Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області звернувся представник позивача [PERSON] , адвокат Степаненко Андрій Іванович, який діє на підставі ордеру серії ВА №1038676 від 06.09.2022 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», код ЄДРПОУ 23100419, про стягнення заборгованості за орендною платою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.05.2007 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Згода», був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3524084800:02:002:0320 площею 4,624 га, який було зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України від 29.05.2007 року за №73. 21.03.2012 року сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до вказаного договору, якою строк Договору оренди продовжено до 17.05.2022 року. 26.11.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , що складалася із земельної ділянки площею 4,624 га, яка розташована на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. 14.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір міни земельних ділянок №566, який посвідчено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М. Відповідно до вказаного договору позивач набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3524084800:02:002:0320 площею 4,624 га, яка знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач листом від 18.07.2019 року, повідомила відповідача, що їй, на підставі договору міни земельних ділянок від 14.04.2016 року належить земельна ділянка з кадастровим номером 3524084800:02:002:0320 площею 4,624 га, яка знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Так, позивачу постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.05.2022 року, було задоволено позовні вимоги, а саме: розірвано договір оренди землі укладений 29.05.2007 року між [PERSON] та ТОВ «Згода» та стягнуто заборгованість за орендну плату за 2019-2020 роки в розмірі 13613,52 грн. та три відсотки річних в розмірі 288,10 грн. упродовж 2021 року відповідач використовував вищевказану земельну ділянку, отримував прибуток від ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою щодо виплати орендної плати за 2021 рік, але той від сплати орендної плати відмовився. Таким чином, заборгованість за орендну плату за 2021 рік становить 6806,76 грн. (151261,5 грн. нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 31.12.2021 р. х 4,5% - орендна плата, яка встановлена у договорі = 6806,76 грн.). Крім того, виходячи з умов договору, суми орендної плати, яка мала бути сплачена відповідачем за 2021 рік, останній повинен сплатити 3 % річних за порушення виконання зобов`язання за договором оренди, сума яких становить 137,50 грн. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися,\~надавши до суду\~заяви про розгляд справи без участі представника та позивача, за наявними матеріалами справи, позов підтримали в повному обсязі, не заперечують щодо ухвалення судом заочного рішення, у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.63, 72). Відповідач в судове засідання не з`явився, представника не направив, відзиву на позов не надав, як вважає суд без поважних причин, оскільки відповідачу було додатково визначено час для подачі відзиву, відповідно до поданої ним заяви (а.с.54) та ухвалою суду встановлено строк до 12.12.2022 року, яку відповідач отримав 11.11.2022 року (а.с.62), але станом на 24.01.2023 року, а ні відзиву, а ні доказів на підтвердження своїх заперечень не надано, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3\~ст.130 ЦПК України\~вважається, що відповідач повідомлений\~належно про розгляд справи, а тому суд розглядає справу за наявними у ній доказами, з ухваленням заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2007 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Згода», був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3524084800:02:002:0320 площею 4,624 га, який було зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України від 29.05.2007 року за №73 (а.с.9-13). 21.03.2012 року сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до вказаного договору, якою строк Договору оренди продовжено до 17.05.2022 року (а.с.14. В подальшому, а саме: 14.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] (позивачем у справі), укладено договір міни земельних ділянок №566, який посвідчено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М. (а.с.15-17). Відповідно до вказаного договору позивач набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3524084800:02:002:0320 площею 4,624 га, яка знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.18). Після набуття права власності на вказану земельну ділянку за договором міни, позивач листом від 18.07.2019 року, повідомила відповідача, що їй, на підставі договору міни земельних ділянок від 14.04.2016 року, зокрема належить земельна ділянка з кадастровим номером 3524084800:02:002:0320 площею 4,624 га, яка знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та повідомлено орендаря ТОВ «Згода» (відповідача у справі), про небажання продовжувати договори оренди (а.с.19). Постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.05.2022 року, було задоволено позовні вимоги [PERSON] , а саме: розірвано договір оренди землі укладений 29.05.2007 року між [PERSON] та ТОВ «Згода», стягнуто заборгованість за орендну плату за 2019-2020 роки в розмірі 13613,52 грн. та три відсотки річних в розмірі 288,10 грн. (а.с.24-27). Але, враховуючи те, що позивач звернулася до суду першої інстанції з вимогою про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості за орендною платою у квітні 2021 року то відповідно, упродовж 2021 року відповідач фактично використовував вищевказану земельну ділянку, отримував прибуток від ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з вимогою щодо виплату їй орендної плати за 2021 рік, але відповідач розрахунок так і не провів. Таким чином, позивач зазначає, що заборгованість за орендну плату за 2021 рік становить 6806,76 грн. (151261,5 грн. нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 31.12.2021 р. х 4,5% - орендна плата, яка встановлена у договорі = 6806,76 грн.). Також, виходячи з умов договору, суми орендної плати, яка мала бути сплачена відповідачем за 2021 рік, відповідач повинен сплатити 3 % річних за порушення виконання зобов`язання за договором оренди, сума яких становить 137,50 грн. Разом з тим, 02 листопада 2022 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про визначення додаткового строку для подання відзиву, оскільки він не отримував копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками до неї. Так, судом 03.11.2022 року, було постановлено ухвалу про повернення розгляду справи до підготовчого засідання та призначено справу до підготовчого судового засідання на 13 січня 2023 року та надано відповідачу ТОВ «Згода» строк для подачі відзиву на позовну заяву у строк до 12 грудня 2022 року (а.с.58). Копія даної ухвали суду направлена відповідачу, яку він отримав 11.11.2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.62), особою, яка отримала ухвалу суду від 03.11.2022 року, зазначено « [PERSON] ». Так, у підготовче судове засідання призначене на 13.01.2023 року, відповідач не з`явився, представника не направив, відзиву на позовну заяву не надіслав, як вважає суд без поважних причин, оскільки мав достатньо часу для надання відзиву, який йому було встановлено судом до 12.12.2022 року. В зв`язку з чим справу було призначено до судового розгляду по суті на 24 січня 2023 року (а.с.65). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~визначає, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 15 Закону України «Про оренду землі», \~істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями статей\~24,\~25 Закону України «Про оренду землі»,\~визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Таким чином, оскільки правильність розрахунку,\~який наданий представником позивача, стосовно розміру орендної плати та 3 % річних, відповідачем не спростовано, суд\~вважає,\~що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за орендну плату за 2021 рік, яка становить 6806,76 грн. - (151261,5 грн. нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 31.12.2021 р. х 4,5% - орендна плата, яка встановлена у додатковій угоді до договору оренди = 6806,76 грн.). Також, виходячи з умов договору, суми орендної плати, яка мала бути сплачена відповідачем за 2021 рік, три проценти за прострочення відповідачем внесення орендної плати 2021 рік станом на 07.09.2022 року становлять (за формулою: сума заборгованості х 3% : 365кількість днів прострочення): - 6806,76 (сума заборгованості станом на 01.01.2022 р.) х 3% : 365 = 0,55 гривень х 250 днів (кількість днів прострочення по 07.09.2022 рік) = 137, 50 грн., які відповідач повинен сплатити позивачу за порушення виконання зобов`язання за договором оренди. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.2\~ст.137 ЦПК України,\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3\~ст.137 ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що позивачем надано до суду докази, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір про надання правової допомоги №7 від 22.08.2022 року (а.с.51), опис робіт (наданих послуг) (а.с.52), оригінал платіжного документу про оплату таких послуг на суму 6450,00 (а.с.53). У зв`язку з чим, у суду наявні підстави для задоволення вимог про стягнення судових витрат у вигляді правничої (професійної допомоги), а тому з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 6450,00 грн. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992,40 грн. (а.с.31). На підставі викладеного, ст.ст.526, 625 ЦК України, ст.ст.13, 24, 25 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved