Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно утримуваних коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що Черкаська міська рада є власником земельної ділянки загальною площею 0,2110 га, кадастровий номер: 7110136700:05:023:0008, що знаходиться у [ADDRESS] . Рішенням Черкаської міської ради №8-349 від 07.07.2005 надано ТОВ «БІОТЕХ» земельну ділянку площею 2110 кв.м. (0,2110 га) по вул. Автомобілістів в оренду під існуючу пересувну газозаправну станцію. 15.07.2013 між ТОВ «БІОТЕХ» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №2866 від 15.07.2013, за умовами якого Відповідач набув у власність нежитлове приміщення, що розташовується у [ADDRESS] . Право власності Відповідача на нежитлове приміщення зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.07.2013 (рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 15.07.20213 за індексним №3954912). Нежитлова будівля, яка належить Відповідачеві на праві власності, знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, яка належать територіальній громаді м. Черкаси в особі Черкаської міської ради. Втім, земельна ділянка на якій розміщено нежитлове приміщення Відповідача, у користування останньому не передавалася та договір оренди землі між сторонами не укладався. 08.09.2021 року відповідачем за актом приймання-передачі від 07.09.2021 передано у власність ТОВ «ПБ ІНВЕНТ» нежитлове приміщення, а саме комплекс приміщень пересувної газозаправної станції, що складається з: складу- сторожки літ. «Б-1», загальною площею 23,1 кв.м., вбиральні літ. «Г», виробничо- складського приміщення з вбудованою адміністративно-побутовою частиною літ. «Д-ІІ», площею 764,2 кв.м., огорожі «1», замощення «І», газозаправної колонки «2», ємкості «3», водо колонки «4», навісу літ. «Е». Право власності ТОВ «ПБ ІНВЕНТ» у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 08.09.2021 (рішення про державну реєстрацію речових прав від 21.09.2021 за індексним №60476589). Таким чином, Відповідач з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомості (15.07.2013) й до моменту відчуження нежитлового приміщення ТОВ «ПБ ІНВЕНТ» (08.09.2021) фактично користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснював оплату за таке фактичне користування. При цьому, земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 14.07.2013. Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20, розрахунок безпідставно набутих грошових коштів може розпочинатися саме з цієї дати. Згідно витягу з технічної документації про НГО №5497 від 30.12.2020, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 837 704,50 грн. Рішеннями Черкаської міської ради №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положення наявна таблиця, з пункту 10 якої вбачається, що за земельні ділянки яким згідно з КВЦПЗ присвоєно код 03.07., орендну плату встановлено у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Згідно розрахунку, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 13.07.2019 по 07.09.2021 розмір заборгованості Відповідача становить 118 871,79 грн. 05.12.2022 року представник позивача скерував до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої вказав, що користуючись правом, передбаченим положеннями ст. 49 ЦПК України, Позивач вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог у межах справи №712/7879/22 з 118 871,79 грн до 244 540,59 грн, тобто на суму 125 668,80 грн. У зв`язку з фактичним користуванням Відповідачем земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача безпідставно утримувані грошові кошти у розмірі 244540,59 грн., та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача - Чехівський Я.О. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, заявлені збільшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу реєстрації. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] набув право власності на нерухоме майно (нежитлове приміщення) за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №2866 від 15.07.2013 року. Дата державної реєстрації права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 15.07.2013 року. Згідно Акту приймання-передачі від 07.09.2021 [PERSON] передано у власність ТОВ «ПБ ІНВЕНТ» нежитлове приміщення, а саме комплекс приміщень пересувної газозаправної станції, що складається з: складу- сторожки літ. «Б-1», загальною площею 23,1 кв.м., вбиральні літ. «Г», виробничо- складського приміщення з вбудованою адміністративно-побутовою частиною літ. «Д-ІІ», площею 764,2 кв.м., огорожі «1», замощення «І», газозаправної колонки «2», ємкості «3», водо колонки «4», навісу літ. «Е». Право власності ТОВ «ПБ ІНВЕНТ» у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 08.09.2021 (рішення про державну реєстрацію речових прав від 21.09.2021 за індексним №60476589). Як вбачається з матеріалів справи (інформація державного земельного кадастру), зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,211 га (кадастровий номер 7110136700:05:023:0008) по [ADDRESS] та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Дана земельна ділянка належить територіальній громаді м.Черкаси, в інтересах якої діє Черкаська міська рада, згідно повноважень, визначених ст.12 Земельного кодексу України. Рішенням Черкаської міської ради від 07 липня 2005 року № 8-349 «Про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Біотех» земельної ділянки в оренду по вул.. Автомобілістів» надано ТОВ «Біотех» земельну ділянку площею 2110 кв.м. по вул.. Автомобілістів в оренду (без права передачі в суборенду) на 49 років під існуючу пересувну газозаправну станцію за рахунок землекористування товариства з обмеженою відповідальністю «Біотех». Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30 грудня 2020 року №5497, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Черкаси, вул. Автомобілістів, кадастровий номер 7110136700:05:023:0008, площею 2110 кв.м становить 1 837 704,50 гривень. Нормативна грошова оцінка 1 квадратного метра земельної ділянки становить 870,95 грн. Рішеннями Черкаської міської ради №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положення наявна таблиця, з пункту 10 якої вбачається, що за земельні ділянки яким згідно з КВЦПЗ присвоєно код 03.07., орендну плату встановлено у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, [PERSON] з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомості - 15.07.2013 року, і до моменту відчуження нежитлового приміщення ТОВ «ПБ Інвент» - 08.09.2021, фактично користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснював оплату за фактичне користування. Враховуючи позицію Верховного Суду України згідно постанови від 05.08.2022 по справі № 922/2060/20, обов`язок [PERSON] зі сплати грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, на якій розташований об`єкт нерухомості, виникає з моменту державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, тобто з 14.07.2013 року. Згідно розрахунку Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, розмір збитків за період фактичного користування відповідачем вказаною земельною ділянкою з 02 квітня 2017 року по 07 вересня 2021 року становить 244 540, 59 грн. Згідно ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України). Відповідно до ст..ст. 116, 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного Кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Статтею 14 Податкового Кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Вказаний правовий висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного суду України від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 28.02.2020 у справі № 913/169/18. За таких обставин підлягає стягненню заборгованість відповідача перед позивачем за період фактичного користування вказаною земельною ділянкою з 02 квітня 2017 року по 07 вересня 2021 року, яка становить 244 540,59 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн. та 1187,11 грн., який підлягає стягненню з відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 82,83, 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 116, 122, 123, 125, 206 ЗК України, ст.ст. 13, 76 - 81, 83, 89, 95, 280, 281, 263, 352, 354 ЦПК України,

Outcome: approved