Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3790 від 22.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з про стягнення з позивача боргу за кредитним договором №2256798 від 10.04.2020 в сумі 22 116 грн. 00 коп. Також, просив суд стягнути з відповідача суму судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 4\~000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в наявності документів, які за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Розгляд справи просив здійснювати без участі позивача та його представника в спрощеному позовному провадженні. Разом з позовною заявою було подано клопотання про витребування доказів. 28.12.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову. 28.12.2021\~ухвалою суду\~задоволено заяву\~позивача про\~забезпечення позову\~та зупинено\~стягнення на\~підставі виконавчого\~напису приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Данич\~Оксани Федорівни,\~зареєстрованого в\~реєстрі 22.05.2021,\~реєстровий номер\~3790,\~що здійснюється\~в межах\~виконавчого провадження\~№67919537,\~відкритого приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Київської\~області Канцедалом\~Олександром Олександровичем. 10.08.2022 відкрито провадження у справі, справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С., задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича засвідченої копії виконавчого напису нотаріуса №3790 від 22.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 23 046,00 грн.; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни засвідчену копію виконавчого напису нотаріуса №3790 від 22.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 23\~046,00 грн. та засвідчену копію письмової вимоги (претензії) до [PERSON] із повідомлення про її вручення; розрахунок кредитної заборгованості. 10.01.2023 представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору своїм правом на надання пояснень по суті спору не скористались, вимоги ухвали суду від 10.08.2022 виконано не було, копії витребуваних матеріалів не надано. Суд розглядає справу за наявними матеріалами. 22.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис №3790 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2256798 від 10.04.2020 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 23 046,00 грн.. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.12.2020 по 24.02.2021 включно у загальному розмірі 22 116 грн. 00 коп., що складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 7\~200,00 грн.; - сума заборгованості 22\~116,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 14\~916,00 грн.; \~ \~ \~ \~ - строкова заборгованість за пенею 0,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал», який є правонаступником ТОВ «Авентус Україна», який в свою чергу є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль». Постановою приватного виконавця Канцедала Олександра Олександровича від 16.12.2021 р. було відкрито виконавче провадження № 67919537. З даного приводу суд зазначає наступне. Згідно ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи ю документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Матеріалами справи не підтверджено, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено на підстави нотаріально посвідченого Кредитного договору № №2256798 від 10.04.2020. Крім того, позивач не погоджується з розміром заборгованості, а отже вона не є безспірною. Також, позивачу не було відомо про те, що ТОВ «Кредит Капітал» стало правонаступником прав та обов`язків якоїсь кредитної установи за отриманим позивачем кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. та сплачена сума судового збору за заяву про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., а тому в силу положень статей 133,141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Позивач просить суд стягнути на його користь 4\~000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представником відповідача, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано копію Договору про надання правової допомоги №17/12-21 від 147.12.2021, копію Акт прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору №17/12-21 від 17.12.2021 та копію квитанції до прибутково касового ордера №17/12. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, тобто відсутні докази того, що [PERSON] здійснив оплату послуг адвоката (квитанція, чек, банківські документи про оплату послуг). За таких обставин, враховуючи, що позивачем жодного разу не було заявлено про стягнення судових витрат у порядку, визначеному ч. 8 ст.141 та ч. 3 ст. 178 ЦПК України, доказів понесення витрат на правову допомогу суду не надано, а отже відсутні підстави і для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: partial