Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Запорізький державний медичний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за освітні послуги у сумі 5432,06 грн., в обґрунтування позову зазначивши наступне. 22.07.2019 року між Запорізьким державним медичним університетом та відповідачем [PERSON] укладено договір №ТЗ-2к-МСМ-11 про надання освітніх послуг, за умовами якого університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу. У свою чергу, відповідач повинен своєчасно вносити плату за освітні послуги, відповідно до п. 3.1.1., п. 5.3-5.7 договору. Відповідно до наказу №233-с від 05.03.2021 року з 01.02.2021 року відповідача було відраховано за невиконання умов договору-п. 3.1.1., п. 5.3-5.7 (несплата освітніх послуг). Заборгованість по оплаті за навчання складає 5432,06 грн., яка у добровільному порядку відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості у судовому порядку. Ухвалою суду від 08.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Заяви по суті справи від учасників процесу не надходили. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку за адресою зазначеної в позові та шляхом надання оголошення про виклики до суду, розміщеному на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, із заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.07.2019 року між Запорізьким державним медичним університетом та відповідачем [PERSON] укладено договір №ТЗ-2К-МСМ-11 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою. Предметом цього договору є надання освітної послуги. Відповідно до умов цього договору університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника/студента надавати освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти, забезпечувати дотримання прав замовника та студента. Виконавець має право вимагати від замовника/студента своєчасно вносити плату за освітні послуги, в розмірах та порядку встановлених договором. У свою чергу, відповідач повинен своєчасно вносити плату за освітні послуги, здійснювати оплату за договором шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, щосеместрово, у терміни, передбачені договором, відповідно до п. 3.1.1., п. 5.3-5.7 договору. Відповідно до наказу №233-с від 05.03.2021 року відповідача [PERSON] було відраховано з університету з 01.02.2021 року, як таку, що не виконав умови договору про навчання: не сплатила кошти за навчання. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним Запорізьким державним медичним університетом за навчання студента [PERSON] , згідно п. 5.2 договору №ТЗ-2к-МСМ-11 від 22.07.2019 року мала бути сплачена сума 26335 грн. (що складається з вартості навчання за 2 курс та 1-й семестр 3 курсу: 17 230,00 грн.+18 210,00 грн.). Фактично, відповідачем за навчання сплачена сума 23123,35 грн., за платіжними дорученнями від 12.08.2019 року №@2PL209127, від 11.12.2019 № @2PL386325, 15.05.2020 року №@2PL845695, 03.08.2020 року №@2PL150765, 03.08.2020 року №@2PL150765. Отже, заборгованість по оплаті за навчання складає 3211,65 грн. (26335 грн. -23123,35 грн.), який з урахуванням індексу інфляції становить 3867,68 грн. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) . У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості у розмірі 3867,68 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими. Крім того, згідно із дослідженим судом розрахунком позивача, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору відповідачу нараховано 3 % річних загальним розміром 166,04 грн. та пеню у розмірі 1398,34 грн., що відповідає умовам Договору (п.п. 6.1. 6.2, 6.4, 6.5). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що матеріалами позову підтверджено належними доказами порушення відповідачем умов виконання зобов`язання за договором, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних загальним розміром 166,04 грн. та пені у розмірі 1398,34 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 5432,06 гривень, яка складається з заборгованість по оплаті за навчання складає з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3867,68 гривень, 3 % річних у розмірі 166,04 гривень та пені у розмірі 1398,34 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що підтверджені платіжним дорученням від 17.06.2022 року №1628 у розмірі 2 481,00 грн.

Outcome: approved