Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та на обґрунтування позовних вимог в позові зазначив, що у 2017 році він уклав шлюб з відповідачем у Ренійському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки між ними та подальше спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Разом з відповідачем вони не проживають більше року. У зв`язку з викладеним просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою судді від 21 грудня 2022 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Беручи до уваги, що відповідач належним чином відповідно до положень п. 2 ч. 7, п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 05.05.2017 року у Ренійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис за № 35. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » /а.с. 4/. При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства: Як зазначено в ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право» форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Відповідно до ст. 63 вказаного Закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Оскільки подружжя спільно проживало на території України, суд приходить до висновку, що до правовідносин щодо розірвання шлюбу слід застосовувати правові норми українського законодавства. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім`ї, оскільки сторони проживають окремо і не підтримують подружні стосунки, проти чого відповідач заперечень не надав, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved