Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

У жовтні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.12.2011 року між ним - [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Виконавчому комітеті Щербанської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №8. Позов мотивований тим, що подружнє життя у сторін не склалося внаслідок різних поглядів на життя, на сімейні обов`язки чоловіка та жінки, подружжя не проживають разом тривалий час, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року позовна заява була залишена без руху та наданий час для усунення недоліків. 28.11.2022 року недоліки по справі було усунуто. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2022 року провадження по справі відкрито. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про те, що на розлучення згодна та просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . В порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України\~\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає\~ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли\~повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно\~\~ст. 112 ч. 2 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24.12.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Щербанської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08.06.2022 року, виданого повторно Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенськоу районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище - [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на життя. Однією сім`єю вони не проживають тривалий час, спільного господарства вони не ведуть. За таких обставин суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 113 СК України \~\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачка просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 3\~ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, та права їх неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, ч. 3 ст. 105, ч. 3 ст. 109, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved