Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позов мотивовано тим, що позивачка з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила, що на даний час шлюб між подружжям не розірвано, проте нею подана заява про його розірвання. Відповідач не надає допомогу на утримання та виховання дитини, хоча є фізично здоровою та працездатною людиною, має роботу, а тому може отримувати достатній дохід, житлом забезпечений, інших осіб на своєму утриманні не має. Також відповідач не надає матеріальну допомогу й позивачці, яка наразі доглядає дитину, у зв`язку із чим не може працювати. Позивачка зазначила, що джерел доходу, крім соціальних виплат, вона не отримує. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі\~⅓ частки\~від усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня звернення\~до суду\~та до\~досягнення дитиною\~повноліття, та аліментів на утримання позивачки в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з\~дня звернення\~до суду\~та до\~досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.09.2022 цивільну справу передано до Вінницького міського суду Вінницької області в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від 26.10.2022 дану цивільну справу прийнято до свого провадження Ухвалою суду від 15.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 21.11.2022 було отримано вищевказане судове\~рішення та\~копію позовної\~заяви з\~доданими до\~неї документами,\~що підтверджується\~відповідною розпискою.\~(а.с.\~37) Позивачем ухвалу суду від 15.11.2022 було отримано 16.11.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до її електронної скриньки, зазначеній у позовній заяві. (а.с. 36) У строк, визначений судом ухвалою суду від 15.11.2022, від відповідача надійшов відзив на позов із зазначенням про часткове визнання позовних вимог враховуючи його матеріальний стан, який не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка. Крім того відповідач повідомив, що не має на праві власності жодного об`єкта нерухомого мана та особистого житла, а проживає в квартирі зі своїми рідними. З офіційного веб-сайту Укрпошти вбачається, що позивачка отримала вищевказаний відзив 03.12.2022 особисто, однак відповідь на відзив у строк визначений ухвалою суду від 15.11.2022, не надано. При цьому судом враховано, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Будь-які докази по справі, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 17.08.2022 у справі № 137/628/22, яке набрало законної сили 16.09.2022, шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 25.02.2020, розірвано, що підтверджується відомостями з ЄДРСР. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 06.08.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2251. (а.с. 27) Згідно довідки по реєстрацію місця проживання особи № 56670, виданої 17.11.2020 Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 31) Із заяв по суті справи вбачається визнання сторонами по справі того факту, що їх малолітня дитина проживає разом із позивачкою. Оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності її визнання, дана обставина не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З позовної заяви вбачається, що позивачкою, з якою проживає дитина, обрано спосіб стягнення аліментів саме в частці від доходу батька дитини. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. 2 - ч. 4 ст. 84 та ст.ст. 86 і 88\~\~цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~2\~іч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~1\~і ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст.\~83\~ЦПК України сторони\~та інші\~учасники справи\~подають докази\~у справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви , а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі, в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 15.11.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до\~ч.\~2\~і ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~п.\~2,\~п.\~4,\~п.\~6\~і п.\~7\~ч.\~2\~ст.\~43\~ЦПК України\~учасники справи\~зобов`язані: сприяти\~своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному встановленню\~всіх обставин\~справи; подавати\~усі наявні\~у них\~докази в\~порядку та\~строки,\~встановлені законом\~або судом,\~не приховувати\~докази; виконувати\~процесуальні дії\~у встановлені\~законом або\~судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві і відповідачем у відзиві, а також докази надані разом із заявами по суті справи. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2020 по 17.08.2022, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю позивачкою по справі. Також судом встановлено, що [PERSON] має право на своє утримання (аліменти) відповідачем, як особа з якою проживає їх спільна із відповідачем малолітня дитина віком до трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Однак, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачкою, ні відповідачем відомостей щодо: матеріального становища платника аліментів; стану здоров`я дитини та її матеріального становища; наявності на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою не надано доказів здійснення витрат платником аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. При цьому позивачкою повідомлено суду, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків, дружину. Відповідачем дані твердження позивачки не заперечувались і не спростовувались. Доказів того, що позивачка не має права на утримання у випадках визначених Сімейним кодексом України, а також того, що між сторонами було укладено письмовий договір про надання утримання - суду не надано. Таким чином судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, як особі з якою проживає їх спільна малолітня дитина віком до трьох років. Однак, позивачкою не надано жодних доказів, які вказували б на необхідність і можливість стягнення аліментів з відповідача, як на її утримання, так і на утримання їх спільної дитини, саме у визначеному нею розмірі. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, слід врахувати необхідність утримання відповідачем й дитини. Тому, суд прийшов до наступного висновку. Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків незалежно від матеріального становища і неможливість його виконання не звільняє від такого обов`язку. Згідноіз ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Однак,\~врівноважуючи позиції\~сторін,\~законодавець обмежує максимально можливий розмір аліментів для дитини 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд не вправі визначити на дитину розмір аліментів менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно із ч. 2 ст. 80 і ч. 1 ст. 183 СК України частка від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, а також другого із подружжя, яка буде стягуватися як аліменти одному з подружжя на визначається судом. Судом прийнято до уваги, що аліменти на утримання дитини необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Розмір аліментів,\~зокрема,\~обумовлюється фінансовими\~можливостями обох\~батьків,\~які в\~рівній мірі\~зобов`язані утримувати\~дитину,\~забезпечувати її\~потреби необхідні\~для її\~віку,\~розвитку тощо. При цьому, чинне сімейне законодавство передбачає достатнім розмір аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від доходу платника аліментів. Розмір утримання матері дитини від її батька обумовлюється його можливістю надавати\~таку матеріальну\~допомогу. Однак\~в будь-якому\~разі, стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Враховуючи вищевикладене, достатніх підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/3, а також на її утримання в розмірі 1/4 частки, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, судом не встановлено. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~191\~СК України\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви. Аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви і сплачуються щомісячно (ч. 3 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 СК України). Отже, суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові і відповідачем у відзиві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд дійшов\~до переконання\~в наявності\~підстав для\~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліментів на\~утримання малолітньої\~дитини \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~оскільки відповідач\~зобов`язаний та\~може надавати\~щомісячне утримання\~дитини в\~розмірі ј\~частки свого\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і не\~більше ніж\~10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня звернення\~до суду\~та до\~досягнення дитиною\~повноліття. Встановлений даним\~рішенням суду\~розмір аліментів\~на утримання\~дитини,\~єгарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання батька окремо від дитини не повинно впливати на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Згідно з\~ст.\~179\~СК України\~аліменти є\~власністю дитини,\~а не\~того з\~батьків,\~на ім`я\~кого вони\~виплачуються.\~При цьому\~на отримувача\~аліментів покладається\~обов`язок розпоряджатися\~аліментами лише\~за цільовим\~призначенням в\~інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також право на\~самостійне одержання\~аліментів та\~розпорядження ними\~відповідно до Цивільного кодексу України. Також суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі ⅙ частки свого заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, враховуючи їх необґрунтованість та недоведеність належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або\~одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Також, в разі зміни згодом матеріального і (або) сімейного стану платника або одержувача аліментів, будь-хто з них не позбавлений права звернутися до суду на підставі ч. 3 ст. 80 СК України. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 91 СК України право на утримання може бути припинено у випадках, передбачених п. 2 і п. 4 ст. 83, ст.ст. 85, 87 і 89 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні даного позову точно визначити неможливо, оскільки даний позов носить вимоги немайнового характеру, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. На що також звернув увагу ВССУ в п. 36 Постанови Пленуму № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 (із змінами від 25.09.2015). Враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», пред`явлення двох самостійних позовних вимог, часткове задоволення позову, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992, 40 гривень (по 496, 20 гривень за кожну вимогу). Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, суду не надано. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial