Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, вказавши, що 07.08.2020 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю його автомобіля CHERY-AMULET номерний знак [NUMBER] та автомобіля OPEL VIVARO номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, якого постановою суду від 19.08.2020 року визнано винним у вчиненні ДТП. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, про настання страхового випадку було повідомлено ТДВ «Міжнародна страхова компанія». Протоколом огляду транспортного засобу від 27.08.2020 року був встановлений перелік пошкоджень отриманих його автомобілем, на підставі чого страховою компанією було складено страховий акт та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 22835,03 грн. ТДВ «Міжнародна страхова компанія» знаходиться в стані банкрутства та всі поточні банківські рахунки заблоковані НБУ, тому відповідач як винуватець у ДТП має відшкодувати йому завдану йому майнову шкоду у розмірі 22835,03 грн., витрати за сплачені за проведення оцінки збитків власника у розмірі 2000,00 грн., що просить стягнути з відповідача. 03.11.2021 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалене заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду завдану дорожньо - транспортною пригодою в розмірі 22835,03 грн., та суму вартості звіту про оцінку матеріального збитку в розмірі 2000,00 грн., а всього 24835 грн. 03 коп., та на користь держави з [PERSON] стягнуто судовий збір у розмірі 908,00 грн. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 18.03.2022 року дане заочне рішення було скасоване. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 22.03.2022 року ухвалено проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК\~України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до\~ суду\~ з заявою про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи ТДВ «»Міжнародна страхова компанія» до\~ суду\~\~ не з`явився, про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 серпня 2020 року об 11-20 годині біля будинку № 16 по вул. Дніпровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки OpelVivaro, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Chery Amulet державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2020 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. При винесенні даної постанови у суді [PERSON] визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вказаних обставин. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася, набрала законної сили 01.09.2020 року. Внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди транспортні\~засоби отримали\~механічні по\~шкодження,\~ чим завдано матеріальних збитків. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Згідно з положеннями\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Такі правові висновки зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 761/22987/14-ц (провадження № 61-25311св18). Тому суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 07 серпня 2020 року ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього\~руху [PERSON] . Автомобіль Chery\~Amulet\~державний номерний\~знак \~ [NUMBER] \~ належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно\~ст. 102 ч.2, ч.3 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно звіту про оцінку майна № 060/МЗ-21 від 01.06.2021 року, сума матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля Chery\~Amulet\~державний номерний\~знак \~ [NUMBER] становить 22835,03 грн. (вартість ремонтно відновлювальних робіт 11433,00 грн., вартість використаних матеріалів - 9145,87 грн., вартість замінених при ремонті складників, вузлів та агрегатів - 7520.55 грн., коєфіцієнт фізичного зносу - 0,70 грн. ). За проведення вказаної оцінки майна позивачем було сплачено 2000 грн. Зовнішній візуальний огляд транспортного засобу Chery\~Amulet\~державний номерний\~знак \~ [NUMBER] проводився 27.08.2020 року та були встановлені пошкодження: бампер задній в зборі; панель задня; ліхтар задній правий зовнішній; панель ліхтаря заднього справа, бічна частина задня справа; жолоб водостічний бічної частини справа; двері задка; ліхтар задній правий внутрішній; перекіс отвору двері задка. Вказаний звіт є документом, що містить відомості про обставини, що мають значення для справи, тобто письмовим доказом. Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі Закон №1961-IV). Стаття 6 Закону №1961-IV передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 22 вказаного Закону №1961-IV регламентує, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст.12 Закону №1961-IV). Згідно з ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом статті 9 Закону №1961-IV страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц та від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з ст.41, 52 Закону №1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ. Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200790320, де забезпеченим транспортним засобом виступав Opel Vivaro реєстраційний номер [NUMBER] , страхувальником є [PERSON] . Строк дії договору з 01.08.2020 року до 31.07.2021 року, включно. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн, франшиза 2500,00 грн. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, МТСБУ, Національного Банку України з 22 травня 2021 року ТДВ «Міжнародна страхова компанія» знаходиться у стані припинення, її членство у МТСБУ припинено, 02 липня 2021 року за заявою страховика анульовано усі ліцензії, 19 серпня 2021 року страховика виключено з Державного реєстру фінансових установ. Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши викладене враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц та від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14-ц та що страховик ТДВ «Міжнародна СК» зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача [PERSON] \~на користь позивача майнової шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] \~на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована. Сума страхової виплати, вказана у полісі, є більшою ніж заявлений позивачем розмір шкоди. Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до\~Закону №1961-IV, є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. З урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду посилання [PERSON] на\~право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, яке є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене наявністю у останнього полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів, є необґрунтованими. Позбавлення членства в МТСБУ, виключення з державного реєстру фінансових установ, анулювання ліцензій, перебування у стані припинення не звільняє страховика від виконання його зобов`язання за полісом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст.\~141,\~142 ЦПК України. За приписами частини 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з положень ч. 2 ст.\~137, п.1 ч. 2 ст.\~141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача. Однак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed