Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

22.06.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення сособів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітніми дітьми. Свої вимоги обгрунтовує тим, що перебував з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2014 року, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] Діти проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та відвідують КЗ «Заклад дошкільної освіти № 19». Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.02.2020 року № 125-5 за заявою [PERSON] було визначено наступні способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми: щосереди з 17.00 до 20.00 год.; щонеділі з 11.00 до 18.00 год.; спільний відпочинок з дітьми протягом 14 днів у літній період; зобов`язано матір дітей [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні дітей та завчасно попереджати про можливість та причини зміни у визначеному порядку його зустрічей; зобов`язано [PERSON] чітко дотримуватися визначених годин побачено з дітьми та завчасно попереджати [PERSON] про можливість та причини зміни у визначеному порядку його зустрічей. ; попереджено [PERSON] та [PERSON] про адміністративну відповідальність за невиконання даного рішення. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 21.12.2020 року № 726-1 за заявою [PERSON] було внесено зміни до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.02.2020 року № 125-5, а саме п.1 викладено в новій редакції, а саме: визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] щосереди з 17.00 до 20.00 год,; щонеділі з 11.00 до 18.00 год.; спільний відпочинок з дітьми протягом 14 днів у літній період; всі зустрічі та спільний відпочинок з дітьми проводити без присутності матері [PERSON] . Позивач вказує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, зокрема: по свому бажанню дає дозвіл на побачення, не йде з ним на контакт, робить все можливе щоб діти забули про батька. Зважаючи на те, що відповідачем не виконується рішення служби у справах дітей, він змушений звернутись до суду з позовом. З урахуванням\~уточнених \~позовних вимог\~просить \~зобов`язати\~ [PERSON] \~не чинити\~йому перешкод\~в спілкуванні\~з неповнолітніми\~дітьми:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ визначити\~ [PERSON] спосіб участі у спілкуванні та вихованні з дітьми: [PERSON] , та [PERSON] , , а саме: перші та треті вихідні кожного місяця з можливістю ночівлі за місцем постійного проживання батька [PERSON] без присутності матері, починаючи з 18.00 годин п`ятниці до 18.00 год.неділі; -спільний відпочинок з дітьми протягом 14 днів у літній період. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач під час розгляду даної справи погодилась, що батько має право приймати участь у у вихованні та сплкуванні з дітьми. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив врахувати інтереси дітей, визначені у висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року. В шлюбі [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] (а.с.15,16,17-18). З довідки про склад зареєстрованих осіб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). З довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти № 19» за вих.№ 40 від 21.05.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відвідують даний навчальний дошкільний заклад з 2020 року по теперішній час (а.с.22). З довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти № 19» вбачається, що діти відвідують вказаний дошкільний заклад . Опікуються [PERSON] , приводять та забирають з закладу дошкільної освіти мама та бабуся. Батько цікавиться [PERSON] в телефонному режимі. Опікується [PERSON] тільки мама- [PERSON] .Батько не брав участі у житті сина в закладі дошкільної освіти (а.с.52) Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з\~батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування\~визначає способи\~участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.\~Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами по справі батьками неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] існує спір щодо участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ними. Крім того, \~в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дітьми, у тому числі за наслідком звернення\~батька до\~органу опіки та піклування відповідно до статті 158 СК України. А тому, з врахуванням встановлених у справі даних, а також враховуючи інтереси відповідача та позивача, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту буде ефективним, а позовні вимоги батька про визначення способу участі батька,\~який проживає окремо від\~дітей,\~у їх вихованні підлягають до задоволення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд враховує висловлену органом опіки та піклування Службою у справах дітей Луцької міської ради позицію з приводу дотримання прав та забезпечення інтересів дитини під час розгляду цієї справи, зокрема затверджений 19.02.2020 року № 125-5 рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради висновок служби у справах дітей та внесеними на підставі рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради № 726-1 від 21.12.2020 року зміни до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.02.2020 № 125-5. Також суд враховує, що так як питання виховання дітей батьки вирішують спільно, позивач [PERSON] зобов`язаний брати участь у вихованні його дітей і має право на особисте спілкування з ними, а відповідач [PERSON] не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. При вирішенні даного спору, суд приходить до висновку про те, що між сторонами склались неприязні стосунки, однак, діти у жодному разі не можуть бути заручником цих стосунків. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та задовольняючи позовні вимоги, виходить насамперед з інтересів самих дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дітей, режиму дітей, із дотриманням розумного балансу на участь обох батьків у вихованні неповнолітніх дітей, врахувавши активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми встановлює спосіб спілкування шляхом систематичних побачень. А тому слід зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в спілкуванні з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за необхідне також визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей, який на даний час відповідатиме саме інтересам неповнолітніх дітей, оскільки для організації гармонійного життя і розвитку дітей повинні мати стабільне місце проживання, а батько може реалізовувати своє право на виховання та спілкування з дітьми шляхом періодичних побачень за встановленим графіком, спільного літнього відпочинку. Такий спосіб участі позивача у вихованні дітей відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей сторін, дозволятиме підтримувати психологічний контакт дітей з батьком та забезпечити для дітей стабільні умови життя та тижневого розпорядку. А тому слід визначити [PERSON] такі способи та порядок участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] , а саме: -перші та треті вихідні кожного місяця з можливістю ночівлі за місцем постійного проживання батька [PERSON] без присутності матері, починаючи з 18.00 годин п`ятниці до 18.00 год.неділі; -спільний відпочинок з дітьми протягом 14 днів у літній період. Приймаючи до уваги відносини, що склались між сторонами, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що реалізація визначених судом способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, які проживають з матір`ю - відповідачем по справі повинна відбуватися з дотриманням одночасно певних умов - з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей. Також, у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дітей, станом їх здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Outcome: approved