Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони разом не проживають. Позивач з дітьми проживають за адресою [ADDRESS] . Відповідач фактично проживає в Республіці Польща де він і працює. Однак по приїзді в Україну-відповідач приїжджає і проживає в с.Копанки Калуського району (батьківська хата). Відповідач є батьком сина [PERSON] , [INFO] який навчається на 3 курсі денної форми навчання Калуського політехнічного фахового коледжу відділення електрично-механічне (за державним замовленням) та дочки [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 3 курсі денної форми навчання Калуського політехнічного фахового коледжу відділення економіко-технологічне (за державним замовленням). У зв`язку із навчанням діти потребують витрат на себе. Такі витрати пов`язані із забезпеченням повсякчасного належного матеріального утримання, придбання необхідної літератури, книг, навчального приладдя, тощо. Позивачу важко одній утримувати дітей, оскільки працює продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] і отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 6500 грн. Таким чином діти знаходяться на утриманні позивача, яке вона надає добровільно. У зв`язку з навчання дітей позивач потребує матеріальної допомоги, а матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має можливість її надавати. Оскільки, відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює закордоном, крім дітей інших утриманців немає, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу по утриманню повнолітніх дітей, що навчаються, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, позивач вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно на кожну дитину, які позивач просить стягувати з відповідача щомісячно на час навчання. Відповідно до частин 2-6 статті 19\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.11.2022 було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги зменшує та просить стягувати з відповідача по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно на час їхнього навчання, дане питання просить вирішити без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно довідки від 10.11.2022 № 929224 діти [PERSON] і [PERSON] зареєстровані з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с.7). За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 199 СК України, визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім цього, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 112 від 04.11.2022р. [PERSON] , є студентом 3-го курсу денної форми навчання Калуського політехнічного фахового коледжу відділення електрично-механічне (за державним замовленням) термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024 (а.с.8), а також довідки № 113 від 04.11.2022р. [PERSON] , є студентом 3-го курсу денної форми навчання Калуського політехнічного фахового коледжу відділення економіко - технологічне (за державним замовленням) термін навчання 01.09.2020 по 30.06.2023 (а.с.9). При цьому, суд бере до уваги те, що діти навчаються у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини визначені в ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача аліменти на утримання\~повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , які навчаються, у розмірі 3000 грн щомісячно на кожну дитину до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ними двадцятитрьохрічного віку. Також у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved