Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] , 05.07.2021 року звернулася до суду із позовом до Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання права власності на земельну ділянку. Ухвалою від 07.07.2021 року позовна заява була залишена без руху. 13.07.2022 року Позивачка подала уточнену позовну заяву, змінивши суб`єктний склад, позивається до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «ОТП Банк». Позивачка звертаючись до суду просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0452 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2310100000:07:056:0044, стягнути з [PERSON] судові витрати. Провадження у справі відкрите 11.08.2021 року, підготовче провадження закрито 30.09.2021 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначає, що 15.04.2021 року ДП «СЕТАМ», проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №534523 від 15.04.2021 року., реєстраційний номер лота №471427. Реалізація арештованого майна проводилася в рамках виконавчого провадження №64269148 з примусового виконання виконавчого листа №2-2162/11, виданого 16.11.2020 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя про стягнення на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 839413,24 грн. Реалізоване майно належало [PERSON] , було передано в іпотеку іпотекодержателю АТ «ОТП Банк». Предметом іпотеки був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Загальною площею 130,8 кв.м., житловою площею 85,6 кв.м. Позивачка [PERSON] стала переможцем електронних торгів. 31.05.2021 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ракітянською Т.Г. їй було видано свідоцтво про право власності на придбаний будинок. Проте, не зважаючи на дотримання процедури проведення реалізації житлового будинку, реалізація земельної ділянки, на якій він розташований, не відбулося. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ 315338, виданого 19.05.2010 року на підставі рішення 27 сесії V скликання Запорізької міської ради№61/62 від 19.11.2008 року, власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Посилаючись на норми ст. 377 ЦК України, просить позов задовольнити. В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи не з`явилися, представник позивачки просила розглядати справу за її відсутності. Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, 29.12.2005 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-200/367/2005, на придбання нерухомого майна на загальну суму 92200 доларів США. 29.12.2005 року між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки №PML-200/367/2005, згідно якого [PERSON] для забезпечення зобов`язань передала в іпотеку жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок зазначений загальною площею 130,8 кв.м. (а.с.68). Земельна ділянка площею 0,0452 га. за адресою: [ADDRESS] була набута [PERSON] у власність пізніше, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ 315338, виданого 19.05.2010 року на підставі рішення 27 сесії V скликання Запорізької міської ради№61/62 від 19.11.2008 року. Вирішуючи спір суд виходить зокрема з такого нормативного обґрунтування: Статтею 380 Цивільного кодексу України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок, будівля або споруда не можуть бути відокремлені від земельної ділянки без їх пошкодження або істотного знецінення. Такі об`єкти є фактично складовою частиною земельної ділянки. Водночас якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ) (ч. 1ст. 188 Цивільного кодексу). Фізично земельна ділянка і будинок (будівля, споруда) ідентифікуються як окремі речі, які в сукупності є однією річчю. Адже будинок (будівлю, споруду) неможливо використовувати без земельної ділянки, і навпаки земельна ділянка втрачає своє функціональне призначення при зміні (знищенні) того чи іншого об`єкта нерухомості, розміщеного на ній. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості», встановлює обов`язковість одночасного оформлення прав на земельну ділянку у зв`язку з переходом прав на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок, будівлю або споруду), який на ній розташовано, а також зворотній порядок одночасного переходу прав на нерухоме майно у випадку переходу прав на земельну ділянку, на якій розташовано вказане нерухоме майно (житловий будинок, будівля або споруда). Великою Палатою Верховного Суду була\~винесена постанова від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, в якій суд прийшов до наступного висновку: якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, то відчуження, у тому числі в процедурі виконавчого провадження, об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки або земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості суперечить закону. \~ \~ \~ \~Дійсно,\~стаття 120\~Земельного кодексу\~України \~передбачає «автоматичність» переходу прав на земельну ділянку при переході прав на об`єкт нерухомого майна. Для здійснення переходу права власності необхідно щоб земельна ділянка мала кадастровий номер та щоб була проведена державна реєстрацію речових прав на нерухоме майно в реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідної земельної ділянки та об`єкта нерухомості що знаходиться на цій земельній ділянці. Згідно зі\~ст. 125 та ст.126 Земельного кодексу\~право власності на земельну ділянку, а також права постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з\~частиною першою ст. 791\~Земельного кодексу України\~формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (з присвоєнням кадастрового номеру та внесення на відомостей про неї на публічну кадастрову карту). Формування земельної ділянки супроводжується розробкою відповідної документації із землеустрою. Але, згідно ч. 2 ст. 377 Цивільного Кодексу\~ та\~ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу\~встановлено вимоги щодо обов`язковості зазначення в договорі, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, кадастрового номера земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Відповідно до\~ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна\~(жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності,\~право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідно з переходом частки у будинку у праві спільної власності набувач набуває і частку власності земельної ділянки (зміни відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості" 2 лютого 2021 року № 1174-IX). Документи, що підтверджують набуття права власності на об`єкт нерухомого майна є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт. Вимоги частин першої - шостої цієї статті не поширюються на випадки переходу права власності або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію на земельну ділянку, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, у разі якщо земельна ділянка не перебувала у власності або оренді, у користуванні на правах емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника об`єкта нерухомого майна (жилого будинку (крім багатоквартирного), іншої будівлі або споруди), об`єкта незавершеного будівництва. Пунктом 3 розділу VII\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~установлено, що\~у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).\~Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння. Відповідно до\~ч.1 ст. 118 Земельного кодексу України, громадянину, який заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації,\~що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності,\~необхідно подати клопотання з додатками у вигляді технічної документації\~до відповідного органу місцевого самоврядування (міської, селищної, сільської ради), що передає земельні ділянки комунальної власності у власність, \~ \~ \~ \~Верховний Суду України у Постанові від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс16 прийшов до висновку, що за змістом ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. \~ \~ \~ \~У даному випадку, договір (правочин) яким у даному випадку є протокол електронних торгів не містить інформації про земельну ділянку, її кадастровий номер, площу, розташовані на ній будівлі та споруди із зазначенням їх розташування на місцевості, назв та літер тощо. Так, 29.12.2005 року між АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «РАЙФФАЙЗЕН УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений договір іпотеки №PML-200/367/2005, згідно якого [PERSON] для забезпечення зобов`язань за договором кредиту договір №ML-200/367/2005 від 29.12.2005 року, передала в іпотеку об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У пункті 3.2 зазначеного договору предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, площею 271 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташований жилий будинок, цегла, зазначений в плані літерою В, житловою площею 86,60 кв.м., та інші господарчі будівлі та споруди: гараж (літера Д); вбиральня (літера Б); сарай (літера Ж), пг погріб з шийкою, №3- водопровід; №4 ворота; 1- замощення, сауна (літера 3), № 5, 7, 8 паркани. Загальна площа згідно правовстановлюючих документів становить 130,80 кв.м. Згідно з Витягом реєстру прав власності на нерухоме майно №8555810 від 06.10.2005 р., виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, загальна вартість Предмету іпотеки становить 185\~722,00 грн. (а.с.68-75). Тобто об`єкт нерухомості описаний на плані із зазначенням обсягу та реквізитів споруд, площа земельної ділянки описана згідно технічної документації яка вірогідно існувала на час укладання договору іпотеки. Згідно акту №64269148 від 27.04.2021 року про проведені електронні торги, старшим державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) Кабаченко Ю.Ю. при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №642669148 з примусового виконання виконавчого листа №2-2162/11 виданого 16.11.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП БАНКУ» заборгованості 839414,24 грн. переможцем електронних торгів стала [PERSON] . У вищезазначеному акті, реалізованим нерухомим майном визначено житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 130,8 кв.м., житловою площею 85,60 кв.м., згідно технічної документації. При чому інформації про земельну ділянку акт не містить (а.с.40). Так само і Протокол №534523 про проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» не містить інформації про наявність земельної ділянки (а.с.39). Позивачкою суду не надано технічної документації на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , технічного паспорту плану земельної ділянки на якій зазначені споруди, їх розташування та площа та усі необхідні дані які мають вирішальне значення для спірних праовідносин. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ 315338, виданого 19.05.2010 року на підставі рішення 27 сесії V скликання Запорізької міської ради№61/62 від 19.11.2008 року, власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Проте зазначена земельна ділянка має площу 0,0452 га., що відрізняється від розмірів земельної ділянки на який розташовано предмет іпотеки, згідно договору №PML-200/367/2005 від 29,12.2005 року, у якому площа визначена у 271 кв.м. Крім того, на плані земельної ділянки у акті на право власності серія ЯЗ 315338, виданого 19.05.2010 року не позначено жодних споруд. Позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належить на праві власності [PERSON] площею 0,0452 га., у цілому. Проте за встановлених обставин, до неї може перейти права на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній. Проте площа такої земельної ділянки визначаються за правилами п. 3.25 Державних будівельних норм 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень». Суд позбавлений можливості з наданих позивачкою документів визначити площу земельної ділянки, встановити, її ідентичність тій, на який був розташований предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак суд приходить до висновку, що позивачка не довела на підставі належних та допустимих доказів свої позовні вимоги.

Outcome: dismissed