Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивачі, від імені та в інтересах яких діє адвокат Мишковська Т.М., звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, нанесені останній внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 67 232 (шістдесят сім тисяч двісті тридцять дві) грн. 52 коп., моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень та судові витрати, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень та судові витрати. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 22 жовтня 2021 року, близько 23:32 год. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Logan» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись із перевищенням меж допустимої швидкості, по вул. В. Порика з проспекту Юності, у м. Вінниці, під час виїзду на головну дорогу вул. В. Інтернаціоналістів, не переконався, що це буде безпечним, і не створить перешкоди для водія [PERSON] , який рухався, за кермом автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , головною дорогою по вул. В. Інтернаціоналістів, в напрямку вул. Келецька, та з необережності, допустив зіткнення з останнім. Внаслідок первинного зіткнення автомобіль «Renault Logan», продовжив рух по інерції, та допустив вторинне зіткнення, із автомобілем марки «Kia Optima» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який перебував в нерухомому стані перед перехрестям по вул. В. Порика, в зустрічному напрямку, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Вироком Вінницького міського суду у Вінницькій області у справі № 127/6980/22 від 08.04.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/102-21/17573-ІТ від 05.01.2022 року: «В заданій дорожній обстановці, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] полягала у виконанні ним вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру»; «В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. п. 12.4, 16.11 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «Renault Logan» [PERSON] , які не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди». За вищевикладених обставин, водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.4, 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»; п. 16.11- «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі...». Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач [PERSON] , якого засуджено вироком Вінницького міського суду у Вінницькій області у справі № 127/6980/22 від 08.04.2022 року, в ході розгляду кримінального провадження, у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі. Автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , після набрання вироком законної сили повернуто власникові - [PERSON] . Внаслідок неправомірних дій [PERSON] , автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належав [PERSON] , було фактично знищено, а вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП склала 4000 (чотири тисячі) грн., та відповідно до договору купівлі - продажу транспортного засобу № 8295/22/1/00008 від 07.05.2022 року, за вказаною ціною було придбано позивачем [PERSON] . Висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 17.12.2021 року №СЕ - 19/102-21/17133-АВ, визначено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, а тому відновлення автомобіля є економічно недоцільним, тому сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , дорівнює ринковій вартості цього транспортного засобу до ДТП та станом на 23.10.2021 року становила 182 916 (сто вісімдесят дві тисячі дев`ятсот шістнадцять) грн. 00 коп. 04.05.2022 року [PERSON] страховою компанією правопорушника АТ «СК «АРКС» було частково відшкодовано завдану матеріальну шкоду в розмірі 111 683,48 грн., отже залишок невідшкодованого матеріального збитку становить 71 232,52 грн. 07.05.2022 року згідно Договору купівлі - продажу транспортного засобу № 8295/22/1/00008 [PERSON] продала [PERSON] деталі, вузли та агрегати фізично знищеного ТЗ після ДТП за ціною, визначеною на підставі Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8295/22/1/000084 від 06.05.2022, за 4000 (чотири тисячі) грн.00 коп. Позивач зазначає, що невідшкодована сума матеріального збитку завданого діями [PERSON] власнику автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] становить 67 232 (шістдесят сім тисяч двісті тридцятьдві) грн. 52 коп., як різниця між залишком невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 71 232,52 грн. та вартістю деталей - 4 000,00 грн., яку позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь, а також позивач зазначала, що в результаті неправомірних дій відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних страждань, пов`язаних з ДТП та пошкодженням майна, яку вона оцінює в 20 000,00 грн. Крім того, діями [PERSON] моральну шкоду було завдано [PERSON] , який знаходився за кермом автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , та вимушено став учасником ДТП, отримав легкі тілесні ушкодження та нервовий стрес, моральні страждання, пов`язані з ДТП, яку він оцінює в 20 000,00 грн. та просить суд стягнути з відповідача. У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивачі вимушені звернутися з позовом до суду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання представника позивачів - адвоката Мишковської Т.М. про витребування доказів задоволено та вирішено витребувати у АТ «СК «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) копію договору (полісу), що діяв на момент скоєння ДТП 22.10.2021 року та згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] . Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Судову кореспонденцію відповідач отримав 13.12.2022 за фактичним місцем проживання ( [ADDRESS] ), про що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідачем отримано особисто. На пред`явлений до нього позов відповідач жодним чином, станом на день ухвалення цього рішення, не відреагував. З огляду на викладене суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами (доказами). Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 жовтня 2021 року, близько 23:32 години водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Logan», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись із перевищенням меж допустимої швидкості, по вул. В. Порика із проспекту Юності, у м. Вінниці, під час виїзду на головну дорогу по вул. В. Інтернаціоналістів в м. Вінниці, не переконався, що це буде безпечним, і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, а вданому випадку водія [PERSON] , який рухався, за кермом автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , головною дорогою вул. В. Інтернаціоналістів в напрямку вул. Келецька в м. Вінниці, та з необережності, допустив зіткнення з останнім. Внаслідок первинного зіткнення автомобіль «Renault Logan», продовжив рух по інерції, та допустив вторинне зіткнення, із автомобілем марки «Kia Optima» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який перебував в нерухомому стані перед перехрестям по вул. В. Порика, в зустрічному напрямку, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Як встановлено судом з матеріалів справи власником транспортного засобу «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , згідно свідоцтва [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу на час вчинення кримінально правопорушення [PERSON] передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, була позивач - [PERSON] (а.с. 11). Вироком Вінницького міського суду у Вінницькій області у справі № 127/6980/22 від 08.04.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України(а.с.5-7). Як встановлено наведеним вироком суду, з посиланням на висновок судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/102-21/17573-ІТ від 05.01.2022 року: «В заданій дорожній обстановці, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] полягала у виконанні ним вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру»; «В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. п. 12.4, 16.11 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «Renault Logan» [PERSON] , які не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди». За вищевикладених обставин водій [PERSON] порушив вимоги п. п. 12.4, 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»; п. 16.11- «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі...»; Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, [PERSON] визнав у повному обсязі в ході розгляду кримінального провадження № 127/6980/22. Автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , після набрання вироком законної сили повернуто власникові - [PERSON] . Згідно ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 17.12.2021 року № СЕ - 19/102-21/17133-АВ, визначено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого технічного засобу перевищує його ринкову вартість до ДТП, а тому відновлення автомобілю є економічно недоцільним, тому сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , дорівнює ринковій вартості цього транспортного засобу до ДТП, що станом на 23.10.2021 становила 182916 (сто вісімдесят дві тисячі дев`ятсот шістнадцять) грн. 00 коп. (а.с.10-14). Відповідно до копії полісу № ЕР205954351 надісланого АТ «СК «АРКС» на виконання ухвали суду від 12.09.2022 року, який діяв на момент скоєння ДТП 22.10.2021 року, цивільно-правова відповідальності власника (водія) транспортного засобу «Renault Logan», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , була застрахована. Ліміт відповідальності за шкоду, що заподіяна майну становить 130 000 грн. Франшиза встановлена в сумі 2600 грн. (а.с. 37). 04.05.2022 року [PERSON] страховою компанією правопорушника АТ «СК «АРКС» було частково відшкодовано завдану матеріальну шкоду в розмірі 111 683,48 грн., отже залишок невідшкодованого матеріального збитку становить 71 232,52 грн. (а.с.15). Внаслідок вищезазначених неправомірних дій [PERSON] автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належав [PERSON] , було фактично знищено, а вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП склала 4000 (чотири тисячі) грн., що підтверджується актом технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 8295/22/1/000084 від 06.05.2022 року (а.с. 16) 07.05.2022 року згідно Договору купівлі - продажу транспортного засобу №8295/22/000080 пошкоджений транспортний засіб [PERSON] на підставі договору комісії продано [PERSON] , а саме - деталі, вузли та агрегати фізично знищеного ТЗ після ДТП за ціною, визначеною на підставі Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8295/22/1/000084 від 06.05.2022, за 4000 (чотири тисячі) грн.00 коп. (а.с. 17). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі ОСЦПВВНТЗ та експлуатований особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована (п. 1.7 ст. 1 Закону). Особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4 ст. 1 Закону). У зв`язку із настанням страхового випадку страхова компанія здійснила страхове відшкодування позивачу [PERSON] збитків внаслідок вчинення ДТП у розмірі 111 683,48 грн. Згідно з ст.7, ст.10, ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору про оцінку майна між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки. Замовниками оцінки можуть бути особи, яким майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Виходячи зі змісту п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МУЮ та ФДМ України 24.11.2003 року за № 142/5/2092, за умови, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ, вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ до ДТП. Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону - «Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди». Отже, в розумінні Закону, а саме ст. 30, автомобіль «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] ,вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Вказане, в тому числі, підтверджується й позицією позивача [PERSON] , а такожвисновком судової авто-товарознавчої експертизи від 17.12.2021 року № СЕ - 19/102-21/17133-АВ, в якій визначено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого технічного засобу перевищує його ринкову вартість до ДТП, а тому відновлення автомобіля є економічно недоцільним. Відповідно до п. 2, ст. 30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 15 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 зазначив наступне: «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди». Таким чином, постраждала сторона має самостійно визначитись щодо своєї згоди про визнання транспортного засобу фізично знищеним та зі способом щодо відшкодування страхової суми в межах ліміту страхового полісу. Згідно з роз`ясненнями пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду i якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так i при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості, перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. У постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року в справі № 755/253/16-ц вказано, що порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.» Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу [PERSON] пошкодженням внаслідок ДТП автомобіля, яка сталася з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом «Renault Logan» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності останньому, перевищує розмір ліміту страхового відшкодування, то з відповідача, як з винуватця ДТП, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю її автомобіля до ДТП - 182916 грн.), лімітом страхового відшкодування за вирахуванням франшизи (130 000 - 2600 = 127400 грн.) та вартістю вузлів та агрегатів пошкодженого ТЗ, які відчужені [PERSON] на користь [PERSON] (4000 грн.). Таким чином з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню розмір матеріальної шкоди, що спричинено ДТП в розмірі 51516 грн. (182916 - 127400 - 4000 = 51516 грн.). Виплата страховою компанією винуватця ДТП на користь [PERSON] страхового відшкодування в сумі 111683,48 грн., жодним чином не нівелює відповідальність страхової компанії відповідати за завдану шкоду в межах ліміту відповідальності, що встановлено діючим на момент ДТП полісом в сумі 130 000 грн. за вирахуванням франшизи (за даних обставин 2600 грн.), тобто на суму 127 400 грн. Будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідача суду не надано. За таких обставин вимога позивача [PERSON] про стягнення суми збитків, що завдані відповідачем [PERSON] внаслідок пошкодження її транспортного засобу, є частково обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення на суму 51516 грн. За ст. 23, ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна. Позивач [PERSON] зазначає, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження майна, яке було спільним майном подружжя, і яке вона передала в користування своєму другу, позивачу [PERSON] , що безумовно, вплинуло на якість її повсякденного життя, погіршення самопочуття та виникнення нервового стану. Позивач [PERSON] , який знаходився за кермом автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] ,зазначає, що вимушено став учасником ДТП, отримав легкі тілесні ушкодження та нервовий стрес, але не звертався за надання медичної допомоги одразу після ДТП. Гіршими ж були психологічні наслідки, що полягали у порушенні сну, хвилюваннях, незручностях в побуті, витрачення часу на неодноразові звернення до лікарів. Крім того, автомобіль «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , його власником [PERSON] в силу дружніх стосунків був переданий [PERSON] з метою використання останнім для потреб сім`ї та використання у роботі. Так як, автомобіль отримав значні пошкодження, він не має змоги використовувати його за призначенням, внаслідок чого змушений постійно користуватись послугами таксі, що також вплинуло на його професійне та повсякденне сімейне життя. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги позивачів щодо стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів моральної шкоди в розмірі 5000 грн., завданої останнім внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню перенесених ними страждань внаслідок пошкодження транспортного засобу, при визначенні якої враховувались вимоги розумності та справедливості. Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову [PERSON] (на 64,79 %), на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на її користь, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає 642 грн. 98 коп. З урахуванням часткового задоволення позову [PERSON] (на 25 %), на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на його користь, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає 248 грн. 10 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial