Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в якому просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, в ремонтно - резервний фонд, на опалення. постачання гарячої води та в фонд по підготовці котельні до опалювального сезону за період з 01 серпня 2019 по 01 липня 2022 року у розмірі 27643,06 грн., інфляційне нарахування у розмірі 2699,09 та 3% річних у розмірі 572,28 грн., а також судовий збір в сумі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4320,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач забезпечує утримання будинку і прибудинкової території багатоквартирного будинку [ADDRESS] . ОСББ «Науки 54Б», як неприбуткова юридична особа, шляхом самозабезпечення утримує і здійснює експлуатацію цього будинку, утримує його прибудинкову територію за рахунок коштів його членів і співвласників, напряму розраховуючись коштами із безпосередніми виконавцями робіт по ремонту і експлуатації будинку. утриманню прибудинкової території. Відповідач є власником квартири №140 в зазначеному будинку, а відтак споживачем комунальних послуг. Відповідач, як споживач та співвласник будинку, має зобов`язання щомісячно оплачувати затверджені органами управління позивача внески та платежі у рахунок покриття витрат на експлуатацію та ремонт будинку, а також утримання прибудинкової території. Враховуючи що відповідач своєчасно і не в повному обсязі не сплачує обов?язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, в ремонтно - резервний фонд, опалення, постачання гарячої води та в фонд по підготовці котельні до опалювального сезону за період з 01 серпня 2019 року по 01 липня 2022 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 27643,06 грн. Крім того, в зв`язку із неналежною сплатою коштів за вказані послуги позивачем нараховано відповідачу три відсотки річних в сумі 572,28 грн., а також інфляційні втрати в сумі 2699,09 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути вказану заборгованість. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач ОСББ «Науки 54Б» забезпечує утримання будинку і прибудинкової території багатоквартирного будинку [ADDRESS] . ОСББ «Науки 54Б» є неприбутковою юридичною особою та шляхом самозабезпечення утримує і здійснює експлуатацію зазначеного будинку, утримує його прибудинкову територію за рахунок коштів його членів і співвласників. Відповідач [PERSON] є власником квартири 140 в зазначеному будинку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.36). Відповідач зареєстрована за вказаною адресою та є споживачем комунальних послуг, наданих позивачем. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Пунктом 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Встановлення розміру внеску на утримання будинку та його порядок сплати є виключною компетенцією загальних зборів співвласників (ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Особа, яка є власником приміщення у будівлі, в якій створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стороною позивача надано суду ряд рішень загальних зборів, на яких були затверджені розмір внесків та платежів з утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] . Не сплачуючи за житлово-комунальні послуги відповідач порушує вимоги Статуту, чинне законодавство, зокрема ст. 322 ЦК України, якою передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не належним чином виконує свої обов`язки по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, на ремонтно-резервний фонд, на опалення, постачання гарячої води та на фонд по підготовці котельні до опалювального сезону, внаслідок чого станом на 01 липня 2022 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 27643,06 грн. Крім того, в зв`язку із неналежною сплатою коштів, позивачем нараховано 3 відсотки річних в сумі 572,28 грн., а також інфляційних втрат в сумі 2699,09 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Що стосується витрат на правову допомогу в розмірі 4320,00 грн. слід зазначити таке. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський Центр права» 23 червня 2021 року був укладений договір № А/23062021/ХВ-15 про надання правничої допомоги. До матеріалів справи позивачем надано копію акту №2809-1 прийому-передачі виконаних робіт на суму 2880.00 грн., та копії платіжних доручень №756 від 10 серпня 2022 року на суму 1440.00 грн., та №773 від 14 вересня 2022 року на суму 1440.00 грн., копією довіреності на представництво інтересів в суді та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Оскільки законодавство більше не містить встановленого граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу, питання розподілу витрат пов`язане виключно із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями). Відповідно до позиції висловленої у постанові КАС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Заперечень стосовно стягнення судових витрат від відповідача не надходило. Разом з тим, стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із отриманням правової допомоги в сумі 4320,00 грн. слід задовольнити часткового, оскільки понесені витрати відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу становлять 2880,00 грн. Судові витрати в сумі 1440.00 грн. за складання відповіді на відзив в якості підготовки до розгляду справи у суді, задоволенню не підлягають, оскільки відзив відповідачем не подано до суду. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 2880,00 грн. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved