Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

позивач звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки: рілля з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4511 га, кадастровий номер 7421486000:02:000:0212, сіножаті з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1923 га, кадастровий номер 7421486000:02:000:0213, пасовища з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8795 га, кадастровий номер 7421486000:02:000:0214, які розташовані на території Макишинської сільської ради та належали згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1V-ЧН № 006127, виданого на підставі рішення виконкому Макишинської сільської ради народних депутатів від 25.12.2001 №40 [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що його мати [PERSON] померла [INFO] . За життя вона склала на ім`я позивача заповіт. До складу спадщини увійшли вказані земельні ділянки розташовані на території Макишинської сільської ради. Але у зв`язку з тим, що оригінал акту на право власності на земельну ділянку втрачено, то позивач позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача з позовом до суду. Ухвалою від 10 жовтня 2022 року суд відкрив загальне позовне провадження у справі (а.с.29-30). У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засіданя не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання від 28.11.2022 № 02-27/772 про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.43). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як убачається із дослідженого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) [PERSON] померла [INFO] у віці 71 рік, про що 11.01.2021 виконавчим комітетом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис про смерть. За життя [PERSON] склала заповіт і 27.11.2000 заповіла все своє майно [PERSON] (позивачу). Такий заповіт був посвідчений в установленому законом порядку секретарем Макишинської сільської ради Трухан Г.Г., і на день смерті спадкодавця він не змінювався і не відмінявся (а.с.8-9). Відповідно до дослідженої в судовому засіданні копії державного акту на право власності серії 1V-ЧН № 006127 вбачається, що згадувані у позові земельні ділянки передавались спадкодавцю позивача на підставі рішення виконкому Макишинської сільської ради народних депутатів від 25.12.2001 №40 (а.с.). Витягами із Державного земельного кадастру (а.с.12-20) доводиться, що такі земельні ділянки належали на праві приватної власності [PERSON] . Згідно витягів із технічної докментації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7421486000:02:000:0212 становить 89878,32 грн, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7421486000:02:000:0213 становить 2973,02 грн, грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7421486000:02:000:0214 становить 3816,27 грн (а.с.22-24). На час смерті [PERSON] спадкодавець була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . З нею був зареєстрований її чоловік - [PERSON] . Наведене підтверджено інформаційною довідкою № 161 від 05.05.2021, виданою Макишинським старостинським округом № 2 Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.11). У відповідності до матеріалів дослідженої у судовому засіданні спадкової справи № 233 від 06.05.2021 (а.с.40-42) [PERSON] (позивач) прийняв спадщину, а [PERSON] відмовився від своєї обов`язкової частки у спадщині [PERSON] . Таким чином, [PERSON] єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину. Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 1 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки, із-за відсутності оригіналу державного акту, отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від нього причин, а тому підлягають судовому захисту. У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця припинилась у момент смерті і за таких обставин отримати дублікат вищезазначеного державного акту на ім`я спадкодавця не має правової можливості. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що за життя спадодавець мала на праві власності згадувані у позові земельні ділянки. Отже, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його матері [PERSON] право власності на вище вказані земельні ділянки. Таким чином, наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved