Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі. Позивач [PERSON] 25.01.2022 року, скориставшись відділенням поштового зв`язку, 24.01.2022 року скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві суду 25.01.2022 року за вх. № 1201, в якій просить ухвалити рішення про розірвання між ним та відповідачкою [PERSON] шлюбу, котрий був зареєстрований 06.11.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що було складено актовий запис за № 483. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення цієї позовної заяви до суду у розмірі 992 грн. 40 коп., позивач [PERSON] при ухваленні рішення просить покласти на нього та залишає за собою. Позов обґрунтовано тим, що сім`я сторін у справі фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони у справі втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми, вже упродовж тривалого часу проживають окремо. У сторін у справі різні погляди на життя, за характерами вони не сходяться, що суперечить їхньому подальшому сумісному проживанню. Від спільного проживання сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , а також двох малолітніх дітей, а саме дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] зазначає також, що він з відповідачкою [PERSON] неодноразово пробували примиритися, однак безрезультатно, і він надалі має намір проживати окремо від зазначеної відповідачки. Спору з приводу поділу спільно нажитого майна у сторін у справі на даному етапі немає. У свою чергу, усі четверо дітей сторін у справі після розірвання їх шлюбу залишаться проживати разом із відповідачкою [PERSON] , проти чого на даному етапі він заперечень не має. Відтак позивач [PERSON] , на підставі статей 104-105, 110, 112 СК України, просить свій позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї про розірвання шлюбу не подала. Поряд з цим, вказана відповідачка, будучи присутньою у судових засіданнях під час розгляду цієї справи по суті, висловила позицію на заперечення проти задоволення згаданих позовних вимог. Заперечення проти позову обґрунтовані виконанням між сторонами у справі обряду вінчання у церкві, а, відтак, позивач [PERSON] повинен нести надану відповідачці [PERSON] клятву під час цього таїнства вінчання та, відповідно, залишатися її чоловіком незалежно від обставин, що склалися, у тому числі бути таким як перед церквою, так і перед суспільством та державою. При цьому відповідачка [PERSON] неодноразово підтверджувала суду, що у них з позивачем [PERSON] дійсно на даному етапі різняться погляди на подальше їх спільне життя, виховання їхніх чотирьох дітей, а їх характери є несумісними, проте такий стан речей, на переконання цієї відповідачки не перешкоджає тому, щоб шлюб між ними був збережений та тривав надалі, як це вимагається церквою, навіть незважаючи на те, що позивач [PERSON] вже давно переїхав та проживає окремо. Відтак відповідачка [PERSON] просила у позові відмовити. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] , скориставшись відділенням поштового зв`язку, 24.01.2022 року скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області одночасно позовною заявою, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві суду 25.01.2022 року за вх. № 1201, заяву, в якій просив проводити розгляд цієї справи по суті за його відсутності. Одночасно у вказаній заяві викладено позицію на підтримання пред`явлених ним позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] під час судового засідання, котре було призначене на 22.07.2022 року о 10:00 год., заявила усне клопотання про надання сторонам у цій справі строку на примирення. Позивач [PERSON] , скориставшись канцелярію, 25.10.2022 року подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 13980, в якій просив поновити провадження у цій справі після його зупинення для надання сторонам строку на примирення, й продовжити судовий розгляд цієї справи. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 28.01.2022 року було вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи відповідачки [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 18.02.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідачки [PERSON] , яка не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 15.04.2022 року о 11:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 15.04.2022 року судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, оскільки мала місце неявка сторін у справі вперше без повідомлення при цьому про причини своєї неявки. Наступне судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті призначено на 23.05.2022 року о 09:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 23.05.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, оскільки суд визнав потрібним, щоб позивач [PERSON] , незважаючи на подання заяви про розгляд справи за його відсутності, дав особисті пояснення. Наступне судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті призначено на 22.07.2022 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 22.07.2022 року, після надання сторонами у справі особистих пояснень, вирішено клопотання відповідачки [PERSON] про надання цим сторонам строку на примирення, зокрема їм надано строк для примирення три місяці, а провадження у цій справі на час примирення сторін зупинено. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 24.10.2022 року провадження у цій справі поновлено. Судове засідання для продовження розгляду справи по суті призначено на 24.112022 року о 11:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 24.11.2022 року продовжено перерву у судовому засіданні з розгляду цієї справи на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, оскільки були відсутні відомості про вручення відповідачці [PERSON] відповідної судової повістки. Наступне судове засідання для продовження розгляду цієї справи по суті призначено на 27.12.2022 року о 14:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, та причетність до порушення таких його прав відповідачки [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Так,\~судом встановлено,\~щосторони у справі, які є громадянами України, вступили у шлюб 06.11.2004 року, котрий був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що було складено актовий запис за № 483. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 08.02.2005 року (оригінал міститься у справі, а. с. 7). За час перебування у шлюбі у сторін у справі народилися: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 01.04.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області у відповідності до актового запису про народження № 214 від 01.04.2006 року (копія міститься у справі, а. с. 11), який станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є неповнолітнім; син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 03.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області у відповідності до актового запису про народження № 609 від 03.10.2008 року (копія міститься у справі, а. с. 10), який станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є неповнолітнім; дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області у відповідності до актового запису про народження № 591 від 20.09.2011 року (копія міститься у справі, а. с. 9), яка станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є малолітньою; син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 19.09.2019 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області у відповідності до актового запису про народження № 530 від 19.09.2019 року (копія міститься у справі, а. с. 8), який станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є малолітнім. Судом також встановлено, що сімейні стосунки між сторонами протягом більше року, котрий передував зверненню позивача [PERSON] до суду із цим позовом, погіршилися, а упродовж майже року перебування цього позову у суді на розгляді не покращилися, що, відповідно, призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Такі дії сторін у справі викликані несумісністю характерів, різними поглядами на подальше спільне життя та ведення господарства, як і виховання дітей. Тому позивач [PERSON] вважає, що примирення між ним та відповідачкою [PERSON] неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони у справі вже близько трьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. У свою чергу, четверо дітей сторін у справі проживають разом із відповідачкою [PERSON] за її зареєстрованим місцем проживання та залишаються проживати разом з нею, а спору щодо визначення місця проживання цих дітей у сторін у справі на даному етапі немає. Релевантні норми, джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо права на шлюб, розірвання шлюбу чи визнання його недійсним регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом\~України (надалі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році, котрі є невід`ємною частиною національного законодавства України. Так, відповідно до\~ст. 51 Конституції України, сім`я охороняється державою. В силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Згідно із\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~із статтями 56, 110 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя. Висновок суду за результатами розгляду справи. Виконуючи вищенаведені приписи чинного СК України, з урахуванням роз`яснень, котрі містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», а також беручи до уваги ті встановлені судом обставини, що сторони у справі припинили шлюбні відносини, стали чужими людьми, вже більше двох років проживають окремо, за час наданого їм судом строку на примирення не примирилися, і це усе підтверджується зібраними у цій справі доказами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання цього подружжя суперечить інтересам обох сторін у цій справі, а тому їх шлюб слід розірвати. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід розірвати шлюб між сторонами у справі, котрий був зареєстрований 06.11.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що було складено актовий запис за № 483, із залишенням відповідачці [PERSON] після розірвання шлюбу її прізвища « [PERSON] », оскільки остання про повернення їй прізвища, наявного у неї до реєстрації цього шлюбу, - « [PERSON] », перед судом не клопотала. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру, у розмірі 992 грн. 40 коп., й підтверджуються квитанцією про сплату Філії-Львівське\~обласне управління\~АТ «ДЕРЖАВНИЙ\~ОЩАДНИЙ БАНК\~УКРАЇНИ» № 174 від 24.01.2022 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та, в силу ухвалення рішення на користь позивача [PERSON] й його відповідної волі про покладення цих судових витрат у повному обсязі на нього, при ухваленні даного рішення слід залишити за позивачем [PERSON] та покласти на останнього. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved