Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В грудні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 жовтня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №205. В шлюбі у сторін є двоє малолітніх дітей, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що вбачається відповідно до свідоцтв серія [NUMBER] від 10.10.2011 та серія [NUMBER] від 21.02.2013, де батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . Подружні відносини між сторонами розладналися більше року у зв`язку з різним місцем їх проживання, відповідач проживає у м. Чорткові, а позивачка - в смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, тому кожен з подружжя обрав свій самостійний спосіб життя, який має діаметрально протилежні погляди на сім`ю і шлюб, сімейні цінності. Останнім часом життя сторін набрало негативного змісту і нетерпимості у відносинах, що призвело до взаємної антипатії, припинення шлюбних стосунків. Сторони не пов`язані обопільними обов`язками, в тому числі з ведення спільного господарства. Таким чином, шлюб набув формальних ознак, а тому не відповідає її інтересам. При цьому, спір щодо майна у сторін є відсутнім. Наміру для збереження шлюбу у них немає, що виключає примирення. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 12 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 205. Малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій просить справу розглянути за її відсутності, так як не може прибути в судове засідання. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, викладених в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Між сторонами досягнута згода щодо місця проживання дітей. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Особа позивачки [PERSON] стверджується згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] від 28.04.2015. 12.10.2010 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується згідно свідоцтва серія [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , актовий запис № 205. В шлюбі у сторін є двоє малолітніх дітей, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що вбачається відповідно до свідоцтв серія [NUMBER] від 10.10.2011 та серія [NUMBER] від 21.02.2013, де батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . Згідно з довідкою № 939 від 23 грудня 2022 позивач [PERSON] є такою, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею є зареєстрованою та проживає спільно дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Інформаційної довідки № 1107871 з Реєстру територіальної громади ОТГ м. Чортків від 22.12.2022 про зареєстрованих осіб у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , є зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інші члени сім`ї, що вказує на проживання малолітнього сина [PERSON] з батьком. Подружні відносини між сторонами розладналися більше року у зв`язку з різним місцем їх проживання, тобто відповідача у м. Чорткові, а позивача - в смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, тому кожен з подружжя обрав й самостійний спосіб життя, який має діаметрально протилежні погляди на сім`ю і шлюб, сімейні цінності. Життя сторін набрало негативного змісту і нетерпимості у відносинах, що призвело до взаємної антипатії, припинення шлюбних стосунків. Сторони не пов`язані обопільними обов`язками, в тому числі з ведення спільного господарства. \~ \~ \~ \~ За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Щодо місця проживання дітей, то варто зазначити, що між сторонами з цього питання досягнуто згоди про те, що дочку [PERSON] слід залишити проживати спільно з матір`ю, а сина [PERSON] з батьком. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved