Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Після смерті батька, [PERSON] позивач звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав витяг зі спадкового реєстру. Крім нього до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася мати позивача [PERSON] . На даний час відповідачка по справі [PERSON] не претендує на земельну ділянку (пай) розташовану в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № [NUMBER] площею 0,7902га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка закріплена за [PERSON] , померлим [INFO] та не заперечує з приводу того щоб дана ділянка була оформлена на ім`я її сина, позивача по справі. Нещодавно позивач звернувшись до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) розташовану в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № [NUMBER] площею 0,7902 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мав право батько позивача [PERSON] - отримав відмову. Відмова мотивована тим, що позивачем не наданий документ, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку (пай), а саме сертифікат про право на земельну частку (пай). В зв`язку з такими обставинами в нотаріальній конторі для захисту спадкових прав позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку (пай). Разом з позовною заявою подано клопотанням про витребування доказів, а саме: копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 15.11.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про витребування копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 28.11.2022 від Баришівської селищної ради надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. 17.01.2023 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про визнання позову та розгляд справи без її участі. 24.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. 24.01.2023 до суду надійшла копія спадкової справи заведена до майна [PERSON] , померлого [INFO] . Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 вересня 2000 року міститься в матеріалах справи. При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка (пай) розташована в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № [NUMBER] площею 0,7902 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується довідкою №360 від 20.10.2022 року виданою виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, яка міститься в матеріалах справи. З аналізу копії спадкової справи заведеної до майна [PERSON] вбачається, що після смерті батька, [PERSON] , позивач звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася мати позивача, відповідачка по справі - [PERSON] . Однак на даний час відповідачка [PERSON] не претендує на земельну ділянку (пай) розташовану в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № [NUMBER] площею 0,7902га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка закріплена за [PERSON] , померлим [INFO] , та не заперечує з приводу того щоб дана ділянка була оформлена на ім`я позивача про, що відповідачка подала через канцелярію суду відповідну заяву. Звернувшись до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) розташовану в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № [NUMBER] площею 0,7902 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мав право [PERSON] , позивач отримав відмову, про що в матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.11.2022 №972/02-31. Відмова нотаріусом мотивована тим, що позивачем не наданий документ, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку (пай), а саме сертифікат про право на земельну частку (пай). В нотаріальній конторі позивачу для захисту його спадкових прав було рекомендовано звернутися до суду. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) міститься важливе положення: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право спадкодавця на спадкове майно. При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15 Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого батька, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved