Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Звернувшись з\~даним позовом,\~ [PERSON] \~просить збільшити\~розмір аліментів,\~що стягуються\~за судовим\~наказом Баглійського\~районного суду\~м.Дніпродзержинська\~від 08\~січня 2019\~року по\~справі №\~207/14/19\~з відповідача\~ [PERSON] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~визначивши розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 4\~000,00\~гривень щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказав, що Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська було видано судовий наказ від 08.01.2019 по справі № 207/14/19 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , [INFO] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем рішення суду виконується належним чином. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зросли. На даний час його матеріальний стан значно змінився, оскільки ціни зросли: витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, а також підвищено прожитковий рівень на дитину відповідного віку. В 2022 році йому стало відомо, що відповідачем 05 лютого 2020 року була оформлена купівля - продаж квартири (серія та номер: 1-239, виданий 05.02.2020, видавник [PERSON] , державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області) за адресою: [ADDRESS] . Отже, звернутися до суду про збільшення розміру аліментів змусило те, що йому стало відомо, що останнім часом матеріальне становище відповідачки значно змінилося, оскільки продовжує працювати в ПП стоматології «Дента», розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що сукупний дохід відповідачки не складає одного розміру мінімальної заробітної плати - 6700 грн.. 24.08.2022 він звернувся до Центру обслуговування платників Кам`янської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з проханням щодо перегляду заробітної плати [PERSON] . Але відповіді так і не було отримано. З цього випливає, що матеріальне становище відповідачки значно покращилося, оскільки, проводяться купівлі квартир. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинна бути забезпечена належний рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що згідно Судового наказу, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська 08 січня 2019 року з [PERSON] , стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів її доходу (прибутку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 03 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Звертає увагу суду, що з моменту винесення Судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , неодноразово підвищувався не тільки прожитковий рівень на дитину, але й її заробітна плата, а, відповідно, пропорційно збільшувалась і сума стягуваних з неї аліментів. Як передбачає ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України»: «Установити у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні». Заробітна плата [PERSON] складає 6700 грн. (після відрахування податків 5393,5 грн.), відповідно, ј частина її заробітку, яка стягується на утримання доньки, складає 1348,38 грн., але, оскільки це є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1416,50 грн.), то вона доплачує до передбаченої законом відповідної суми, яка визначена чинним законодавством, достатньою для забезпечення дитини. Зауважує, що жодних покращень її матеріального стану з моменту стягнення аліментів не відбулось, вона працюю лікарем-стоматологом у Приватній медичній фірмі «Дента» і розмір її прибутку, як і зазначався вище, становить 6700 грн.. Інших джерел прибутку вона не має, додаткового доходу також не має, а купівля квартири у 2020 році, яку вона придбала за позичені у родичів гроші, була вимушеним кроком з її боку, оскільки [PERSON] необхідне було житло для проживання, якого вона не мала, так як питання поділу спільного майна подружжя, придбаного в період шлюбу з [PERSON] (в тому числі двух їхніх квартир), з 2018 року і до теперішнього часу вирішується у судових інстанціях. Користуватись ні однією з придбаних у шлюбі квартир, вона не може, так як в двокімнатній квартирі проживає позивач з донькою, а від однокімнатної - [PERSON] не віддає, їй ключі, а здає її у найм третім особам і отримує додатковий прибуток. До того ж, куплена на початку 2020 року квартира не може свідчити про покращення її матеріального стану наприкінці 2022 року. Придбана квартира є її постійним місцем проживання, вона її не здає у найм і не має від неї жодного прибутку, тому про який її сукупний дохід стверджує [PERSON] невідомо. Наявність у [PERSON] будь-якого іншого доходу, окрім заробітної плати, є лише хибним припущення позивача, який вже тривалий час перешкоджає їй у побаченнях з донькою, та маніпулюючи дитиною, і прикриваючись, начебто її інтересами та потребами, намагається звести її участь у житті доньки лише до отримання від [PERSON] коштів і майна. Також зазначила, що гідний рівень життя дитині повинна забезпечувати не тільки мати, яка отримує мінімальну заробітну плату, але при цьому регулярно сплачує аліменти без виникнення заборгованості, але і працездатний батько, який має офіційне місце роботи, стабільний високий прибуток, а також додаткові доходи, отримані від здачі у найм придбаної в період шлюбу однокімнатної квартири, та кошти за здачу в оренду земельних ділянок (паїв), отриманих ним у спадщину. Жодного належного і допустимого доказу щодо зміни матеріального стану платника або одержувача аліментів, позивачем не надано, також як і не доведено, що сума аліментів, яка стягується з [PERSON] зараз, є недостатньою для забезпечення доньки, та взагалі не обґрунтовано розмір аліментів, які він просить стягнути з неї, оскільки аліменти у твердій грошовій сумі 4000 грн. ані передбачені законом (такий розмір перевищує навіть розмір прожиткового мінімуму в цілому), ані підтверджені потребами дитини, ані обґрунтовані рівнем доходу [PERSON] .. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно судового наказу виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.01.2019 року, справа №207/14/19 з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 січня 2019 року (день подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.5) Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч. 1,2 ст.\~155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст.\~181\~СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу наведених положень чинного законодавства України вбачається, що аліменти за рішенням суду можуть бути стягнені двома способами, а саме: у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Із матеріалів справи вбачається, що за заявою [PERSON] аліменти на утримання дитини були стягнуті з [PERSON] у частці від доходу платника аліментів. При цьому, за змістом позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, посилаючись на положення\~ст. 192 СК України\~з ј частини доходу відповідача на тверду грошову суму в розмірі 4\~000 грн.. Однак, у даному випадку відповідна позовна вимога не може бути викладена як збільшення розміру аліментів, оскільки фактично це є зміною способу стягнення аліментів з визначеного судом стягнення в ј частці від доходу платника аліментів на тверду грошову суму, що передбачено ч. 3\~ст. 181 СК України. Натомість збільшення або зменшення розміру аліментів має місце у межах того чи іншого способу стягнення, як то збільшення або зменшення частки від доходу, що присуджена судом до стягнення, або збільшення чи зменшення розміру твердої грошової суми за умови наявності підстав передбачених\~ст. 192 СК України. Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У викладеній позивачем редакції позовних вимог, останні не підлягають до задоволення, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту, ураховуючи, що збільшення розміру аліментів не може відбуватись шляхом зміни способу стягнення. Вимоги про зміну способу стягнення аліментів мають ґрунтуватись на положеннях ч. 3\~ст. 181 СК України\~і у разі якщо отримувач аліментів бажає змінити спосіб стягнення з частки від доходу відповідача на тверду грошову суму, позивач має звернутись до суду із позовом про зміну способу стягнення на підставі положень ч. 3\~ст. 181 СК України, а не із вимогою про збільшення розміру аліментів на підставі положень\~ст.192 СК України. Враховуючи викладене у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed