Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

[PERSON] повторно звернулася до суду із заявою, в якій просить: видати обмежувальний\~припис відносно\~ [PERSON] та\~встановити відносно\~нього наступні\~заходи тимчасового\~обмеження його\~прав :\~заборонити наближатися\~на відстань\~200\~метрів до\~місць фактичного\~проживання та\~роботи [PERSON] ;\~заборонити особисто\~та через\~третіх осіб\~розшукувати [PERSON] ,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуватиме\~у місці,\~невідомому [PERSON] ,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею\~;\~заборонити вести\~будь-які\~види листування,\~телефонні переговори\~(\~спілкування,\~в т.ч.\~в мессенджерах\~)\~із [PERSON] \~або контактувати\~ з\~нею через\~інші засоби\~зв`язку\~особисто і\~через третіх\~осіб.\~ \~ \~ В обґрунтування\~вимог вказала,\~що 23.11.2013\~року \~перебувала у\~шлюбі з\~ [PERSON] .\~Рішенням Дарницького\~районного суду\~м.\~Києва від\~29.11.2017\~року шлюб\~між ними\~було розірвано.\~27.08.2021\~року нею\~було змінено\~прізвище [PERSON] \~на дошлюбне\~прізвище \~ [PERSON] .\~За час\~перебування із\~ [PERSON] \~у шлюбі\~-\~ [INFO] у\~них народився\~син -\~ [PERSON] .\~Вона та\~син [PERSON] \~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Фактично вона\~з сином\~ [PERSON] проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~зареєстрований та\~проживає за\~іншою адресою:\~ [ADDRESS] . [PERSON] \~постійно вчиняє\~відносно неї\~домашнє насильство у психологічній формі. Приблизно з квітня 2020 року і по теперішній час її колишній чоловік [PERSON] постійно та систематично зі свого телефону мобільного зв`язку з № [NUMBER] на її телефон мобільного зв`язку № [NUMBER] надсилає як смс-повідомлення, так і повідомлення в месенджерах, а також здійснює телефонні дзвінки. При цьому [PERSON] в нецензурній формі обзиває її, принижує її честь та гідність, погрожує їй розправою. Суть таких повідомлень зафіксовані у вигляді скриншотів . При цьому, всі дзвінки та повідомлення наповнені нецензурною лайкою і погрозами розповсюдження про неї неправдивої інформації серед знайомих та колег по роботі, а також направлені на її фізичне знищення. [PERSON] не цурається вчиняти такі факти психологічного насилля по відношенню до неї і на очах у їхньої спільної дитини - сина [PERSON] . При цьому, дитина дуже лякається батька і не виявляє бажання з ним спілкуватися внаслідок цього. Це в свою чергу вказує на те, що вчинення [PERSON] психологічного насилля відносно неї в присутності їхнього малолітнього сина [PERSON] негативно впливає на останнього, в зв`язку з цим син [PERSON] перебуває на обліку з приводу емоційних розладів. Такі дії [PERSON] викликають у заявника побоювання за її безпеку та безпеку сина [PERSON] , спричиняють їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдають шкоди її психічному здоров`ю та психічному здоров`ю сина [PERSON] . Все це тримає як її так і сина [PERSON] в постійній психологічній напрузі. А тому для забезпечення дієвого і ефективного захисту, з огляду на ризики, що існують на даний час і можуть мати місце в наступному, до кривдника слід застосувати обмежувальний припис на строк 6 місяців. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 10.01.2023 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду на 13.01.2023 року. В судове засідання заявник [PERSON] , не з`явилася, просила розглядати справу без її участі, заяву підтримує повністю. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису; суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків . Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судом встановлено, що згідно копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13 14 ). 27.08.2021 року заявник змінила прізвище [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] ( а.с. 19). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12). Згідно копій довідок про реєстрацію місця проживання особи від 04.12.2018 року № 1797 та № 1832 від 20.10.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 11 ). Згідно копії Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 04.09.2020 року зареєстровано кримінальне провадження за № 12020060110000241 за ст. 126-1 КК України, в якому [PERSON] визнана потерпілою . Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається , що [PERSON] на протязі певного часу вчиняв домашнє насильство над своєю колишньою дружиною [PERSON] , чим спричинив останній фізичної шкоди ( а.с. 16, 17 18 ). Згідно копії довідки ТОВ «ЄВРО-МЕДСТАР» від 11.07.2022 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з приводу емоційних розладів в дитячому віці ( а.с. 20). 05.10.2022 року Баранівським районнним судом було відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] , щодо видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , оскільки докази які були зазначені в заяві не визначали ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» . Частиною 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких зокрема і особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей). Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно доводів заявника, видача обмежувального припису їй необхідна для запобігання в подальшому вчинення дій насильницького характеру [PERSON] відносно неї. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19 (провадження № 61-16980св19). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даній справі, заявниця [PERSON] , повторно звернулася із заявою про видачу обмежувального припису, на підтвердження фактів домашнього насильства було надано копії скріншотів sms-повідомлень [PERSON] відповідно до яких\~\~ [PERSON] словесно ображає заявницю, вживаючи нецензурну лексику, погрожує їй фізичною розправою в період грудня 2022 року ( 22-36). Враховуючи зазначені докази, динаміку подій щодо застосування [PERSON] психологічного насильства до [PERSON] , зважаючи на неодноразове направлення на її адресу образливих нецензурних повідомлень та погроз, повторне зверненя із заявою, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих ризиків повторного вчинення насильства до заявниці та необхідність захисту її прав, оскільки вона є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] .. З огляду на викладене заява підлягає задоволенню. В силу ч.3 ст. 350 -5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved