Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

23.11.2022 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду, та просить позбавити батьківських прав громадянку України [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти в сумі, що становить Ѕ частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] та сплачувати їх на користь установ чи осіб, де буде знаходитися дитина і стягувати їх до моменту повернення дитини у сім`ю чи повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник служби в справах дітей Охтирської міської ради області у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Зазначила про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] . Від Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області надійшов лист із проханням проводити розгляд справи без участі їхнього представника, позов підтримують повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ст. 279, 280 ЦПК України. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, вислухавши пояснення учасників справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що Громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , [INFO] народила доньку [PERSON] 7 в свідоцтві про її народження, записаний за вказівкою матері відповідно до частини 1, статті 135 Сімейного кодексу України. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Охтирської міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах (ксерокопія обліково-статистичної картки додається) ще із 2011 року. Причиною постановки сім`ї [PERSON] на облік було те, що мати не створила умов для новонародженої дитини, щоб забрати її із пологового будинку. У подальшому [PERSON] протягом усього часу неналежним чином не виконувала батьківські обов`язки. За клопотанням служби у справах дітей Охтирської міської ради та направленням служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації від 04.02.2021 № 01-19/265, малолітня [PERSON] , [INFO] , з 10.02.2021 влаштована до Сумського центру соціально - психологічної реабілітації дітей області на цілодобове перебування, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконання матір`ю батьківських обов`язків. 10.11.2021 року закінчується термін перебування малолітньої [PERSON] у центрі. Мати дитини [PERSON] за дев`ять місяців не вирішила питань щодо створення покращення належних умов для забезпечення дитині повноцінного росту, розвитку, навчання та виховання. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов за висновком відділу з питань соціальної підтримки сім`ї, дітей та молоді управління соціального захисту населення повернути дитину матері в такі умови проживання неможливо. Згідно інформації Сумського центру соціально- психологічної реабілітації дітей, мати - [PERSON] за дев`ять місяців перебування дитини у центрі 6 разів відвідала дитину, привозила їй солодощі, фрукти, засоби гігієни. Разом із тим відмічалися випадки коли мати упродовж більше 3 місяців (з травня до вересня 2021 року) із донькою жодним чином не спілкувалася, не брала участь у її вихованні, а при відвідуванні дитини знаходилася у нетверезому стані. Наразі дитина евакуйована і тимчасово проживає разом із іншими дітьми закладу в Австрії. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку у відділі соціальної підтримки сім`ї, дітей та молоді управління соціального захисту населення під соціальним супроводом, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків. Супровід сім`ї здійснюється на постійній основі. Факти неналежного утримання та виховання [PERSON] малолітньої доньки [PERSON] неодноразово розглядалися на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Охтирської міської ради. [PERSON] надавалися відповідні рекомендації працівниками відділу з питань соціальної підтримки сім`ї, дітей та молоді управління соціального захисту населення, служби у справах дітей Охтирської міської ради, проте, до рекомендацій спеціалістів [PERSON] не прислухається. [PERSON] була неодноразово помічена у зловживанні спиртними напоями. За протиправну поведінку [PERSON] на неї працівниками Охтирського РВП ГУНП у Сумській області складалися адміністративні матеріали за ст. 173-2 ч. 1 та ст. 184 ч. 1 КпАП України. [PERSON] не приділяє належної уваги своїй доньці, не займається покращенням умов проживання для своєї дитини, за місцем свого проживання влаштовує сварки та навіть бійки, тим самим негативно впливаючи на психо - емоційний стан дитини, не проявляє належного батьківського піклування по відношенню до [PERSON] . У серпні 2021 року [PERSON] у центрі необхідно було провести комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини з метою визначення особливих освітніх проблем дитини та надання рекомендацій щодо подальшого освітнього процесу. Мати дитини на вказане обстеження (оцінку), не зважаючи на неодноразові запрошення, не з`явилася. На даний час малолітня [PERSON] разом з іншими дітьми 08.03.2022 року евакуйована з м. Суми і тимчасово проживає в Австрії, де навчається в австрійській школі. Також, у дистанційній формі продовжує навчання в 5-а класі КУ НВК № 16 імені Олексія Братушки м. Суми. Перебуваючи в Австрії дівчинка спілкувалась з матір`ю через Messenger та Viber, яка постійно була в стані алкогольного сп`яніння, останній раз 06.11.2022 року дівчинка взагалі відмовилась говорити з матір`ю. В судовому засіданні свідок [PERSON] , вчитель початкових класів Охтирської ЗОШ №2, пояснила, що на час навчання малолітньої [PERSON] остання показувала низький рівень знань, оскільки матір з нею не працювала. Намагання залишити дівчинку для додаткових занять у школі наштовхувались на агресію з боку матері. Остання іноді приходила до школи у нетверезому стані. Дитина приходила до школи брудною і приводила себе до ладу вже у приміщення школи безпосередньо перед заняттями. Відвідували дитину за місцем мешкання. Умови проживання були жахливими. Свідок [PERSON] , практичний психолог ЗОШ №2, пояснила, що дівчинка перебувала на обліку сімей із складними життєвими обставинами. Сама дівчинка позитивна, але створені матір`ю умови не сприяли взагалі розвитку будь-яких здібностей дитини. Неодноразово намагалась спілкуватись із матір`ю з приводу дитини, однак та кожного разу уникала спілкування з нею. Дитина була запущеною, але матір окрім того, що сама не займалась з донькою, ще й влаштовувала сварки через те, що з дитиною намагалась займатись додатково після шкільних занять. Умови проживання житини були жахливими. Були порушені усі пожежні та санітарні норми. Свідок [PERSON] , начальник відділу соціальної підтримки сім`ї Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради, також пояснила, що відповідачка перебувала під соціальним супроводом і дійсно неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] . Остання зловживала спиртним. Допомога, яку вони надавали, не дала будь-якого позитивного результату. Матір на рекомендації належним чином не реагувала. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Відповідно до ст. 150 СК України обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3, ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За приписами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню синів, не приймає належної участі у житті дітей та не забезпечує необхідного їх утримання. Суд зазначає, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав є оціночним і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахування цілої сукупності чинників і факторів. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.12.2006 року по справі «Hunt v. Ukraine», №31111/04 наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. За приписами ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради № 01-14/4248 від 19.11.2021 року було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав одинокої матері [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ухилення відповідачки [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню доньки знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на те, що її поведінка відносно малолітньої дитини свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками по утриманню та вихованню доньки. Відповідачка не приймає участі у житті дитини, не переймається її фізичним і духовним розвитком, навчанням, підготовкою до самостійного життя. На переконання суду надання матері можливості налагодити родинні стосунки з дитиною та попередження її про неприпустимість ухилення від участі у вихованні і утриманні доньки, зміну ставлення до її виховання не матиме жодних позитивних наслідків, оскільки з довготривалої поведінки [PERSON] вбачається, що вона не має наміру виховувати та забезпечувати дитину, не проявляє бажання спілкуватися з дитиною, хоча ніхто їй в цьому не перешкоджає і вона об`єктивно має таку можливість. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав, що в першу чергу відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Згідно ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п`ятдесят) % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання дитини, та аліменти сплачувати на користь установ чи осіб, де буде знаходитися дитина і стягувати їх до її повноліття, відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, оскільки відповідачка офіційно ніде не працює. На підставі ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 1984,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved