Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

11 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі\~ філії\~ Головного\~управління по\~м.\~Києву та\~Київській області (далі позивач) та [PERSON] (далі - відповідач) укладено договір про споживчий кредит № 119_0163, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному Кредитним договором. Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Згідно із пунктом 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 151000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше «10» листопада 2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 річних. Згідно із пунктом 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2516,67 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 15 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з грудня 2021 року. Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором. В той же час, Позичальник систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів. У відповідності до умов Кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання Позичальником будь - якого зобов`язання визначеного Кредитним договором, Банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій. Крім того, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями на строк понад 88 календарних днів (п.3.10.2.2. Кредитного договору). Однак, всупереч вищенаведеному, відповідачем систематично порушувались умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту) протягом строку дії кредитного договору призвело до виконання простроченої заборгованості. В свою чергу, в підпункті 4.2.1 Кредитного договору позивач та відповідач домовились, що банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору. Пунктом 4.2.2. Кредитного договору, встановлено право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідно до умов кредитного договору та в силу приписів закону, позивач має право достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості за кредитним договором по кредиту, процентах та пені. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Станом на 17 серпня 2022 року розмір заборгованості відповідача перед банком за договором про споживчий кредит становить: 134395,01 гривень загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 10644,38 гривень загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 0,00 гривень пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 0,00 гривень пеня за несвоєчасну сплату процентів; 0,00 гривень сума сплаченої пені; 17,04 гривні загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 138,14 гривень загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 39,82 гривні загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 58,96 гривень загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам. \~ \~ \~ \~Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, з врахуванням заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, 3% річних та інфляційними втратами, яка підлягає стягненню з відповідача складає 145293,35 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит від 11.11.2021 року № 119_0163 в розмірі 145293,35 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 гривень. Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати у спрощеному порядку без виклику/повідомлення сторін. Також надав клопотання № 100.19-09/32846 від 01.12.2022 року в якому просить розглядати справу за відсутності позивача (його представника) та задовольнити позов повністю. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень частини п`ятої статті 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справу судом\~розглянуто у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~згідно з\~вимогами статтями\~274-279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 10 листопада 2021 року [PERSON] заповнив Кредитну Заяву 3044788818 про надання кредиту на умовах продукту «Кеш кредит» в розмірі 151000,00 гривень, строком на 60 місяців, валюта кредиту гривня /а.с. 7/. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Договору про споживчий кредит № 119_0163 від 11 листопада 2021 року, укладеного між АТ «Державний ощадний банк України», надалі Банк та [PERSON] , далі Позичальник, Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором /п. 2.1. Договору/ /а.с. 8-14/. Згідно із пунктом 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 151000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше «10» листопада 2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 річних. Згідно з п.п. 2.5.1 Кредитного договору за надання кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Банку комісійну винагороду у розмірі 7550,00 гривень протягом 1 банківського дня з моменту підписання цього Договору. Згідно із п. 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника. При цьому, згідно п. 1.1.15 Кредитного договору поточний рахунок - рахунок відкритий в Банку Позичальником поточний рахунок № [NUMBER] . За змістом пункту 3.1.1. Кредитного договору Банк надає Кредит з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання Кредиту (Умови надання Кредиту): 3.1.1.1. сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 7550,00 гривень протягом 1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору; 3.1.1.2. Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з Поточного рахунку в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді Кредиту, у зв`язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді Кредиту), що буде доступна йому для використання на Поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку. Згідно із пунктом 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2516,67 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з грудня 2021 року, шляхом внесення власних коштів. Пунктом 4.2.2. Кредитного договору, встановлено право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідно до пункту 8.3. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Крім того, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями на строк понад 88 календарних днів (п. 3.10.2.2. Кредитного договору).? Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 11.11.2021 року, передбачені всі види платежів за кредитом, розміри та строки їх сплати /а.с. 14 на звороті, 15 на звороті/. З усіма умовами кредитування відповідач був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис у вищевказаних документах. \~ \~ \~ \~Як вбачається з розрахунку заборгованості ТВБВ № 10026/000163 філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» за основним боргом, процентами, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно з кредитним договором № 119_0163 від 11/11/2021 позичальник [PERSON] станом на 17 серпня 2022 року має заборгованість, загальний розмір якої 145293,35 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 134395,01 гривень; процентами за користування кредитом 10644,38 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 17,04 гривні; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування - 138,14 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 39,82 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування 58,96 гривень /а.с. 5-6/. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Відносно правової природи стягнення 3% річних згідно частини 2 статті 625 ЦК України слід зазначити, що вказана норма застосовується як наслідок неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання та не застосовується при стягненні процентів за правомірне користування чужини грошовими коштами, які визначені положеннями статей 536, 1048, 1056-1 ЦК України. Таким чином, правомірне та неправомірне користування грошовими коштами позичальником, а відтак стягнення процентів за правомірне (стаття 536 ЦК України) та неправомірне (стаття 625 ЦК України) - не є тотожними поняттями і регулюються різними нормами ЦК України. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як вбачається з частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В частині першій статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до вимог\~статті 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей\~ 527, 530 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. В силу вимог\~статті 629 ЦК України,\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. А тому грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України, нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Викладене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16, а також у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року справа № 686/21962/15-ц. Відповідно статей \~526,\~527,\~530,\~1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 536 ЦК України визначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Положенням\~статті 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами частини 1 \~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 76,\~80,\~229 ЦПК України\~предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності. Згідно\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов. Відповідно до частини першої \~статті 141 ЦПК України,\~\~підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. Проте, так як відповідачем визнано позов в повному обсязі, то суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1240 гривень 50 копійок та повернути позивачу з державного бюджету 1240 гривень 50 копійок.

Outcome: approved