядковувалася правилам внутрішньо трудового розпорядку, була забезпечена робочим місцем, підпорядковувалася та виконувала доручення вищестоячого керівництва (наприклад готувала проекти наказів про прийняття працівників на роботу за умовами строкового договору). Крім того, однією із позовних вимог є визнання безстроковим укладений з [PERSON] трудового договору, тобто позивачка не заперечує щодо наявність трудових відносин та укладеного трудового договору від 20.08.2021, а тільки просить визнати його безстроковим. Вище викладені обставини та покази свідків свідчать про обізнаність [PERSON] з строкоим характером трудових відносин та відповідну згоду на таке. Згідно з ч. 2 ст. 23 КЗпП України, на яку посилався позивач, строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Отже, строковий трудовий договір може бути укладено лише у випадку, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк. Таким чином, умовами укладення строкового трудового договору є: 1) характер виконуваної роботи; 2) умови виконання роботи; 3) інтереси працівника; 4) інші випадки, передбачені законодавчими актами. Підставою укладення строкового договору в даному випадку є лист Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 19.08.2021 № 09/778 відповідно до якого система закладів освіти територіальної громади працює в режимі постійного розвитку та модернізації, якої вимагає нова українська школа для забезпечення доступної якісної освіти. Врахувавши відповідні показники, можливість пониження до І ступення, вирішено укладати строкові трудові договори з працівниками. Як встановлено в судовому засіданні про припинення трудових відносин у зв`язку із закінченням дії контракту (п.2 ст.36 КЗпП України) позивачка була обізнана завчасно. Закінчення строку дії трудових відносин і видання і зв`язку із цим наказу про звільнення не є ініціативою про розірвання трудового договору, а лише відсутність в керівництва закладу ініціативи переукласти або продовжувати трудові відносини. З урахуванням того, що строк дії трудового договору між сторонами сплив та роботодавець поставив вимогу його припинення, особа правомірно була звільнена із займаної посади. При цьому, законодавство не пов`язує припинення строкового трудового договору з доведенням роботодавцем неможливості продовження трудових відносин. Оскільки Наказ про звільнення [PERSON] № 77 від 31.08.2022 року є законним, саме звільнення позивачки у зв`язку із закінченням дії трудового договору проведено у відповідності і звимогами чинного законодавства, а тому підстав для його визнання незаконним у суду немає. Суд вважає, що в такому випадку відсутні й підстави для визнання поновлення [PERSON] на роботі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні стороною відповідача заявлено вимогу про застосування позовної давності до вказаних правовідносин. З приводу цього суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, ст. 257 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, ч.1 ст.261 ЦК України. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, ч.3,4 ст.267 ЦК України. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувсядо суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). На виконання вказаних вимог закону суд зазначає, що оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог по суті, тому підстав для застосування позовної давності не має. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed