Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

09.11.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила: \~ \~ \~ \~- стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття; \~ \~ \~ \~- стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] трьох років, але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб; \~ \~ \~ \~- визначити місцем проживання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] є батьком її сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач позов визнав частково - не заперечував визначити місце проживання дитини з матір`ю. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечував, посилаючись на скрутний майновий стан. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 22). Відповідно до положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; у віці від десяти до чотирнадцяти років її місцем проживання є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між останніми та самою дитиною. Оскільки відповідач визнав позов у частині визначення місця проживання дитини з позивачкою, суд визначає місцем проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. Відповідно до ст. 180 СК України батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від сплати аліментів, кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15\~СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок щодо\~утримання неповнолітньої\~дитини не\~може бути\~покладено виключно на одну матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів у розмірі, що становить не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - не грунтується на Законі. Стороною позивача суду не надано доказів, на підставі яких суд міг би з`ясувати розмір доходів відповідача, який у судовому засіданні посилався на відсутність роботи та будь-яких доходів на теперішній час. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. З пояснень відповідача судом встановлено, що він здоровий, працездатний, має мінливий нерегулярний дохід. Отже, він здатний надавати матеріальну допомогу дружині, яка здійснює догляд за дитиною. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів, з урахуванням частки, яка підлягає стягненню на утримання дитини, сумарно може призвести до надмірного тягаря для відповідача. Задоволення вимоги у заявленому позивачкою розмірі не відповідатиме засадам розумності та справедливості, буде невиправданним втручанням у здійснення відповідачем права власності на доходи. Враховуючи вищевикладене, суд вирішив таку позовну вимогу задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, суд стягує відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. з [PERSON] на користь [PERSON] . У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved