Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

\~[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до ТзОВ «Моджі» про захист прав споживачів. В обґрунтування вимог посилається на те, що 08 червня 2021 року у магазині [INFO] за адресою [ADDRESS] придбав телефон марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU вартістю 4399 грн, що підтверджується відповідним касовим чеком. При купівлі даного телефону позивачу було надано Гарантійний талон №18, у відповідності до якого: протягом гарантійного терміну споживач має право на безоплатне технічне обслуговування товару, а у разі виявлення недоліків на безоплатний ремонт. Гарантійний термін 12 місяців. Окрім цього, додаткового у магазині [INFO] придбав Комплексний захист телефону марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU вартістю 880 гривень. Даний сертифікат надає право споживачу за вибором, на безкоштовну заміну дисплейного модуля у випадку його розбиття чи інших механічних пошкоджень дисплея пристрою або на відновлення пристрою після попадання вологи. Як зазначає позивач, в лютому 2022 року куплений телефон Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU вимкнувся і перестав заряджатися. Відповідно 18 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до магазину Вухо.Ком і здав даний телефон на гарантійне обслуговування. Однак, йому повідомили, що відповідно до довідки № 83356, спеціалістами сервісного центру 11 березня 2022 року було проведена оцінка технічного стану мобільного телефону і виявлено сліди окисів на системній платі, що є порушенням умов надання гарантії. В подальшому, 22 березня 2022 року, позивач повторно звернувся до магазину [INFO] і повторно здав даний телефон на гарантійне обслуговування, надавши також сертифікат Комплексного захисту від 08 червня 2022 року. Після цього, в кінці березня 2022 року у магазині [INFO] , йому усно повідомили, що через відсутність запасних частин немає можливості відремонтувати даний телефон та запропонували повернути кошти в розмірі 880 грн і повернути невідремонтований телефон. 06 квітня 2022 року позивач знову звернувся до ТзОВ Моджі, яке є власником купленого телефону з вимогою-претензією про заміну телефону Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU на аналогічний, або повернути кошти в розмірі 5279 грн. В кінці квітня 2022 року на домашню адресу надійшов лист із відповіддю від ТзОВ Моджі від 21 квітня 2022 року, у відповідності до якої відповідач відмовляється проводити ремонт даного телефона через відсутність запасних частин та відповідно погоджується повернути кошти тільки в розмірі 880 грн. Вважає, що придбав у відповідача товар з істотними недоліками, про які продавець мене не повідомив під час укладення роздрібного договору купівлі-продажу, відповідно позбавлений можливості користуватися придбаним товаром, а відповідач відмовляється проводити гарантійний ремонт товару, тому як наслідок, просить суд розірвати договір роздрібної купівлі-продажу, укладеного 08 червня 2021 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю Моджі у м. Яворові Львівської області, по вул.Маковея 62. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Моджі на його користь грошові кошти в сумі 5279 грн, сплачені при купівлі телефону марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU 08 червня 2021 року. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 05.07.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. Так, 08 червня 2021 року у магазині Вухо.Ком за адресою [ADDRESS] , придбав телефон марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU, вартістю 4399 грн та придбав Комплексний захист телефону марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU вартістю 880 грн. У лютому 2022 року позивач здав телефон на гарантійний ремонт, у відповідності до довідки №83356, спеціалістами сервісного центру 11 березня 2022 року було проведена оцінка технічного стану мобільного телефону і виявлено сліди окису на системній платі, що є порушенням умов надання гарантії. Саме, зважаючи на цю обставину позивачу було відмовлено у гарантійному обслуговуванні. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 06.09.2022 р. представник позивача звернувся з заявою про розподіл судових витрат та просив стягнути з відповідача ТзОВ «Моджі» на користь позивача [PERSON] судові витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. В обґрунтування своєї заяви представник позивача адвокат Галько Р.В. посилався на те, що [PERSON] звернувся до нього з метою отримання професійної правничої допомоги в межах даної справи. Адвокат Галько Р.В. прийняв відповідне доручення та виконує його згідно з законодавством та домовленістю сторін. Так, адвокат Галько Р.В. надав позивачу професійну правничу (правову) допомогу на підставі ордеру про надання правової допомоги №484 від 23.05.2022. Відповідно до Остаточного розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, остаточний розрахунок судових витрат визначений у фіксованій сумі та склав 3000,00 грн. А тому, просить суд стягнути з ТзОВ «Моджі» на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з вартості професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 3000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Галько Р.В. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, представник відповідача директор ТзОВ «Моджі» Дацюк І.В. подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги заперечує та просить у задоволенні позову відмовити повністю. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21.12.2022, є дата складення повного судового рішення\~26.12.2022. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення враховуючи наступне. Як вбачається з фіскального чеку від 08.06.2021 року, позивачем в ТзОВ «Моджі» був придбаний мобільний телефон марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU, вартістю 4399 (чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень та Комплексний захист телефону марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU вартістю 880 грн, на загальну вартість 5279,00 грн, даний факт також не заперечувався відповідачем. Позивач в своєму позові зазначає, що у лютому 2022 року куплений телефон Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU вимкнувся і перестав заряджатися. У зв`язку з вказаними недоліками, згаданий вище телефон був направлений до сервісного центру для ремонту в період гарантійного строку. У відповідності до довідки № 83356, спеціалістами сервісного центру 11 березня 2022 року було проведена оцінка технічного стану мобільного телефону і виявлено сліди окисів на системній платі, що є порушенням умов надання гарантії. 11.04.2022 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «Моджі» з заявою про повернення сплаченої за товар грошової суми 5279,00 грн, у зв`язку з тим, що мобільний телефон марки Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU, перебуває на гарантійному обслуговуванні, однак в ремонті телефона було відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ТзОВ «Моджі» направлено на адресу позивача лист реагування на його вимогу-претензію від 11.04.2022 року, відповідно до якої вказано що позивач порушив умови надання гарантії. Згідно із ч.1\~ст.2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Зазначені вище обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до\~ст.42\~Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до п.22 ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням найманого працівника. Пунктом 7 ч. 1\~ст.1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Відповідно до п.15 ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Пунктом 5 ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» визначено поняття гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. Відповідно до ч.1\~ст.4\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, а також відшкодування майнової та моральної шкоди. Також, згідно ч.1\~ст.676\~ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Відповідно до статті 679\~ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Крім того, ч.1 ст.708\~ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Судом встановлено, що після покупки мобільного телефону, тобто протягом гарантійного строку, позивач звернувся до магазину відповідача з приводу того, що придбаний товар має недоліки в роботі і даний факт був підтверджений відповідачем. Зазначені обставини визнаються відповідачем, та на підставі ч.1\~ст.82\~ЦПК України не підлягають доказуванню. За ч.1\~ст.8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» та\~ст.678\~ЦК України у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно з ч.3 ст.8 даного Закону, вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Як встановлено судом, позивач звернувся із своїм вибором до продавця товару протягом гарантійного строку з вимогою безоплатного усунення недоліків придбаного товару в розумний строк, чого відповідач не заперечив. За ч.12 ст.8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» виробник зобов`язаний відшкодувати всі збитки продавця (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті), який розглядає претензію споживача до придбаного товару. Тобто, відповідач має право і можливість вирішити з виробником або його представником питання щодо відшкодування понесених продавцем збитків в разі задоволення вимог споживача. Крім того, судом враховується те, що відповідно до ч.13 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). А в даному випадку має місце спір щодо повернення придбаного товару саме іноземного виробництва. Так, згідно з п.12, 13 ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, право на заміну товару або розірвання договору купівлі-продажу товару виникає у споживача за умови виявлення саме істотного недоліку протягом гарантійного строку, який виник з вини виробника товару. При цьому, для віднесення виявленого недоліку до числа істотних, недолік обов`язково повинен: робити неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, бути таким, що виник з вини виробника товару, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин та має бути наділеним хоча б однією з ознак, передбачених підпунктами «а» - «в» п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» у сукупності. Жодна із вказаних ознак сама по собі не може свідчити про наявність істотного недоліку у товарі та бути підставою для заміни товару. Відповідач заперечуючи позовні вимоги зазначає, що у товарі мобільного телефоні Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU виявлено сліди окису на системній платі, що є порушенням умов надання гарантії. Згідно з положенням, передбаченим\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,установлених цим Кодексом. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві. До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача. А, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду від 13.12.2019 року у справі № 904/5002/18. Згідно ч.4\~ст.17\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Однак, суд критично оцінює твердження відповідача зазначене у відзиві, оскільки необхідність проведення незалежної експертизи товару виникає за наявності спору між продавцем та споживачем щодо виникнення недоліку товару. В той же час, відповідач по справі не надавав позивачу пропозицію проведення незалежної експертизи. Відповідно до статті 42\~Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Закон України\~«Про захист\~прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пунктом 22 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частиною першою статті 8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:розірвання договорута повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до частини третьої статті 8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону, гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому. Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону). Так, у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року справа №751/7892/17, провадження № 61-4330 св 18, зазначено, що згідно статті 17\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції,тягар доказуванняпричин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Судами не враховано, що тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, а останній не довів належну якість товару, відсутності в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності, клопотання про призначення відповідної судової експертизи для встановлення існування недоліку товару не заявляв. Так, довідкою про відмову в гарантійному обслуговуванні виявлено сліди окисів на системній платі, у зв`язку із чим пристрій не підлягає гарантійному обслуговуванню. Однак, в матеріалах справи відсутні висновки експертизи щодо визначення причини втрати якості продукції, а саме мобільного телелфону Ulefone Armor X5 Pro 4/64Gb Orange EU. Для відмови у гарантійному обслуговуванні має існувати чіткий та нерозривний причинний зв`язок між недоліком, котрий виник у товару та порушенням споживачем правил його експлуатації. Встановлення самого лише факту потрапляння рідини до роз`єму USB недостатньо для того, аби відмовити споживачу в усуненні недоліків продукції. Для цього виробнику (виконавцю) слід довести, що недолік, на який посилається споживач, виник внаслідок таких механічних пошкоджень, а у разі, якщо встановлення таких обставин викликає труднощі, останній зобов`язаний організувати проведення експертизи, відповідно до частини 4\~ст.17 Закону № 1023-ХІІ. Однак такого свого обов`язку відповідач не виконав та проведення експертизи не забезпечив, того, що недоліки телефону, на які вказує позивач, стали наслідком порушення правил експлуатації товару, не довів, чим порушив вимоги\~Закону №1023-ХІІ. ТзОВ «Моджі» не надано доказів звернення відповідача до сервісних центрів, чи представництв виробника мобільного телефону з питанням про проведення експертизи. Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2018 року у справі № 333/6447/13-ц, провадження № 61-33050св18, також зазначено, що при вирішенні спорів про захист прав споживачів необхідно враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві. До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, необхідно віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача. Верховний Суд погодився із висновками суду апеляційної інстанції про те, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на виконавці. Відповідно до вищезазначених норм Закону вина виконавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо виконавцем буде доведено, що недоліки у виконаних роботах або наданих послугах виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Однією із засад цивільного судочинства проголошено свободу договору (ст. 3 ЦК). Розірванню договору та поверненню сплаченої за товар грошової суми повинне передувати як виявлення у ньому протягом гарантійного строку істотних недоліків, так і те, що такі недоліки виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або виявлення фальсифікації товару. Наявність недоліків телефону підтверджується матеріалами справи, відповідачем також недоведено, що недоліки товару виникли внаслідок порушення позивачем правил користування товаром або його зберігання, а відтак неспростовані обставини, на які послався [PERSON] на підставу вимоги про розірвання договору купівлі-продажу і повернення сплачених за товар коштів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу підлягає розірванню із стягненням з відповідача вартості товару. Що стосується розподілу судових витрат по даній справі, суд констатує наступне. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Разом з тим суд звертає увагу, що у відповідності до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено вище, правнича допомога надавалась позивачу [PERSON] адвокатом Галько Р.В. на підставі ордеру про надання правової допомоги №484 від 23.05.2022 року. Згідно долученої стороною позивача до матеріалів справи акту наданих послуг вартості робіт адвоката від 23.05.2022 року, витрати на правничу допомогу склали 3000 грн 00 коп. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, складність справи та виконані адвокатом роботи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн 00 коп. Під час прийняття\~Закону України "Про судовий збір"\~законодавець передбачив можливість застосування\~Закону України "Про захист прав споживачів"\~при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Позивач звернувся в суд з позовом в порядку захисту прав споживача про розірвання договору купівлі продажу, відшкодування майнової шкоди, судовий збір за дві позовні вимоги становить 1984,80 грн.

Outcome: approved