Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Кредитна спілка «Наші люди» звернулася в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 23.07.2020 року між кредитною спілкою «Наші люди» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11629, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 150000,00 грн. Згідно п.3.1. договору плата за користування кредитом (проценти) була фіксованою і становила 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховувались за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Пунктом 3.5. договору було встановлено, що позичальник зобов`язувався сплачувати кредит, а також проценти за кожен період згідно графіку розрахунків, наведеного у додатку №1 до договору. Позивач також зазначив, що позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, починаючи з березня 2021 року не сплачував платежі в сумі передбачені графіком, а з січня 2022 року взагалі перестав платити, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість яка, станом на 31.05.2022 року, становить 87592,89 грн. - основної суми кредиту та 21656,41 грн. - процентів за користування кредитом. Згідно п.4.1 договору, для забезпечення виконання позичальником зобов`язань загально-майновими поручителями виступали [PERSON] та [PERSON] . Згідно договорів поруки №11629 від 23.07.2020 року поручителі зобов`язались перед кредитодавцем відповідати за грошовими зобов`язаннями [PERSON] 07.02.2022 року КС «Наші люди» зверталося до позичальника та поручителів з листом - вимогою сплати прострочену заборгованість, проте відповідач цього не зробив. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Наші люди» заборгованість в розмірі 109249,30 грн. та судові витрати в сумі 2481,00 грн. 19.07.2022 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позов, в якому проти його задоволення заперечував вказуючи, що сплатив суму одержаного кредиту в розмірі 150 000 грн. Проценти за користування кредитом він не має можливості сплатити у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, про що повідомляв представника кредитної спілки та у зв`язку з чим просив провести йому реструктуризацію. Вважав, що згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 року нараховані з 24.02.2022 року відсотки підлягаю списанню. В судове засідання представник позивача КС «Наші люди» Ільїн О.П. не з`явився, однак направив до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному об`ємі та просив розглянути справу без його присутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази судом встановлено, що 23.07.2020 року між Кредитною спілкою «Наші люди» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №11629 на виконання умов якого відповідач отримав кошти в сумі 150000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 05.06.2023 року (п.2.1 кредитного договору). Факт видачі кредитних коштів підтверджено видатковим касовим ордером від 23.07.2020 року. Згідно таблиці розрахунку заборгованості за кредитним договором №11629 від 23.07.2020 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 109249,30 грн. та складається з: основної суми кредиту - 87592,89 грн. та відсотків за користування кредитом - 21656,41 грн. З метою забезпечення повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом КС «Наші люди» уклала 23.07.2020 року договори поруки №11629 з відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які зобов`язалися відповідати за зобов`язаннями позичальника [PERSON] перед спілкою в обсязі 100% від суми цих зобов`язань, тобто за погашення кредиту в сумі 150000,00 грн., процентів за користування кредитом за ставкою 54% річних, а також за сплату штрафних санкцій та за відшкодування збитків, завданих спілці невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору поруки поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність перед спілкою та відповідає за зобов`язаннями позичальника всім належним йому майном; відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання перед спілкою за кредитним договором. Кредитною спілкою «Наші Люди» 07.02.2022 року [PERSON] та [PERSON] було надіслано вимоги за №№02-16, 02-17 про дострокове повернення кредиту. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору №11629 належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.05.2022 року утворилася заборгованість у сумі 109249,30 грн., а тому суд вважає, що вимога про стягнення з [PERSON] заборгованості є правомірною. При цьому, доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов суд вважає необґрунтованими з огляду на таке. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 року внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та доповнено його пунктами 18 і 19 такого змісту: 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тобто, як вбачається, законодавцем було внесено зміни щодо неможливості нарахування та стягнення з боржника відсотків за порушення виконання грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України, а не відсотків за користування кредитом, передбачених договором, які мають зовсім іншу правову природу. Посилання відповідача щодо порушення його права як споживача, що полягало у відмові Кредитної спілки в проведенні реструктуризації, з огляду на норму с.17 Закону України «Про споживче кредитування» також є безпідставним, адже згідно вказаної норми реструктуризація заборгованості є правом, а не обов`язком кредитора. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України). Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст.541 ЦК України). У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ст.543 ЦК України). Так, з досліджених судом доказів встановлено, що з метою забезпечення повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом КС «Наші люди» уклала 23.07.2020 року договори поруки №11629 з відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які зобов`язалися відповідати за зобов`язаннями позичальника [PERSON] перед спілкою в обсязі 100% від суми цих зобов`язань, тобто за погашення кредиту в сумі 150000,00 грн., процентів за користування кредитом за ставкою 54% річних, а також за сплату штрафних санкцій та за відшкодування збитків, завданих спілці невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Таким чином, в силу ст.554 ЦК України, боржник [PERSON] та поручителі [PERSON] і [PERSON] повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовними вимогами сплатив судовий збір в розмірі 2481 грн., враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у повному розмірі в рівних частках, а саме по 827 грн. з кожного. На підставі ст.ст.42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610-612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved