Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивовано тим, що за життя [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу. До спадкового майна увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами на [ADDRESS] . У жовтні 2008 року позивач звернувся до Ковельської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини. Після отримання витягу зі Спадкового реєстру виявилось, що в реєстраційному записі №44199999 про заповіт прізвище спадкодавця вказано невірно « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть її прізвище зазначено « [PERSON] ». З питання виправлення помилки в даних Спадкового реєстру позивач звернувся до Велицької сільської ради, яка у свою чергу скерувала лист до Волинської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» з проханням внести зміни в реєстрацію заповіту та змінити прізвище заповідача. За змістом відповіді відомості про заповіт внесено у 2008 році попереднім адміністратором реєстру, ДП «НАІС» є самостійним новоствореним підприємством та не є правонаступником прав та обов`язків будь-якого іншого підприємства, а тому не уповноважені вносити зміни до Спадкового реєстру. Покликаючись на відсутність позасудового порядку реалізації спадкового права позивач просив визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок. В підготовче засідання позивач не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Відповідач Велицька сільська рада Ковельського району правом подати відзив на позов не скористалась, заперечень з приводу заявленого позову не подала. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження відповідно до вимог ч.4 ст.274 ЦПК України. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України суд у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Через неявку усіх учасників провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] виданого 06.04.2001, житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 01.05.2008 виконавчим комітетом Мельницької сільської ради Ковельського району). За матеріалами спадкової справи №908, заведеної Ковельською державною нотаріальною конторою, 26 листопада 2007 року від імені [PERSON] . Мельницькою сільською радою посвідчено заповіт, яким усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, у тому числі житловий будинок з усіма надвірними будівлями, земельну ділянку, і взагалі все те, на що за законом вона матиме право, заповіла своєму сину [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.1961. 21 жовтня 2008 року [PERSON] звернувся до Ковельської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв`язку із невірним зазначенням прізвища спадкодавця у Спадковому реєстрі. Відповідно до повідомлення Волинської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 26.10.2022 №744/28-19, відомості про заповіт, який зареєстровано у Спадковому реєстрі за №44199999 внесено у 2008 році попереднім адміністратором реєстру Волинською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі Держінформюст). ДП «НАІС» є самостійним новоствореним підприємством та не є правонаступником прав та обов`язків будь-якого іншого підприємства, в тому числі Держінформюсту. При цьому, будь-яка організаційно - розпорядча та інша документація, у тому числі і та, на підставі якої Держінформюстом свого часу вносилися ті чи інші записи, зокрема до Спадкового реєстру, ДП «НАІС» не передавалась. Оцінивши докази суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк визначений ст.1270 ЦК. Суд переконався, що спадкодавець на час смерті був одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] . Відсутні ознаки самочинного будівництва. За змістом заповіту від 26.11.2007, який є чинним, [PERSON] заповіла усе своє майно сину [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину в порядку визначеному ч.1 ст.1269 ЦК України. Особи, які в силу ст.1241 ЦК України мали б право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлені. Невірне прізвище спадкодавця у Спадковому реєстрі в силу приписів Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, позбавляє позивача можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Виправити технічну помилку у Спадковому реєстрі через Волинську регіональну філію Державного підприємства «Національні інформаційні системи» не виявилось можливим. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Статтями 328, 392 ЦК України передбачено, що у разі оспорення або не визнання права власності особи, вона вправі звернутись з відповідним позовом до суду. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Надані суду докази є достатніми для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved