Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Зміст позовних вимог. 24 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 16.02.2021 року в сумі 20000,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 28800,00 грн., пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 24600,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 лютого 2021 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 12% від суми позики щомісячно до 16 числа кожного місяця. Кінцевий строк повернення позики - 16 лютого 2022 року. Відповідач [PERSON] отримала грошові кошти в день підписання договору позики. Проте відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики, не повернула грошові кошти з відсотками за користування ними. З метою досудового врегулювання спору [PERSON] направив відповідачу [PERSON] цінним листом вимогу від 03 жовтня 2022 року про виконання зобов`язань з договору позику, повернення грошових коштів. Однак відповідач не повернула суму позики, не сплатила щомісячно відсотки за користування позиченими коштами, чим порушила умови договору. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, у зв`язку з чим поніс судові витрати на судовий збір в розмірі 992,40 грн. \~ \~ \~ \~Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. \~ \~ \~ \~Позиція учасників справи в судовому засіданні. Позивач [PERSON] не з`явився в судове засідання, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням та у відповідності до ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.\~178\~ЦПК\~України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини, встановлені судом. 16 лютого 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] передав [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 20000,00 грн., які остання зобов`язувалася повернути строком до 16 лютого 2022 року (а.с.5). Пунктами 1,2,3,5 даного Договору передбачено, що за користування позикою позичальник сплачує позикодавцю 12% від суми боргу щомісячно до 16 числа кожного місяця. В разі прострочення сплати відсотків нараховується пеня в розмірі 1 (один) % від суми боргу за кожен день прострочки. Гроші передано позикодавцем позичальнику в момент підписання цього договору. У випадку несвоєчасної сплати або прострочення термінів повернення позики, [PERSON] сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочення. У п.8 Договору сторони домовилися, що місцем виконання договору є місце проживання позикодавця за адресою: [ADDRESS] , що було враховано судом при визначення підсудності даної справи за ч.8 ст.28 ЦПК України. Як вбачається з умов Договору позики від 16.02.2021 року відповідач [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 20000,00 грн. в момент підписання договору, про що надала розписку, яку відповідно до Договору [PERSON] зобов`язаний повернути відповідачу після повернення боргу. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала в установлений строк, кошти не повернула. У зв`язку з невиконаням відповідачем [PERSON] зобов`язання за Договором позики від 16.02.2021 року, 03.10.2022 року позивач [PERSON] направив відповідачу цінним листом вимогу про повернення грошових коштів та всіх інших передбачених Договором платежів, що відповідачем не було виконано. Правова позиція суду при прийнятті рішення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини другої статті 1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В статті 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625\~ЦК України нарахування процентів має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала в установлений строк, кошти не повернула, чим порушила права та інтереси позивача, тому суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів за договором позики від 16.02.2021 року суми основного боргу в розмірі 20000,00 грн., відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 28800,00 грн., із розрахунку 12% від суми позики щомісячно, пені за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 24600,00 грн., виходячи із розміру 0,5% від суми позики за кожен день прострочення 246 днів, погодженої сторонами в договорі позики. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати на судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved