Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Кузченко Т.М. звернулася до суду з вказаним позовом до ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона працювала у відповідача на посаді інженера з метрології - начальника лабораторії лінійних та кутових вимірювань відділу метрології і стандартизації. Наказом ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від 12 серпня 2022 року №180-к звільнена з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно вказаного наказу відповідач мав виплатити позивачці вихідну допомогу в розмірі двох середньомісячних заробітних плат за останні два місяці, як «Ветерану - Підприємства» згідно п. 4.2.2. колективного договору на 2022 рік. На час звільнення [PERSON] була наявна заборгованість по заробітній платі. У день звільнення підприємство не провело з [PERSON] повного розрахунку по заробітній платі та не здійснило всіх належних їй виплат, а тому вона вимушена звернувся з цим позовом до суду. Згідно довідки ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від 29 серпня 2022 року №16-79/54 заборгованість по заробітній платі та розрахункових за винятком утриманих ПДФО та військового збору складає 66 943,08 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь 66 943 грн 08 коп заборгованості по заробітній платі та розрахункових за винятком утриманих ПДФО та військового збору, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 13 серпня 2022 року по час винесення судом рішення у справі та понесені судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 07 листопада 2022 року о 13 год. 00 хв. 07 листопада 2022 року від представника відповідача ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що відповідач визнає позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 66\~934 грн 08 коп та заперечує проти позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування заперечень зазначає, що від початку запровадження воєнного стану в Україні відповідачем прийнято рішення припинити роботу підприємства, перш за все у зв`язку з неможливістю забезпечення безпеки працівників, 24 лютого 2022 року видано наказ № 24/П «Про початок простою ДП «Завод ОБ та ВТ». З набранням чинності Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», було видано наказ від 24 березня 2022 року № 25/П «Про організацію трудових відносин в ДП «Завод ОБ та ВТ» в умовах воєнного стану». Частина працівників підприємства виїхали за кордон та на більш безпечні території України, частина - мобілізована до Збройних сил України або вступила до Сил територіальної оборони та наразі не повернулись до роботи та продовжують службу в силах оборони -15 осіб. Внаслідок влучання авіабомби 03 березня 2022 року в електропідстанцію дочірнього підприємства, було пошкоджено трансформатор, знеструмлено обладнання підприємства, що неможливо було терміново відновити. Внаслідок дії таких обставин у поєднанні з зимовим періодом, погодними умовами (морози) зруйновано та серйозно пошкоджено майно підприємства, зокрема котельня (насос, трубопровід тощо), технологічне обладнання виробничих цехів (трубопроводи, теплообмінники, насоси, системи охолодження печей, крани, засувки тощо). Відновлювальні роботи було розпочато у квітні 2022, наразі вони тривають. На даний час відновлено роботу окремих технологічних ділянок виробництва, розпочато випуск продукції, разом з тим, ринки збуту суттєво звузились, а деякі втрачено, у тому числі через неможливість здійснити поставку територією України внаслідок руйнування доріг, блокування портів та обстрілів, що унеможливлює страхування вантажів та безпечне транспортування. Неможливість відновлення виробництва пов`язана також з продовженням бойових дій, а саме здійсненням Російською Федерацією ракетних ударів, через що в Україні (Сумській області) оголошується повітряна тривога, в окремі дні - декілька разів на добу, що унеможливлює нормальну роботу підприємства, адже виробництво продукції підприємства (сталі і металевих виробів (блюмів, поковок, труб)) потребує дотримання визначеного безперервного технологічного процесу, що не може бути зупинений чи полишений без управління операторами (працівниками) на час повітряної тривоги. Листом від 28 лютого 2022 року № 2021/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Також, ТПП на своєму сайті оприлюднила інформацію, що задля спрощення процедури засвідчення форс-мажорних обставин, вказаний лист ТПП слід вважати загальним офіційний листом щодо засвідчення форс-мажорних обставин, і його можна роздрукувати в якості відповідного підтвердження. Тобто, не потрібно звертатися за видачею індивідуального сертифіката. За таких обставин, затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини роботодавця (відповідача), внаслідок ведення бойових дій та дії обставин непереборної сили, а отже у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку просить відмовити (а.с.25-27). 07 листопада 2023 року розгляд справи відкладено до 10 січня 2023 року, 15 год. 00 хв. у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у Сумській області. В зазначеному судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі, представник відповідача позовні вимоги визнала частково, а саме в частині заборгованості по заробітній платі, вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не визнала з підстав, що викладені у відзиві. Позивачка до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи сповіщена судом належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» та 12 серпня 2022 року була звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України (наказ №180-к від 12 серпня 2022 року), що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 11-12). З копії наказу ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» від 12 серпня 2022 року № 180-К вбачається, що [PERSON] , провідного інженера з метрології начальника лабораторії лінійних та кутових вимірювань відділу метрології і стандартизації, звільнено з ДП 12 серпня 2022 року за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України. Наказ містить розпорядження виплатити [PERSON] вихідну допомогу в розмірі двох середньомісячних заробітних плат за останні два місяці, як «Ветерану-Підприємства» згідно п.4.2.2 колдоговору на 2022 рік (а.с. 13). З довідки ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» від 29 серпня 2022 року №00000000091 вбачається, що середньоденна (середньогодинна) заробітна плата (дохід) [PERSON] складає 450 грн. 93 коп. (а.с. 14). З копії довідки Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» від 29 серпня 2022 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] та розрахункових за винятком утриманих ПДФО та військового збору складає 66\~934 грн. 08 коп. (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень статей\~47,\~116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1\~ст.\~117\~ЦПК України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Судом встановлено, що відповідачем всупереч вимог\~ст. 116 КЗпП України\~позивачці не було виплачено у день звільнення усі належні їй суми. Докази проведення цих виплат у період з 13 серпня 2022 року по дату розгляду справи відсутні. Вказані обставини відповідачем не заперечується. Згідно наказу № 24/п ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від 24 лютого 2022 року встановлено початок простою підприємства з 24 лютого 2022 року до стабілізації ситуації в місті Суми та відповідних рішень органів державного влади або відповідного наказу по підприємству (а.с. 28). Наказом №25/п ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від 24 березня 2022 року призупинено дію трудових договорів з 24 березня 2022 року без припинення трудових відносин, з працівниками ДП «Завод ОБ та ВТ» (далі «ДП») за винятком персоналу ДП визначеного в п. 3 цього наказу. Згідно п. 3 зазначеного наказу заступникам директора з функціональними напрямками діяльності та Головному інженеру ДП визначити персональний склад підпорядкованих їм структурних підрозділів, необхідний для забезпечення життєдіяльності підприємства та підготовки необхідної звітності, та надати списки заступнику директора з персоналу та загальних питань. Для виконання таких робіт залучати підпорядкований персонал, з урахуванням термінів дії комендантської години в м. Суми та оплатою праці за фактично відпрацьований час у відповідності до КЗпП України (а.с. 29). З акту обстеження нерухомого майна, пошкодженого (знищеного) внаслідок війни (збройної агресії) Російської Федерації проти України від 28 квітня 2022 року визначено перелік пошкоджених об`єктів ДП «Завод ОБ та ВТ» (безпосередньо від авіаудару) (а.с. 32-34(). Згідно листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року бо їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (а.с. 35). У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18 (провадження № 61-48088сво18) вказано, що: «зважаючи на вимоги позивача - виплата заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за затримку видачі трудової книжки та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також встановлені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), застосуванню підлягають положення трудового і цивільного законодавства. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»)». Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 905/857/10 (провадження № 12-56гс21) зазначила, що заробітна плата є відповідальністю в розумінні статті 617 ЦК України, від якої роботодавець може бути звільнений внаслідок випадку або непереборної сили, а також, дійшла висновку, що: «Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина перша статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Викладене свідчить, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні». Разом з цим, обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (стаття 82 ЦПК України). Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання. Положеннями частини другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Із урахуванням положень частини першої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та пункту 6.10 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5), документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видає Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, вимоги до якого встановлені пунктом 6.11 Регламенту. З огляду на вищезазначене слідує, що роботодавцю необхідно довести настання обставин непереборної сили, які б свідчили про відсутність вини підприємства у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України. Під час розгляду справи відповідач заперечує проти позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку, проте не надав суду належних і допустимих доказів того, що порушення по невиплаті усіх необхідних сум заробітної плати при звільненні позивачки сталися внаслідок\~настання обставин непереборної сили (форс-мажору\~ведення на території, де знаходиться роботодавець, воєнних дій). Такі докази мали бути підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати України (уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат), як це передбачено чинним законодавством України та, в даному випадку, були б підставою для звільнення його від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань по своєчасній виплаті заробітної плати. Посилання відповідача на те, оприлюднений на сайті Торгово-промислової палати лист від 28 лютого 2022 року № 2021/02.0-7.1 слід вважати загальним офіційним листом щодо засвідчення форс-мажорних обставин, та звільняє від обов`язку звертатися за видачею індивідуального сертифіката, не грунтуються на вимогах діючого законодавства. Щодо вимог статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», слід зазначити, що в судовому засіданні представник відповідача підтвердила обставини здійснення часткової виплати заробітної плати працівникам, які працюють на даний час, тому ці обставини не можуть вказувати на неможливість здійснити виплату заробітної плати при звільненні позивачки, оскільки підприємство здійснює свою діяльність. За таких обставин вимоги позивачки про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Початок перебігу строку, з якого обчислюється середній заробіток за час вимушеного прогулу розпочинається з 13 серпня 2022 року, тобто з дня, наступного за днем, у якому відповідач не виконав свій обов`язок з виплати належних позивачці при звільненні сум. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню, складає\~47 347 грн. 65 грн. (450 грн. 93 коп. х 105 робочих дні) з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на її користь підлягає стягненню 66943 грн 08 коп заборгованості по заробітній платі, 47347 грн 65 коп середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка при подачі вказаного позову за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. Також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved