Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 16,5% від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі із 16 серпня 2019 року. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини та добровільно кошти на її утримання не надає. Позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Самостійно нести тягар по утриманню дитини їй дуже складно. Відповідач офіційно працевлаштований, працює водієм 4ДПРЗ ГУ ДСНС України в Рівненській області, та отримує стабільну заробітну плату. Також відповідач має на утриманні дочку від першого шлюбу, яка на даний час є повнолітньою та продовжує навчання, в зв`язку з чим відповідач сплачує аліменти на її утримання. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. В поданій заяві вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши повно і всебічно письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 серпня 2019 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №17, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб (а.с.6) В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони вказано батьками (а.с.7). З акту обстеження матеріально побутових умов, від 21.11.2022 року складеного старостою Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області в с.Теслугів вул.Набережна, 21 Дубенського району Рівненської області зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] , який працює водієм 7ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Рівненській області та загальна сума його доходу за період з червня 2022 року по листопад 2022 року становить 274327,60 гривень, з них виплачених аліментів в розмірі 21126,57 гривень (а.с.10). Як роз`яснено в п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. У\~ст.150 СК України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до\~ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. У відповідності до ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини. Згідно ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У відповідності до положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини судом не встановлено, з врахуванням встановлених матеріалами справи обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Стаття 191 СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання дітей поданий до суду 06 грудня 2022 року. Враховуючи викладене вище, суд вбачає наявність законних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей\~в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач, який становить 992,40 грн. та розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла станом на момент звернення з позовом до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved