Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5035, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 66 788,07 грн. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не визнає суму заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, вважає вимоги АТ «Укрсоцбанк» спірними. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За таких підстав, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5035, вчинений 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 66 788,07 грн. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року справу передано до Голосіївського районного суду м. Києва на розгляд. (а.с. 26) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження. (а.с. 34) Відповідач АТ «Укрсоцбанк» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5035, яким запропоновано звернути стягнення на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 0038/048646-ZP від 18 квітня 2012 року, укладеному між АТ «Укрсоцбанк», боржником за яким є [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.04.2012 року по 30.05.2018 р. Загальна сума заборгованості становить 65 788,07 грн., та складається з - заборгованості за тілом кредиту в сумі 35 354,58 грн., - заборгованості за відсотками, які були нараховані за користування кредитними коштами у період з моменту укладення кредитного договору по 30.05.2018 р. в сумі 30 433,49 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" отримано плату із стягувача АТ «Укрсоцбанк» в розмірі 1 000,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] , на користь АТ «Укрсоцбанк» складає 66 788,07 грн. З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний виконавчий напис № 5035, виданий 19 вересня 2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 66 788,07 грн. перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., про що свідчить постанова від 05 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 57369988. (а.с. 22) Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 вересня 2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 19 вересня 2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5035, не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому виконавчий напис не підлягає виконанню. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що між позивачем та відповідачем нотаріально посвідчені кредитні договори не укладалися, отже виконавчий напис нотаріус був вчинений з порушенням вимого Закону та нормативно-правових актів. Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved