Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому вказала, що 27.05.2019 року вона уклала шлюб з відповідачем Від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] .Сторони разом не проживають і на даний час перебувають в стані розлучення. Відповідач добровільно не надає позивачці необхідної матеріальної допомоги на її утримання як матір дитини, яка здійснює догляд за дитиною по досягненню нею 3-х років. Позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, з якою проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці та має доходи. Про своє місце роботи відповідач не повідомляє. Позивачка не може працювати, так як доглядає дитину і через військову агресію російської федерації проти України є переселенцем. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, позивачка не має. [PERSON] вважає, що відповідач має можливість працювати та утримувати її- дружину, до досягнення дитиною трьох років, сплачуючи аліменти на утримання в у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). В позові позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання. Також просить розглядати справу без її участі. \~ \~ \~ \~Ухвала про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін була винесена судом 31.10.2022 року. Сторони не надали заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у позовній просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі відповідача, при винесенні рішення просить врахувати, що в провадженні суду мається також цивільна справа про стягнення аліментів на дитини у розмірі частки від усіх доходів. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У відповідності до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, так як були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : -копія паспорта, ІНН позивачки (а.с.3,5); - довідка про місце реєстрації позивачки (а.с.4) - свідоцтво про шлюб (а.с.6) - копія свідоцтва про народження дитини (а.с.7) - довідка переселенця позивачки та дитини (а.с.8,9) - довідка щодо місця реєстрації відповідача ( а.с.15) - витяг з наказу командира в/ч [NUMBER] від 06.04.2022р, щодо місця військової служби відповідача (а.с.23) За змістом частини першої\~статті 160СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1, ч. 4 ст.75СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1\~ст.80СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. У\~Постанові ПленумуВерховного СудуУкраїни від15.05.2006року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1.\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, підлягає частковому задоволенню ( з урахування наявності позову щодо стягнення аліментів на дитину ) у розмірі 1/ 6 частки доходів. Відповідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішуються судом у відповідності до норм\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial