Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з якої позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 28 699,28 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.03.2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та ТОВ «ЕССІТІ Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №137ак9юб, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Toyota (д.р.н. [NUMBER] ). Позивачем зазначено, що 28.05.2019 року о 14:15 в м. Київ, міст Південний сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Toyota (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - ТОВ «ЕССІТІ Україна») та автомобіля Toyota (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля Skoda (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (надалі - Відповідач), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Toyota Corolla (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №137ак9юб від 12.03.2019. У позовній заяві зазначено, що згідно відповіді від НПУ № 3019154338662453 про ДТП та Постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20.08.2019 (справа № 752/11973/19), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України (ст. 124 КпАП України). Позивачем зазначено, що страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2471987 від 12.06.2019 року та умов Договору страхування № 137ак9юб від 12.03.2019, розмір страхового відшкодування склав 28 699,28 грн., яке позивачем було сплачено на СТО згідно платіжного доручення № 569 500 від 13.06.2019. Відповідно до п. 25.13 Договору страхування № 137ак9юб від 12.03.2019 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. 28 699,28 грн.- вартість відновлювального ремонту ТЗ Toyota (д.р.н. [NUMBER] ) згідно рахунку-фактури № СМУ00016873 та калькуляції, 0,00 грн. - франшиза згідно Договору страхування. Відповідно до висновку № 195/19 експертного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту ТЗ Toyota Corolla (д.р.н. [NUMBER] ), розрахована оцінювачем, складає 35188,41 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, та цивільно-правова відповідальністю якої не була застрахована на момент ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 28 699, 28грн. У зв`язку із чим позивач просить суд, позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі. Як вбачаться матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками направлена судом на адресу відповідача та була повернута без вручення 23.01.2023 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з конвертом, що міститься в матеріалах справи. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав та пояснень третіх осіб щодо позову до суду не находило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 28.05.2019 року о 14 год. 15 хв. на мосту Південному в м. Києві, керуючи транспортним засобом SKODA державний реєстраційний номер [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA державний реєстраційний номер [NUMBER] та транспортним засобом TOYOTA державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Як вбачається із постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20.08.2019 року справа № 752/11973/19, яка набрала законної сили 02.09.2019 року, визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. та стягнуто з [PERSON] судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) 20 грн. на користь держави. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 28.05.2019 сталось із вини відповідача [PERSON] . Судом встановлено, що 12.03.2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та ТОВ «ЕССІТІ Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №137ак9юб, відповідно до умов якого, а саме Додатку №1 до Договору №137ак9юб, було застраховано транспортний засіб Toyota (д.р.н. [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] транспортний засіб Toyota Corolla державний номерний знак [NUMBER] належить Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕССІТІ УКРАЇНА». Страхувальник звернувся до 28.05.2019 позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № AXА2471987 від 12.06.2019 року, Рахунку-фактура №СМУ00016879 від 06.06.2019 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля Товариства з обмеженою відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» та умов Договору страхування № 137ак9юб від 12.03.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 28 699,28 грн. Відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 137ак9юб від 12.03.2019 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи, встановленої в п. 10 Договору страхування. Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 28 699,28 грн. - 0,00грн. = 28 699,28 грн. 28 699,28 грн. - вартість відновлювального ремонту ТЗ Toyota (д.р.н. [NUMBER] ) згідно рахунку-фактури № СМУ00016873 та калькуляції, 0,00 грн. - франшиза згідно Договору страхування. Відповідно до висновку № 195/19 експертного авто товарознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту ТЗ Toyota Corolla (д.р.н. [NUMBER] ), розрахована оцінювачем, складає 35188,41 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» згідно платіжного доручення № 569500 від 13.06.2019 року. у розмірі 28699,28 грн. Враховуючи, що між позивачем та та ТОВ «ЕССІТІ Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №137ак9юб, тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування». Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог та обставин справи, розмір позовних вимог було визначено позивачем на підставі Рахунку-фактура №СМУ00016879 від 06.06.2019 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля Товариства з обмеженою відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» та калькуляції на замовлення ТОВ «ЕССІТІ УКРАЇНА» Страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА», що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. З урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. ст. 25,26 Закону України «Про страхування». Позивач вважає, що Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. № 3-50гс15 у справі № 910/7163/14. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 25.07.2018 р. у справі № 922/4013/17 виклав позицію, якою визначив що висновки судів попередніх інстанцій, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, ще витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Сторонами не заперечувалась, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, з матерів справи вбачається, що з метою досудового врегулювання спору Позивачем 17.10.2019 року було направлено на адресу Відповідача претензію про регресні вимоги за вих. №СУ/007102/4-1, однак відповіді не надійшло. Надані позивачем докази на підтвердження обставин вартості відновлювального ремонту у розмірі 28 699,28 грн. є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Беручи до уваги наведене, після виплати страхового відшкодування у ПАТ «СК «АРКС» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування суми страхового відшкодування в розмірі 28 699,28 грн., суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved