Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

У квітні 2022 року КП «Міськводоканал» Сумської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, у зв`язку з чим за період з 01 січня 2010 року по 01\~січня 2022 року утворилась заборгованість в сумі 7256\~грн 15 коп., тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року позов Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради заборгованість за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01\~січня 2010 року по 01\~січня 2022 року в розмірі 7256 грн 15 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481\~грн. 02 листопада 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 08 липня 2022\~року. Заява мотивована тим, що про вказане рішення йому стало відомо 25\~жовтня 2022\~року після отримання поштової кореспонденції з постановами про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем. 26 жовтня 2022 року він звернувся та Зарічного районного суду м.\~Суми та отримав копію заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08\~липня 2022 року, а 28 жовтня 2022 року ознайомився з матеріалами справи. З ухваленим рішенням не погоджується, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що позивачем не було додано документів, які б підтверджували сам факт існування діючих у відповідності до законодавства України договірних відносин між позивачем та відповідачем. Крім того, при визначенні суми заборгованості не було враховано факт спливу строків позовної давності за частиною визначного періоду. Також відповідач подав заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2022 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без руху. 18 листопада 2022 року відповідач усунув вказані в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 листопада 2022 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2022\~року. Заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання на 02 грудня 2022 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 грудня 2022 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено частково. Скасовано заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 17 січня 2023 року. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, пропуск строку позовної давності обґрунтовує великою кількістю боржників та відсутністю вільних коштів на сплату судового збору. Відповідач при вирішенні спору просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є власником особового рахунку №\~ [NUMBER] за даною адресою (а.с. 14). Відповідно до довідки КП «Міськводоканал» Сумської міської ради від 25.10.2021 року Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради визначено єдиним виконавцем та виробником послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в м.\~Суми згідно рішень виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2011 № 322 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми», від 18.06.2019 № 322 «Про визначення виробників та виконавців послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення»; від 31.03.2021 №\~161 «Про визначення виробників та виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення» (а.с.\~4). З 25.01.2018 на підприємстві діяв тариф на послуги з централізованого постачання холодної води 7,884 грн за 1 куб.м та на послуги з централізованого водовідведення 6,552 грн за 1 куб.м, встановлений\~постановою НКРЕКП\~від 28.12.2017\~№\~1576, які застосовувались для споживачів багатоквартирних житлових будинків. З 12.09.2018 на підприємстві діяв тариф на послуги з централізованого постачання холодної води 8,880 грн за 1 куб.м та на послуги з централізованого водовідведення 7,656 грн за 1 куб.м, встановлений, постановою НКРЕКП від 04.09.2018 №\~957. З 01.01.2021 на підприємстві діє тариф на послуги з централізованого постачання холодної води 13,752\~грн за 1 куб.м та на послуги з централізованого водовідведення 13,368 грн за 1 куб.м, встановлений, постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2499 (а.с. 4). Між сторонами по справі встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Не сплачуючи кошти за отримані послуги, дії відповідача призвели до утворення заборгованості, яка за період з 01 січня 2010 року по 01\~січня 2022 року складає 7256 грн 15\~грн. Вказані факти підтверджуються обіговою відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] (а. с. 5-13). Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Згідно зі ст. ст.\~67,\~68 ЖК України,\~ст. 526 ЦК України, п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1 ч. 2\~ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п.п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за послуги з водопостачання та водовідведення, за затвердженими тарифами. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19\~Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20\~цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та є власником особового рахунку №\~ [NUMBER] за цією адресою (а.с. 14). У свою чергу, останній не надав належних і допустимих доказів того, що у цьому житловому приміщенні відсутнє централізоване постачання холодної води та водовідведення. З огляду на це, відповідач, як користувач житлового приміщення, у якому були отримані житлово-комунальні послуги, мав обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань у нього виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачем не надано доказів та не наведено обґрунтувань на спростування позиції позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення. Разом з тим, заслуговує на увагу заява відповідача про сплив позовної давності для звернення позивача до суду з даним позовом, про застосування якої заявлено у відзиві на позовну заяву та під час розгляду справи по суті. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст. 261 ЦК України). Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (пункт 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09\~листопада 2017 року № 2189-VІІІ). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не\~звільняється від\~оплати житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (частини 1, 4 статті 9 вказаного Закону). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції).Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано борг за період з 01 січня 2010\~року по 01 січня 2022 року. За весь цей період відповідачем не здійснювалась оплата за надані послуги, тобто позовна давність не переривалась. До суду позивач звернувся 29 квітня 2022 року, тобто з пропуском трирічного строку звернення до суду за частиною вимог. Наведені представником позивача причини пропуску строку позовної давності суд визнає неповажними, оскільки велика кількість боржників та відсутність вільних коштів на сплату судового збору не є поважними причинами пропуску строку позовної давності, ураховуючи, що позивач, як юридична особа, має штат працівників, а також може укладати договори на надання професійної правничої допомоги, тому підстави для визнання причин пропуску строку поважними відсутні. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності. Враховуючи, що розрахунковим періодом є календарний місяць, і платежі повинні вноситися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, наявні підстави для стягнення заборгованості за послуги з постачання холодної води та водовідведення в межах трирічного строку, який передував зверненню до суду з даним позовом, тобто за період з 01 квітня 2019 року по 01\~січня 2022 року. Отже, сума заборгованості за надані послуги за період з 01 квітня 2019 року по 01\~січня 2022 року становить 2647 грн 66 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення боргу за послуги з постачання холодної води та водовідведення слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Отже, позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01 квітня 2019 року по 01\~січня 2022 року в сумі 2647\~грн 66\~коп. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому статтею 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено частково, а саме: на 36,49 % (2647,66 грн * 100 % / 7256,15 грн), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 905 грн 32 коп. (2481 грн * 36,49\~%). На підставі викладеного,

Outcome: partial