Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду м. Львова з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території. Заяву мотивує\~тим,\~що її батько\~ [PERSON] ,\~ помер\~ [INFO] ,\~знаходячись у\~селі Калинівка\~Мелітопольського району\~Запорізької області\~України.\~На час\~смерті [PERSON] \~з матір`ю\~заявниці \~були зареєстровані\~в [ADDRESS] .\~Проте у\~зв`язку\~з початком\~війни,\~вони переїхали\~у село\~Калинівку Мелітопольського\~району Запорізької\~області,\~де проживала\~заявниця,\~і залишились\~мешкати там.\~ [PERSON] \~виїхала із\~села Калинівка\~Мелітопольського району\~Запорізької області\~у зв`язку\~з окупацією\~села російськими\~військами. [PERSON] хворів за життя, був на обліку у лікаря в Чкаловській сільській амбулаторії у сімейного лікаря. Коли помер [PERSON] , сімейний лікар, яка перебувала ще на той час окупованій території, видала матері заявниці [PERSON] довідку на українському бланку про причину смерті, в якій також зазначено дату смерті. Потім в селі Чкалове представниця російської окупаційної адміністрації передала [PERSON] довідку про смерть С- 03749 та свідоцтво про смерть [NUMBER] , складені в Криму окупаційною адміністрацією. Заявниця стверджує, що [PERSON] поховала за допомогою сусідів [PERSON] н на кладовищі біля села Калинівка Мелітопольського району Запорізької області. На даний час села Добровольчеське і Калинівка нині відносяться до Чкаловської об`єднаної селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області включені до переліку тимчасово окупованих територій відповідно до Переліку територіальних громад які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 23.09.2022 року. Оскільки на території Мелітопольського району Запорізької області України не працюють державні лікарні України заявниця та її мати не мають можливості отримати та надати для державної реєстрації смерті батька - [PERSON] , документ, виданий медичним працівником чи закладом - відповідно до законодавства України. Іншим чином, при таких обставинах, зареєструвати в України смерть фізичної особи неможливо - тому [PERSON] змушена звернутись до суду із даною заявою. Заявниця зазначає, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для проведення реєстрації його смерті в державному органі України з подальшою реалізацією спадкових прав. [PERSON] зверталась до Відділу РАЦС у місті Львові в Галицькому районі міста Львова, але в усному порядку їй пояснили про порядок отримання свідоцтва про смерть батька, якщо він помер на окупованій території і там похований та порекомендували звернутись до суду для встановлення факту смерті особи. Тому просить заяву задовольнити. Заявниця та її представник заявниці подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Львів), будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, до суду не з`явився. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 14.12.1971 року [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 14.10.1995 року укладено шлюб, після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Дані документи підтверджують факт належності [PERSON] до кола осіб, що мають право звернутися до суду із заявою щодо встановлення факту смерті. Згідно з паспортом громадянина України виданого на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у селі Добровольчеське Веселівського району Запорізької області та зареєстрованим місцем його проживання є [ADDRESS] . З довідки про причину смерті №88 від 14.10.2022 року вбачається, що [PERSON] помер у віці 81 рік [INFO] , причиною смерті є гостре порушення мозкового кровообігу. Також, заявником додано до матеріалів справи копію довідки про смерть №С-03749 від 19.10.2022 року та свідоцтво по смерть [PERSON] серії [NUMBER] , які видані органами окупаційної влади. В них зазначено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказано, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За змістом статті 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. theRepublic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого намібійського винятку, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведене,\~суд приходить\~до висновку,\~що обставини\~на які\~посилається заявник\~у своїй\~заяві \~знайшли підтвердження\~в судовому\~засіданні,\~доповнюються об`єктивними\~та достовірними\~документами про\~обставини справи,\~що в\~сукупності знаходяться\~в об`єктивному\~взаємозв`язку між\~собою,\~нічим не\~спростовані,\~а тому\~заяву про\~встановлення факту слід задовольнити повністю. Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому необхідно допустити негайне виконання рішення у зазначеній справі.

Outcome: approved