Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до КНП «Сторожинецький центр первинної медичної допомоги» Сторожинецької міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі посилаючись на те, що з 1981 року працювала за переведенням на різних посадах у Сторорожинецькій ЦРЛ. Останнім часом відповідно до Наказу № 14 від 22.04.2019 року працювала на посаді медичної сестри пункту надання невідкладної допомоги Красноїльської АЗПСМ. Рішенням позачергової сесії VII скликання Сторожинецької міської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 12.11.2020 року назву медичного закладу, де позивач працювала медичною сестрою змінено на КНП « Сторожинецький центр первинної медичної допомоги» Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Позивач має безперервний стаж роботи на посаді майже 40 років. Наказом № 61 від 13.07.2022 року [PERSON] звільнено з роботи з 26.07.2022 року у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Підставою її звільнення в Наказі зазначено: Наказ про скорочення чисельності та штату працівників № 153 від 04.05.2022 року. На день видачі Наказу № 61 від 13.07.2022 року, а також зараз посаду, яку вона займала не було скорочено. Відповідно до ст. 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. З метою визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, на підприємстві, в установі, організації створюються відповідні комісії. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення» позивач має право на пенсію за віком з 01.01.2023 року. Позивач вважає, що відповідач грубо порушив законодавство про працю, так як кваліфікаційні вимоги до посади, а саме безперервний стаж роботи майже 40 років, вища кваліфікаційна категорія, наказом № 29 від 16.06.2020 року нагороджена Почесною грамотою Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної адміністрації, на її думку відповідні підстави дають їй право працювати медсестрою ЗПСМ пункту невідкладної допомоги ще 5 місяців, тобто до пенсії. Окрім того, за роки [PERSON] роботи у відповідача дисциплінарних стягнень не мала. Також позивач вважає, що такими діями відповідач не враховуючи її професійні якості, проігнорував її, як не бажаного працівника та незважаючи на її багаторічну, сумлінну працю в інтересах КНП « Сторожинецький центр первинної медичної допомоги», відповідач залишив [PERSON] без роботи. Такі дії відповідача завдали [PERSON] моральних страждань та принизили її честь, гідність і ділову репутацію. Внаслідок цього погіршив її стан здоров`я. Позивач вказує, що копію наказу №61 від 13.07.2021 року про звільнення не отримала, а трудову книжку отримала тільки 16 серпня 2022 року, тому процесуальні строки звернення до суду нею пропущено з поважних причин. Позивач просить поновити їй процесуальний строк на оскарження Наказу №61 від 13.07.2022 року в.о. головного лікаря КНП «Сторожинецький ЦПМД» Івани Олексюк, визнати незаконним та скасувати Наказ в.о. головного лікаря КНП «Сторожинецький ЦПМД» Івани Олексюк № 61 від 13.07.2022 року «Про звільнення [PERSON] » та поновити [PERSON] на роботі на посаді медичної сестри АЗПСМ пункту невідкладної допомоги Красноїльської АЗПСМ. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував та просив суд у їх задоволенні відмовити. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи судом встановлено наступне. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~статті 233\~КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~зазначено, що «Передбачений\~ст. 233 КЗпП\~місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору». Позивач вказує, що наказ про звільнення не отримала, а трудову книжку отримала 16 серпня 2022 року. Вказане підтвердила копією книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них по Сторожинецькому Центру ПМСД, де наявна відмітка про отримання під підпис копії трудової книжки позивачем 16.08.2022 року. Позивач звернулась до суду з позовом 16.09.2022 року, звільнення відбулось 26.07.2022 року. Враховуючи викладене суд вважає причини пропуску процесуальних строків поважними. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії трудової книжки та копій наказів 03.10.2016 року [PERSON] зараховано по переводу з Сторожинецької ЦРЛ в Красноїльску АЗПСМ на посаду медсестри Красноїльської АЗПСМ на 0,5 ставки, наказ №32 від 29.09.2016 року. \~ \~ \~ \~01.05.2019 року [PERSON] переведено на 1,0 ставку (постійно) посади сімейної медсестри пункту надання невідкладної допомоги Красноїльської АЗПСМ, наказ №14 від 22.04.2019 року. Наказом № 405 від 20.11.2020 року «Про зміну засновника, назви КНП «Сторожинецький районний Центр первинної медико санітарної допомоги» Сторожинецької районної ради Чернівецької області в КНП «Сторожинецький Центр первинної медичної допомоги» Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області» проведено відповідні зміни. Наказ видано на підставі Рішення XL VIII позачергової сесії VII скликання Сторожинецької міської ради від 12.11.2020 року №285-48/2020. 26.07.2022 року [PERSON] звільнено з посади медсестри ЗПСМ пункту невідкладної допомоги Красноїльської АЗПСМ у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України, наказ №61 від 13.07.2022 року. Підставою видачі наказу вказано: наказ «Про скорочення чисельності та штату працівників» № 153 від 04.05.2022 року та повідомлення про заплановане вивільнення від 26.05.2022 року. Наказом від 04.05.2022 року №153 «Про скорочення чисельності та штату працівників» створено комісію щодо проведення оптимізації, шляхом скорочення штатної чисельності працівників з врахуванням переважного права залишення працівників відповідної категорії на роботі з дотриманням вимог трудового законодавства, вимог Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 504 від 19.03.2018 «Про затвердження порядку надання первинної медичної допомоги», яким передбачається, що команда з надання первинної медичної допомоги складається під керівництвом спільно з одним лікарем загальної практики - сімейним лікарем та не менше ніж з одного фахівця (сестра медична загальної практики сімейної медицини, акушерка, фельдшер тощо). З наказом №153 позивач відмовилась ознайомитись під особистий розпис, про що свідчить копія акту про відмову. Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпПУ про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. На виконання наказу №153 позивача письмово за її місцем роботи в Красноїльській амбулаторії загальної практики сімейної медицини, 26.05.2022 було попереджено про майбутнє вивільнення із пропозицією переведення на запропоновані посади, зокрема й на посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини пункту здоров`я с. Заволока, Михальчанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини з окладом згідно штатного розпису. Однак позивач відмовилась отримати попередження від 26.05.2022, про що представниками відповідача в присутності позивача було складено акт, який того ж дня з попередженням направлений через відділ поштового зв`язку позивачу, про що свідчить копія фіскального чека АТ «Укрпошта» та опис вкладення. Позивач звернулась 22.07.2022 з заявою до відповідача для надання їй інформації щодо наявності вакантних посад, на що 25.07.2022 отримала відповідь, в якій зазначалось, що станом на 26.05.2022 (дату попередження про вивільнення) в штатному розписі було наявні три вакантних посади, а саме: ПЗ с.Заволока Михальчанської АЗПСМ - медична сестра (на період декретної відпустки основного працівника) - 1,0 ставки; КНП Сторожинецький ЦПМД - робітник з благоустрою - 0,25 ставки; Ново-Бросківецька АЗПСМ - водій ТЗ - 0,5 ставки. Станом на 21.07.2022 (після дати попередження про ваше вивільнення) в штатному розписі наявні три вакантних посади, а саме: КНП Сторожинецький ЦПМД - секретар - 1,0 ставки; Сторожинецька АЗПСМ - 1,0 ставки; Ропчанська АЗПСМ - лікар-педіатр - (на період декретної відпустки основного працівника) - 0,25 ставки; Ропчанська АЗПСМ - медична сестра - 0,25 ставки. Зокрема, 26.07.2022 о 14 год. 00 хв. позивач звернулась зі пояснювальною запискою до відповідача, в якому зазначила про неможливість виконувати запропоновані їй вакансії у зв`язку з станом здоров`я. Наказом №61 передбачено звільнення із займаної посади позивача з 26.07.2022 року. 10.06.2022 відповідачем було видано наказ №180 про зміни в штатному розписі, шляхом виведення з певного переліку штатних одиниць, зокрема й штатної одиниці позивача. У разі відмови позивача від переведення на запропоновані посади вона повинна виконувати свої службові обов`язки протягом двох місяців з дня попередження та дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, що вказує на те, що відповідачем до моменту звільнення позивача - до 26.07.2022 включно, посада не може бути скорочена. Право на звільнення в порядку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, передбачає надання гарантій позивачу відповідно до підпункту 3 пункту 1 статті 9 Закону України «Про зайнятість населення». Разом з тим, 03.05.2022 за вих. №250 відповідач звернувся з клопотанням до Красноїльської селищної ради щодо планування проведення оптимізації та вирішення питання про часткове скорочення медпрацівників у відповідності до вимог п. 1. ст. 40 та ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Наказу Міністерства охорони здоров`я України №504 від 19.03.2018 «Про затвердження Порядку надання первинної медичної допомоги», Наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.02.2018 № 178/24, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2018 р. за № 215/31667 «Про затвердження Порядку формування спроможних мереж надання первинної медичної допомоги». На зазначене клопотання, 05.05.2022 відповідачем було отримано відповідь Красноїльської селищної ради, в якій було зазначено вирішити питання щодо скорочення 2 штатних одиниць пункту невідкладної допомоги Красноїльської АЗПСМ, враховуючи недостатнє фінансування Красноїльською ОТГ пункту невідкладної допомоги Красноїльської АЗПСМ, яка являється структурним підрозділом КНП Сторожинецький ЦПМД, в якому передбачено 4 штатні одиниці медсестер загальної практики-сімейної медицини. 13.07.2022 Відповідачем було сформовано наказ №61 ЗВ про звільнення позивача з на підставі вимог п.1 ст.40 КЗпП України та в день звільнення було проведено розрахунок. Останній робочий день 26.07.2022 був днем звільнення позивача у відповідності до вимог трудового законодавства, звільненому працівнику надається для ознайомлення наказ про його звільнення та видається оригінал трудової книжки під підпис, про що здійснюється відповідний запис в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів по підприємству. Однак, 26.07.2022 о 17 год. 20 хв., позивач не з`явилась для отримання копії наказу про її звільнення та трудової книжки, про що відповідачем було складено відповідний акт, що підтверджує його копія. Зокрема, на виконання вимог ст. 43 КЗпП України та виконання вимог ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідач не зобов`язаний звертатись до Профспілки з поданням про надання згоди на звільнення позивача, оскільки у період дії воєнного стану норми статті 43 КЗпПУ не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.1 ст. 40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру вивільнення працівників у разі скорочення штату, яка передбачає: повідомлення працівників не пізніше, ніж за два місяці; пропонування працівнику всіх наявних вакантних посад, які були наявними на момент попередження працівника про звільнення та з`явилися протягом періоду з дня попередження до дня звільнення, а також існували безпосередньо станом на день звільнення, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації; перевірку наявності у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці, тобто здійснення їх порівняльного аналізу за такими критеріями. Аналогічний правовий підхід застосований в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 809/1353/16 та від 13 березня 2020 року у справі № 813/2688/16. При цьому, визначальним критерієм для встановлення наявності переважного права на залишення на роботі працівника при скороченні чисельності штату у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень його кваліфікації та продуктивність праці, а сімейний стан, стаж роботи та інші обставини, що надають право для залишення на роботі, враховуються лише у тому разі, коли працівники мають однакову кваліфікацію і продуктивність праці. Разом з тим, під кваліфікацією розуміється здатність працівника виконувати завдання та обов`язки відповідної роботи. Доказами більш високої кваліфікації можуть бути відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), підвищення кваліфікації, навчання без відриву від виробництва, винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, досвід трудової діяльності. Про продуктивність праці, як узагальнюючий показник її результативності, може свідчити збільшення обсягу виконуваної роботи, її якості, суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника. Таким чином, для порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів, про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Продуктивність праці і кваліфікація працівника підлягають оцінюванню окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14-а, від 11 липня 2018 року у справі № 816/1232/17, від 17 березня 2020 року у справі № 826/510/16. З урахуванням зазначеного, відповідачем при прийняті рішення про звільнення позивача, було дотримано вимоги ст. 40,43,49-2 КЗпП України, а позивачем не надано доказів неправомірності дій відповідача. За таких обставин, позовна заява задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed