Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просив: 1. позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. 2. стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей аліменти у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 3. в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зробити відмітку про те, що їх мати [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно них. Також позивач просила провести судовий розгляд за її відсутності, свої вимоги підтримала та просила задовольнити на підставах викладених у позові, про що до суду була подана відповідна заява. На обґрунтування позову позивач зазначала, що відповідач є матір`ю 4-х неповнолітніх дітей, вони всі разом проживають без реєстрації по [ADDRESS] . У всіх свідоцтвах про народження батько записаний згідно ч.1 ст.135 СК України зі слів матері. У зв`язку з відсутністю умов для проживання та неналежним виконанням матір`ю своїх обов`язків діти неодноразово вилучались. Мати дітей, відповідач по справі, веде аморальний засіб життя, зловживає спиртним, ніде не працює, часто залишає дітей самих у будинку. Проведені профілактичні бесіди, час наданий для наведення ладу в будинку, та обіцянки відповідача змінити життя та ставлення до дітей ні до чого не привели. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала, про що до суду була подана заява відповідного віку. 3-тя особа на боці позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, а судовий розгляд провести за її відсутності. Вивчивши матеріали цивільної справи на підставі наданих доказів та доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. Відповідач [PERSON] разом із своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації по [ADDRESS] . У всіх свідоцтвах про народження дітей батько записаний згідно ч.1 ст.135 СК України зі слів матері. Службою у справах дітей Березівської РДА Одеської області спільно з працівниками ювенальної превенції Березівського РВП ГУНП в Одеській області і представниками Новокальчевської ОТГ Березівського району Одеської області в ході рейдів перевірок діти неодноразово вилучались з сім`ї у зв`язку з відсутністю умов проживання в будинку та неналежним виконанням матері своїх обов`язків. Останнього разу діти були відібрані 28 липня 2020 р. за висновком ради опіки та піклування Новокальчевської ОТГ до дитячого відділення КНП «Березівська центральна районна лікарня» та у подальшому переведені до центу соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської РДА Одеської області (далі центр), де і перебувають по теперішній час. За час перебування дітей у центрі, умови проживання у будинку матері на змінилися. Відповідно до акту обстеження від 11 травня 2021 р. умови проживання дітей незадовільні. В будинку брудно, антисанітарні умови для проживання дітей, розкидані речі, брудний одяг, в кімнатах відчувається задушливий запах диму цигарок, відсутні продукти харчування, відсутні меблі та дитячі ліжка, мати зловживає спиртними напоями. Відповідно до характеристики з місця проживання відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, систематично зловживає спиртними напоями, ніде не працює, часто залишає дітей у будинку, підсобне господарство не утримується, оселя де вони проживають у занедбаному стані, умови для проживання дітей відсутні. З відповідачем по справі неодноразово проводились профілактичні бесіди виховного характеру, надавався час для наведення ладу у будинку, але відповідач життя не змінила, документи, необхідні для повернення дітей не зібрала, жодного разу не відвідала дітей у центрі. Висновком ради опіки та піклування Новокальчевської сільської ради Березівського району Одеської області від 11 травня 2021 р. було вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., діючої на Україні з 27 вересня 1991 р. зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Положеннями ст.51 Конституції України, ст.5 СК України визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією.. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Положеннями ст.150 СК України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як зазначено у ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. При вирішенні даного спору суд насамперед враховує інтереси неповнолітніх дітей в інтересах яких звернувся позивач до суду із даним позовом. Пленум Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами України законодавства при розгляді справ про усиновлення, про позбавлення та поновлення батьківських прав», в п.п.15,16 роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей». Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Як було встановлено під час розгляду даної справи відповідач фактично усунувся від виконання своїх прав та обов`язків як мати дітей. Вона не створила належні умови для проживання дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання. Враховуючи викладене, а саме що відповідач по справі неналежно виконує батьківські обов`язки, вихованням, розвитком та утриманням дітей не займається, висновок органу опіки та піклування Новокальчевської сільської ради Березівського району Одеської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає що є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дітей. В частині вимог про стягнення аліментів, суд встановив, що відповідачка не надає матеріальної допомоги для дітей, тому позовна заява в цієї частині також підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180, ч.3 ст.181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а саме, що відповідач по справі неналежно виконує батьківські обов`язки, вихованням та розвитком дітей не займається, матеріально не утримує, зловживає спиртними напоями, немає постійного місця роботи та житла, суд вважає що є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дітей та стягнення з неї аліментів на їхнє утримання.

Outcome: approved