Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

У грудні\~2021\~року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив суд: - визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] в особі її об`єднаної житлової комісії щодо зняття підполковника запасу [PERSON] , зі складом сім`ї три особи, з квартирного обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та перебувають на обліку у військовій частині [NUMBER] , відповідно до протоколу об`єднаної житлової комісії при військовій частині [NUMBER] від 22.11.2021 року №10 та наказу командира військової частини [NUMBER] від 22.11.2021 року № 1061; - скасувати протокол засідання об`єднаної житлової комісії при військовій частині [NUMBER] від 22.11.2021 року № 10 та наказ командира військової частини [NUMBER] від 22.11.2021 року № 1061 в частині зняття підполковника запасу [PERSON] , зі складом сім`ї три особи, з квартирного обліку; - зобов`язати військову частину [NUMBER] в особі її об`єднаної житлової комісії поновити підполковника запасу [PERSON] , зі складом сім`ї три особи, на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у загальній черзі з 03.06.2002 року та першочерговій черзі з 11.09.2003 року за тими ж номерами у списках зі збереженням часу перебування на квартирному обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підполковник запасу [PERSON] проходив військову службу в Збройних силах колишнього СРСР та Збройних Силах України з 01.08.1986 року по 23.03.2019 року. Постановою госпітальної військово-лікарської комісії військової частини [NUMBER] [ADDRESS] від 20.09.2018 року був визнаний обмежено придатним до військової служби. Оскільки позивачу невідомо, коли закінчиться дія особливого періоду, а погіршення стану здоров`я стало заважати виконанню обов`язків військової служби в повному обсязі згідно вимог командування, було прийнято рішення щодо звільнення з військової служби у запас по закінченню контракту. А саме - відповідно до пп «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто «які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду». Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.01.2019 року №29 позивач був звільнений у запас за вищезазначеною підставою з посади старшого офіцера групи армійської авіації військової частини [NUMBER] . Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №41 від 18.02.2019 року позивач був виключений з 23.03.2019 року зі списків особового складу військової частини із зарахуванням до військового оперативного резерву першої черги. 24.03.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [PERSON] було призначено пенсію за вислугою років. Вислуга військової служби на дату звільнення становила 32 календарних роки. [PERSON] має статус ветерана Збройних сил України. З 18.08.2014 року по 04.08.2018 року протягом декількох періодів позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції у Донецькій та Луганській областях, має статус учасника бойових дій. З 03.06.2002 року позивач перебував на обліку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов, на загальній черзі, а з 11.09.2003 року - на першочерговій черзі зі складом сім`ї три особи. За період військової служби постійним чи службовим житлом від Міністерства оборони України не забезпечувався. Грошову компенсацію за належне для отримання жилого приміщення не отримував. Позивач та члени його родини житлової площі на праві особистої власності не мають. Після звільнення позивач продовжував перебувати на квартирному обліку при військовій частині [NUMBER] . 26.11.2021 року позивач дізнався про те, що рішенням об`єднаної житлової комісії при військовій частини [NUMBER] , оформленим протоколом від 22.11.2021 року №10, затвердженим наказом командира військової частини [NUMBER] від 22.11.2021 року №1061 його було знято з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, як такого, - якого було звільнено з лав Збройних Сил України відповідно до пп. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто «які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду» та виключеного із списків особового складу військової частини [NUMBER] . З такими діями відповідача позивач не погоджується, вважаю їх протиправними, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В дане судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Військової частини [NUMBER] в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності суду, не надав. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено відповідно до довідки Центрально [INFO] від 17.11.2021 р. № 3/4053 підполковник запасу [PERSON] , [INFO] , проходив службу в збройних силах України в період з 01 серпня 1986 року по [INFO] . Вислуга років складає 32 роки (арк.с.21). Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 18.02.2019 за № 41, підполковника [PERSON] , старшого офіцера групи армійської авіації, звільненого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 січня 2019 року № 29 у запас, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення мобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), з правом носіння військової форми одягу, вважати, що справу та посаду здав. З 23 березня 2019 року виключити із списків особового складу частини, та всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до [INFO] . Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 32 роки (арк.с.20). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 09.02.2015 року [PERSON] є учасником бойових дій (арк.с.16). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2019 року [PERSON] є ветераном військової служби (арк.с.15). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 07.08.22018 року № 1314/13/7/19, підполковник [PERSON] в період з 18.08.2014 року по 23.09.2014 року, з 10.11.2014 року по 31.12.2014 року, з 31.03.2015 року по 25.09.2015 року, з 12.04.2016 року по 18.08.2016 року, з 12.05.2017 року по 31.08.2017 року, з 09.04.2018 року по 04.08.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях (арк.с.17). Відповідно до свідоцтва про хворобу № 2404 госпітальної військово лікарської комісії в/ч [NUMBER] від 20.09.2018 року, [PERSON] обмежено придатний до військової служби (арк.с.18). Відповідно до довідки квартирно-експлуатаційного відділу м. Херсона від 11.04.2014 року, [PERSON] перебував на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] з 03.06.2002 року по 08.04.2014 року складом сім`ї 3 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 11.09.2003 року по 08.04.2014 року. Житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався (арк.с.21). Відповідно до Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 28.05.2014 року № 3, зараховано майора [PERSON] на квартирний облік при в/ч [NUMBER] зі складом сім`ї 3 особи в т.ч. він, дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , в загальну чергу з 03.06.2002 року, в чергу на першочергове поліпшення житлових умов з 11.09.2003 року (несення бойового чергування на КЦ в/ч [NUMBER] , вислуга більше 25 календарних років) (арк.с.22). Відповідно до Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30.07.2015 року № 7, внесено зміни до облікової справи майора [PERSON] та включено списки осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 30.07.2015 року, як учасника бойових дій (арк.с.23). Відповідно до довідки Центрально [INFO] від 17.11.2021 р. № 3/4052, на день звільнення ( [INFO] ) підполковник [PERSON] мав такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , донька [PERSON] (арк.с.21). Відповідно до довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро від 20.12.2018 року, підполковник [PERSON] перебуває на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] з 03.06.02 року складом сім`ї 3 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 11.09.03 30.07.15 року (арк.с.25). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий № 1210100000:09:168:0379 (арк.с.26). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] нерухомого майна не має (арк.с.26а,27). Відповідно до Витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії при військовій частині [NUMBER] (військова частина [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] військовий оркестр, Дніпропетровський медіацентр МО України, 1242 центр реалізації договорів Генерального штабу ЗС України, Державного підприємства обслуговування повітряного руху України) № 10 від 22.11.2021, прийнято рішення зняти з квартирного обліку при військовій частині [NUMBER] підполковника запасу [PERSON] в зв`язку зі звільненням у запас, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», за пп. «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду (арк.с.28-29). Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 22.11.2021 року за № 1061, затверджено протокол засідання об`єднаної житлової комісії при військовій частині [NUMBER] від 22.11.2021 року № 10 (арк.с.30). Витяг з протоколу та витяг з наказу направлено [PERSON] (арк.с.31). Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до абз.4 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених п. 10 цієї статті. Відповідно до п. 9 ст.12 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення (військовослужбовці) та членів їх сімей, регулюється Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081. Згідно з пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Згідно ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено два види звільнення військовослужбовців з військової служби: у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; або у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку. Відповідно до досліджених судом доказів встановлено, що позивача звільнено з військової служби у запас, [PERSON] має вислугу років у Збройних Силах 32 роки, тобто більше 20 років. За весь час проходження військової служби останній постійним або службовим житлом не забезпечувався. Відповідно до наказу від 29.01.2019 року № 29 позивача було звільнено у запас відповідно до підпункту «к» (які проходять військову службу за контактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п. 2 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 2) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 3) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 4) в інших випадках, передбачених законодавством. Тобто, умови для зняття з обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, як припинення військової служби на підставі підпункту «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», не передбачено ні у ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ні у ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 359/5527/19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 636/1424/19, від 01 квітня 2020 року у справі №638/5769/18, від 27 листопада 2019 року у справі № 639/302/18-ц, від 22 вересня 2021 року у справі №740/3917/20. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладені обставини справи, зазначені норми права, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 992 грн. 40 коп., так як позивач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі\~викладеного,

Outcome: approved