Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування заяви зазначила, що 26.07.1975 року заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано у Пантелеймонівському відділі ЗАГС Ясиноватського району Донецької області, актовий запис № 44. Після реєстрації шлюбу стали проживати разом, однією сім`єю. У шлюбі народилося двоє дітей. [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер. На момент смерті чоловіка заявник [PERSON] була непрацездатною особою, отримувала пенсію за віком та перебувала на утриманні у чоловіка, так як основним джерелом існування сім`ї була пенсія чоловіка [PERSON] . Заявник [PERSON] є пенсіонером за віком та отримує пенсію як внутрішньо переміщена особа у розмірі 2250 грн., а чоловік отримував пенсію 11034,58 грн. 24.11.2021 року заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.11.2021 № 429 їй було відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника у зв`язку з тим, що нею не було надано документи, які б засвідчили факт перебування на утриманні померлого годувальника та довідки, про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Однак, протягом усього спільного життя заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] мешкали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися та підтримували один одного, були зареєстровані та проживали за однією адресою у м. Горлівка Донецької області. Після переїзду з окупованої території до м. Харкова продовжували жити разом, до самої смерті чоловіка заявника. [PERSON] , ніс основні витрати з утримування сім`ї, оскільки його заробітна плата, а згодом і пенсія були у декілька разів більше, ніж у заявника. За рахунок його пенсії подружжя купували продукти харчування та сплачували комунальні послуги. На теперішній час заявник не може отримати довідку про те, що знаходилась на утриманні чоловіка [PERSON] або отримувала від померлого допомогу, яка була постійним та основним джерелом засобів для існування, або довідку про сумісне проживання з померлим на день його смерті, тому заявник була змушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.01.2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги підтримує у повному обсязі та просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] з 1976 року (з моменту одруження) як дружина та чоловік однією сім`єю. Шлюб між ними зареєстровано у Пантелеймонівському відділі ЗАГС Ясиноватського району Донецької області, актовий запис № 44, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу заявник [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом, однією сім`єю. У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №179, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №698. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, виховували дітей, піклувалися та підтримували один одного, зареєстровані за однією адресою. Відповідно до довідки №6326006874 від 23.12.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON] , [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перемістився з тимчасово окупованої території та зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . Також, реєстрація місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданий Калінінським РВ Горлівського ГУ УМВС України в Донецькій області. Відповідно до довідки №6333-5000068582 від 12.03.2019 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перемістилась з тимчасово окупованої території та зареєструвалась за адресою: [ADDRESS] . Також, реєстрація місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданий Калінінським РВ Горлівського ГУ УМВС України в Донецькій області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зроблено актовий запис №18350. Після смерті чоловіка [PERSON] , заявник [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідно рішення №429 від 30.11.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області заявнику [PERSON] було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку із непідтвердженням в установленому законом порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника. Також, факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , підтверджується показаннями свідків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які надали письмові пояснення до суду. Оскільки, на день подання заяви місце проживання померлого зареєстроване за іншою адресою, тому заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини з реєстрацією шлюбу. Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до норм ст.ст. 3, 4 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд також приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно з вимогами ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Відповідно п. 2.3. розділу ІІ Постанови Правління пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Далі - Постанова) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; Відповідно п. 2.11. розділу ІІ Постанови за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно п. 2.26. розділу ІІ Постанови члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Отже, для призначення пенсії має значення встановлення факту постійного проживання члена сім`ї із померлим годувальником. Якщо виникнення права на пенсію залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи із годувальником не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим Пенсійний фонд відмовив особі в призначенні пенсії, член сім`ї має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із годувальником. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судом встановлено, що заявниця на час смерті свого чоловіка проживала разом із ним, та оскільки отримувала незначну пенсію і інших доходів не мала, фактично перебувала на його утриманні. За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Отже, надані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , є доведеним, тому що встановити такий факт в іншому порядку, ніж судовому, неможливо. Встановлення такого факту для заявника має юридичне значення для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved