Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача Позивач звернувся до суду із цим позовом і в обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , який народився [INFO] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З 02.05.2018 дитина перебуває на первинному обліку служби у справах дітей виконкому Мирноградської міської ради та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до рішення виконкому №151 від 16.05.2018. Відповідач була неодноразово засуджена і відбувала призначене судом покарання, від якого була звільнена умовно-достроково 03.08.2020. За відомостями КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» [PERSON] потребує дообстеження та продовження лікування у лікаря-фтизіатра, 25.08.2020 був наданий висновок ЛКК №2281/19 про наявність у неї високого ступеню втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, строком на 1 рік. Такий саме висновок був наданий і 23.07.2021, а по закінченню цього строку відповідач не звернулася до лікарні та не проходила обстеження з серпня 2021 року. [PERSON] фактично не здійснила жодних дій, які б свідчили про її бажання повернути дитину до себе, не зверталася до уповноважених органів та не виконала жодної рекомендації служби у справах дітей, які систематично їй надавалися. Рішенням виконкому №207 від 18.07.2018 дитина була влаштована на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, тому рішенням виконкому №24 від 19.01.2022 були внесені відповідні зміни до попереднього рішення. [PERSON] навчається у 6 класі ЗЗСО І-ІІ ступенів - ліцею «Гармонія», його вихованням та розвитком фактично займається [PERSON] , у той час як мати дитини [PERSON] не цікавиться сином та не вчиняє ніяких на виконання батьківських обов`язків. Дитина є здоровою, востаннє бачила матір 4 роки тому, розмовляла телефоном близько 2 років тому. [PERSON] погоджується із позбавленням матері батьківських прав через те, що не довіряє їй, знає, що вона продовжує вживати алкогольні напої та поводить себе агресивно. [PERSON] не працює, обстежити умови її проживання не вдалося через те, що вона не відчиняє двері працівникам служби. За наданою за місцем мешкання характеристикою відповідач зловживає спиртними напоями. На обліках управління соціального захисту, лікарів нарколога і психіатра вона не перебуває, ніяких видів державної допомоги не отримує. З неї на підставі виконавчого листа №2/226/745/2018, виданого Димитровським міським судом Донецької області 06.12.2018 мають стягуватися аліменти на утримання сина на користь [PERSON] в сумі 3757,25 грн щомісяця, але остання не сплачує їх. Неодноразово у період 2018-2021 років [PERSON] притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності. У серпні 2020 року вона зверталася до Мирноградського міського центру соціальних служб для отримання допомоги, у неї були виявлені складні життєві обставини через незадовільний стан здоров`я, відсутність документів та роботи, але після отримання консультації вона більше не зверталася до центру, як не зверталася і з питання повернення їй дитини. Отже, [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками з виховання дитини, не утримує її, не цікавиться долею сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним у обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Це, на думку позивача, є підставою для позбавлення її батьківських прав, про що і просить орган опіки та піклування. Також позивач просить закрити виконавче провадження зі стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] і стягнути з неї аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) до повноліття сина. ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, та просила задовольнити їх. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позовну заяву вона суду не надіслала, про свою позицію у справі не повідомила. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснивши, що [PERSON] виховується ним у прийомній родині з 2018 року, мати дитиною взагалі не цікавиться, жодного разу не відвідувала хлопчика. В його родині виховується шість прийомних дітей, між всіма членами сім`ї склалися гармонійні доброзичливі відносини. Раніше вони виховували дітей разом із дружиною [PERSON] , але [INFO] вона померла і зараз він справляється із цим сам за допомогою старших прийомних дітей, які вже є повнолітніми. Просив суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти. ІІІ. Процесуальні дії у справі 13.10.2022 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 15.11.2022, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення (заперечення) щодо позову. 25.11.2022 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 14.12.2022. 14.12.2022 через неявку відповідача розгляд справи відкладено на 28.12.2022. 28.12.2022 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Відповідач [PERSON] , яка народилася [INFO] , є матір`ю дитини [PERSON] , народженого [INFO] (а.с.6-7,9). Відомості про батька дитини внесені до актового запису згідно з ч.1 ст.135 СК України (а.с.29). Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 27.12.2017 [PERSON] засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки (а.с.21-22). Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 28.03.2018 [PERSON] засуджено за ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України до 6 (шести) місяців арешту та штрафу (а.с.15-17). За інформацією Мирноградського міського відділу з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Донецькій області Карпук М.О. перебуває на обліку у відділі, та інспектором відділу було встановлене погане ставлення останньої до сина [PERSON] , застосування щодо нього фізичної сили, незабезпечення харчування та розвитку. Після вилучення дитини мати не навідувала її у притулку, не цікавилася нею. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, погано характеризується за місцем мешкання (а.с.18). Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 10.07.2018 скасоване звільнення [PERSON] від покарання з випробуванням за вироком суду від 27.12.2017 та останню направлене для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки (а.с.19-20). З місця відбування покарання [PERSON] звільнена умовно-достроково 03.08.2020 та направлена за адресою свого місця проживання до м. Мирнограда Донецької області (а.с.23). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 18.07.2014, за цією ж адресою з18.07.2014 по 11.11.2019 було зареєстроване місце проживання і дитини [PERSON] (а.с.39). Фактично [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , за місцем мешкання характеризується негативно - має скарги від сусідів через аморальний спосіб життя, зловживання спиртними напоями, відвідування її різними чоловіками (а.с.40). Протягом 2017-2021 років [PERSON] двічі притягувалася до кримінальної відповідальності та відносно неї було складене 26 протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.41). Відповідач знаходиться на «Д» обліку у туберкульозному кабінеті КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» з 04.08.2020, потребує до обстеження та продовження лікування (а.с.24). На обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.42). Висновками лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, №2281/19 від 25.08.2020 та №2135/16 від 23.07.2021 встановлене, що [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с.25,26). Дія останнього висновку закінчилася 23.07.2022 і більше на прийом лікаря-фтизіатра та для обстеження [PERSON] не зверталася (а.с.43). За відомостями Мирноградського міського центру соціальних служб у відповідача [PERSON] у серпні 2020 року були виявлені складні життєві обставини через незадовільний стан здоров`я, відсутність необхідних документів та змоги працевлаштуватися. Отримавши консультацію, більше до центру не зверталася. Після повернення з місць позбавлення волі життям сина не цікавилася, до своєї родини повернути його не намагалася (а.с.38). На обліку управління соціального захисту населення [PERSON] не перебуває, ніяких видів допомоги не отримує, також не перебуває на обліку як безробітна (а.с.44,45). На виконанні у Мирноградському ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного МРУ МЮ (м. Харків) знаходиться виконавче провадження №57881799 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з січня по червень 2022 року аліменти нараховувалися у розмірі 3757,25 грн щомісяця, але сплачені відповідачем не були (а.с.46). За наслідками здійснення рейду «Сім`я» від 11.08.2022 обстежити умови проживання [PERSON] і провести з нею бесіду не стало можливим через не відкриття дверей приміщення за адресою: [ADDRESS] , де фактично мешкає [PERSON] (а.с.47). Рішенням виконкому Мирноградської міської ради №151 від 16.05.2018 дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.27). Рішенням виконкому Мирноградської міської ради №207 від 18.07.2018 дитину передано з 24.07.2018 на виховання і спільне проживання до прийомної сім`ї [PERSON] і [PERSON] , на яких покладено персональну відповідальність за її життя, здоров`я, фізичний та психічний розвиток (а.с.30-32). Рішенням виконкому Мирноградської міської ради №319 від 16.09.2020 внесені зміни до рішення №151 від 16.05.2018 і визнане підставою для надання дитині вказаного вище статусу висновок ЛКК КНП «МЦМЛ» №2281/19 (а.с.28). [INFO] мати-вихователька [PERSON] померла (а.с.35). Рішенням виконкому Мирноградської міської ради №24 від 19.01.2022 через смерть [PERSON] внесені зміни до рішення №114 від 20.03.2019 щодо виключення з нього відомостей про [PERSON] та припинення дії договорів, укладених між виконкомом та громадянами [PERSON] та [PERSON] , службі у справах дітей доручено підготувати договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] (а.с.33-34). Дитина [PERSON] є учнем 6 класу ЗЗСОГ І-ІІ ступенів - ліцею «Гармонія» (а.с.36). Вихованням та розвитком дитини займається батько-вихователь [PERSON] , з яким проживає дитина. Мати [PERSON] із сином не проживає, його навчанням, поведінкою, дозвіллям, успіхами у школі не цікавиться, не створює умов для фізичного і психічного розвитку, не підтримує контакту із класним керівником. Дитина на «Д» обліку лікарів не перебуває і є здоровою (а.с.37). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради №018 від 11.10.2022 визначене, що позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання сина є доцільним і відповідатиме інтересам дитини (а.с.11-14). Опитана судом у присутності педагога [PERSON] дитина [PERSON] повідомив, що чотири роки мешкає із батьком [PERSON] , а також братами і сестрами, вважає їх своєю родиною та хоче залишитися з ними і далі. Раніше з ними мешкала і мати - [PERSON] , але вона померла [INFO] . Він навчається у шостому класі, опікується ним батько, який любить його і у всьому допомагає. Свою біологічну матір [PERSON] він бачив востаннє ще до поміщення його у прийомну родину, телефонувала йому вона востаннє десь два роки тому, більше не з`являлася і засобів зв`язку з нею немає. Мати зловживає алкоголем, погано ставилася до нього, він не довіряє їй і не хоче повертатися до неї і бажає, щоб її позбавили батьківських прав. Судом в ході судового розгляду справи за клопотанням представника позивача також опитано свідка [PERSON] , яка є в.о. директора Мирноградського міського центру соціальних служб, яка пояснила, що знає особисто відповідача [PERSON] , дитину та родину [PERSON] , підтверджує відомості, зазначені у позовній заяві та вважає, що наявні всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Обставини життя сторін у справі відомі їй внаслідок здійснення професійної діяльності щодо соціального супроводу. Коли [PERSON] звернулася до центру, їй було запропоновано допомогу та варіанти працевлаштування. Від роботи вона відмовилася за станом здоров`я, казала, що буде проходити лікування та оформлювати групу інвалідності, але після цього зникла і більше не приходила. Її візит був спрямований виключно на вирішення особистих проблем і не пов`язаний із дитиною. Працівники центру щонайменше раз на місяць відвідують родину [PERSON] і вона може стверджувати, що [PERSON] не згадує матір, не бажає, щоб його повернули їй, він прив`язаний до [PERSON] V. Оцінка суду Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, свідків, думку двох старших дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач систематично свідомо ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дитини з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів малолітнього [PERSON] суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно нього. Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, вона зобов`язана виконувати свої батьківські обов`язки з її утримання до досягнення сином повноліття, сплачуючи аліменти. Питання стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина було вирішене раніше та аліменти були стягнуті на користь матері-виховательки родини [PERSON] . Через смерть 04.01.2022 [PERSON] суд вважає за доцільне припинити стягнення у виконавчому провадженні №57881799 з виконання виконавчого листа №2/226/745/2018, виданого 06.12.2018 Димитровським міським судом Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] . Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідача та їх розмір, суд враховує, що відомості про наявність у відповідача на утриманні інших осіб та про стан її здоров`я на час розгляду справи відсутні, відповідач перебуває у працездатному віці. З огляду на наведене, з неї слід стягнути на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 10.10.2022 і до повноліття дитини. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст.141 ЦПК України та виходячи з кількості вимог у справі з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір розмірі 992,40 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та судовий збір в сумі 992,40 грн за вимогу про стягнення аліментів, а загалом - 1984,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved