Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що 19.09.2009 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2015 розірвано. За час перебування у шлюбі в них народилася донька: [PERSON] , [INFO] , яка з 2014 року по теперішній час проживає разом з нею по [ADDRESS] . Відповідач не приймав участі в утриманні дитини, тому на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2014 з [PERSON] присуджено до стягнення на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по 600,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які він не сплачує. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки [PERSON] , оскільки не приймає жодної участі у вихованні дитини, не піклується про неї, не надає моральної та матеріальної допомоги. 02.07.2019 між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Ключарківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Починаючи з 2019 року [PERSON] бере активну участь в утриманні та вихованні дитини [PERSON] . Нехтування відповідачем своїми обов`язками щодо виховання дитини створює ряд перешкод (неможливості реєстрації місця проживання дитини, оформлення паспортних документів, виїзд дитини за кордон для відпочинку, навчання, лікування, отримання в майбутньому дитиною паспорту громадянина України, тощо). [PERSON] не знає та не відчуває батьківської любові, турботи зі сторони [PERSON] . Просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2022 відкрито провадження по справі та залучено до участі по справі в якості третьої особи - виконавчий комітет Горондівської сільської ради. У судовому засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, оскільки зі сторони відповідача відсутня матеріальна допомога на утримання дитини та моральна підтримка. Він не бере участі в житті дитини. Представник позивача адвокат Маргіта В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив суду, що відповідач повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків, оскільки не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не займається її вихованням. Також зазначив, що відсутність матеріальної допомоги на утримання дитини свідчить про те, що відповідач не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, оскільки навчання дитини в школі потребує витрати на шкільні обіди, придбання одягу, шкільного приладдя та інше. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник служби в справах дітей Горондівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник виконавчого комітету Горондівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив прийняти рішення з урахуванням висновку від 13.01.2023 №40/04-02 З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Із копії рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2015 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.09.2009, який зареєстровано виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №14. Зазначеним рішенням шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 19 вересня 2009 року виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місті Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 23.06.2010 зареєстровано народження [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 08.07.2010 у зроблено відповідний актовий запис за №542. Батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] з 02.07.2019 перебуває у шлюбі із [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». На підтвердження стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 600,00 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 03.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття позивач долучила до позовної зави копію рішення Мукачівського міськрайонноого суду Закарпатської області від 04.03.2014 та копію ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2014 року про виправлення описки, але суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони виготовлені з Єдиного державного реєстру судових рішень і не містять відомості про осіб, які були сторонами по справі. Крім того, відсутні відомості про набрання зазначеними рішеннями законної сили. Водночас з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Мукачівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що на підставі рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області видано виконавчий № 2/303/753/14, за яким [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 03.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.10.2022 складає 46 018,32 грн. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд також приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі Хант проти України (рішення від 7 грудня 2006 року) суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу не піклується про свою доньку, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні та утриманні, аліменти на утримання дитини не сплачує, має заборгованість за аліментами в сумі 46018,32 грн. Між батьком та донькою відсутні спілкування та жодні взаємні почуття. Знаючи про розгляд справи, відповідач не скористався можливістю наладити відносини із донькою, не виправився та не здійснив дій щодо належного виконання батьківських обов`язків. Наведене свідчить, що [PERSON] самоусунувся від виховання доньки, не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування особистостей та характеру дитини, дати їй належний розвиток. Зазначені обставини підтверджують дослідженими судом письмовими доказами, а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Стаття 19 СК України передбачає, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні спору суд бере до уваги висновок № 40/04-02 від 13.01.2023 року виконавчого комітету Горондівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яким встановлено, що [PERSON] не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям та здоров`ям, нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо малолітньої доньки, не проявляє до неї батьківської турботи, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування вважав доцільним позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стаття 171 ЦПК України передбачає, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. У порядку ст.171 ЦПК України судом заслухана думка малолітньої [PERSON] щодо вирішення спору, яка вважала необхідним позбавити її батька [PERSON] батьківських прав відносно неї, оскільки він не спілкується з нею, не цікавиться її потребами та досягненнями, не підтримує матеріально та не створює належних умов для отримання нею освіти. Суд вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно квитанції від 12.10.2022 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved