Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог. Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 29.04.2017 року Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 78, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] , а також визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що 29.04.2017 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного життя мають доньку [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач матеріальної допомоги не надає. Зазначає, що вона проживає разом з донькою [PERSON] у приватному будинку за адресою [ADDRESS] , житлово-побутові умови проживання є належними та достатніми для проживання та догляду за дитиною, позивачка має можливість забезпечувати доньку, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом. Процесуальні дії у справі та аргументи сторін. 29.12.2022 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 20.01.2023 року від відповідача надійшла заява визнання позову. У відповідності до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України\~до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень\~ЦПК України\~надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст. ст. 277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій\~статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою\~статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою\~статті 8 ЦПК України\~ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 29.04.2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 78 (а.с.11, зворотній бік). Від спільного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.12). З довідки Охтирської міської ради від 15.01.2018 року за №15-13/170 вбачається, що дитина [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Як вказує позивачка, сімейне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо та не бажають проживати в шлюбі. Згідно ч.2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами\~статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» сім`я\~є природним\~середовищем для\~фізичного,\~духовного,\~інтелектуального,\~культурного,\~соціального розвитку\~дитини,\~її матеріального\~забезпечення і\~несе відповідальність\~за створення\~належних умов\~для цього. Кожна\~дитина має\~право на\~проживання в\~сім`ї разом\~з батьками\~або в\~сім`ї одного\~з них\~та на\~піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2\~ ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 161\~СК України\~визначено,\~що під\~час вирішення\~спору щодо\~місця проживання\~малолітньої дитини\~беруться до\~уваги ставлення\~батьків до\~виконання своїх\~батьківських обов`язків,\~особиста прихильність\~дитини до\~кожного з\~них,\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я\~та інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" при вирішенні спору між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей (п. 24). Підлягають врахуванню також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, частин 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд\~повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так, за ч.1\~ст.\~8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, відповідач не заперечує проти визначення місця проживання доньки з матір`ю, про що подав заяву. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суд розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, надав значення саме, що у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, враховуючи, що донька [PERSON] проживає з матір`ю, яка піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, найкращими інтересами дитини, суд враховуючи вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, а саме вплив позивачки на дитину. За таких обставин, суд вважає, що визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не суперечитиме інтересам дитини. Висновок суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати та визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу, то це питання вирішується відділом державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: approved