Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

13 вересня 2022 року позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до наказу ректора Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (далі - ДВНЗ ДонНТУ» або Позивач) від 30 серпня 2019 року № 541 [PERSON] (далі - відповідач) з 01 вересня 2019 року поновлено у складі студентів 2 курсу заочної форми навчання факультету комп`ютерних наук і технологій групи ІПЗз-18 за освітнім ступенем «бакалавр» за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. 30 вересня 2019 року між ДВНЗ ДонНТУ, як виконавцем, з одного боку та відповідачем, як студентом і замовником освітніх послуг, було укладено Договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ІПЗ-19/13 (далі - Договір), згідно умов якого, Виконавець (ДВНЗ ДонНТУ) взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника (відповідача) здійснити навчання за заочною формою (далі - освітня послуга) студента, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» (п.1 Договору). Відповідачем, у свою чергу, були взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Договором (п. 3.1 Договору). Відповідно до Договору № ІПЗ-19/13 від 30 вересня 2019 року, пункт 5.2, загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становить 34\~200 грн, у тому числі за кожний семестр: на другому курсі навчання 5 650 грн; на третьому курсі навчання 5 700 грн; на четвертому курсі навчання 5 750 грн. Відповідно до п. 5.3. Договору, кошти вносяться два рази на рік не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Обов`язки ДВНЗ ДонНТУ щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Відповідно довідки від 01 вересня 2022 року № 78 відповідачу нараховано за період навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2020 року 11 300,00 грн. Оплата за вказаний період навчання надходила в сумі 1 130,00 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість за навчання, що складає 10 170,00 грн. Відповідно до наказу від 30 червня 2020 року № 379 Відповідач був відрахований з ДВНЗ ДонНТУ. Згідно з п. 3.4 Договору відповідач, у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, був зобов`язаний у письмовій формі інформувати про це ДВНЗ ДонНТУ не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року, а відтак, в силу п. 5.4. Договору, оскільки відповідач письмово не повідомив ДВНЗ ДонНТУ про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані Університетом до дати видання наказу про відрахування і відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Таким чином, позивач зазначає, що [PERSON] , не виконуючи зобов`язання по оплаті за навчання, порушив умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті за навчання, що складає 10 170,00 грн, а також відповідач також має сплатити на користь ДВНЗ ДонНТУ пеню за кожний прострочений день у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, 3 проценти річних та інфляційні втрати, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2022 року вищевказану цивільну справу передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу. Позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 21 грудня 2022 року подав до суду заяву, у якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 19 грудня 2022 року подав до суду заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги визнає, просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (далі ДВНЗ ДонНТУ) від 30 серпня 2019 року № 541 [PERSON] поновлено у складі студентів 2 курсу заочної форми навчання факультету комп`ютерних наук і технологій групи ІПЗз-18 за освітнім ступенем «бакалавр» за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» по договору за рахунок коштів фізичної особи з 01 вересня 2019 року, як такого, що раніше навчався у Державному університеті інформатики і штучного інтелекту напрямом підготовки 6.050103 «Програмна інженерія» і був відрахований наказом № 164/09 від 29 липня 2010 року за академічну неуспішність /а.с.18-19/. 30 вересня 2019 року між ДВНЗ ДонНТУ, як виконавцем, з одного боку та відповідачем, як студентом і замовником освітніх послуг, укладено Договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ІПЗ-19/13 (далі Договір) /а.с.08-09/. Згідно з умовами договору, Виконавець (ДВНЗ ДонНТУ) взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника (відповідача) здійснити навчання за заочною формою (далі освітня послуга) студента, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» (п.1 Договору). Відповідачем, у свою чергу, взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Договором (п. 3.1 Договору). Відповідно до Договору № ІПЗ-19/13 від 30 вересня 2019 року, пункт 5.2, загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становить 34 200 грн, у тому числі за кожний семестр: на другому курсі навчання 5 650 грн; на третьому курсі навчання 5 700 грн; на четвертому курсі навчання 5 750 грн. Відповідно до п. 5.3. Договору, кошти вносяться два рази на рік не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Обов`язки ДВНЗ ДонНТУ щодо надання відповідачу освітньої послуги виконані у повному обсязі, що підтверджується навчальним планом ІПЗз-18 № 18б 3133 (ННІКНТ) /а.с.21-24/. Згідно з довідкою від 01 вересня 2022 року № 78 відповідачу нараховано за період навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2020 року 11 300,00 грн. Оплата за вказаний період навчання надходила в сумі 1 130,00 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість за навчання, що складає 10 170,00 грн /а.с.16/. Відповідно до наказу від 30 червня 2020 року № 379, зокрема, відраховано студентів факультету комп`ютерних наук і технологій, які навчаються за кошти фізичної особи, за порушення умов контракту з 01 липня 2020 року згідно з додатком Б. Згідно з п. 3.4 Договору відповідач, у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги зобов`язаний у письмовій формі інформувати про це ДВНЗ ДонНТУ не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року, а відтак, в силу п. 5.4. Договору, оскільки відповідач письмово не повідомив ДВНЗ ДонНТУ про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги надані Університетом до дати видання наказу про відрахування і відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Положеннями частини 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи з положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 615 ЦК України передбачено у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, розмір заборгованості за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, що у грошовому еквіваленті складає: 24615,72 грн, у тому числі; основний борг 10170,00; пеня 10309,26 грн; три проценти річних від простроченої суми 858,67 грн; збитки від інфляції 3277,79 грн /а.с.25-26/. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 24615,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved