Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

У липні 2022 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить стягнути на його користь зі [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18.01.2019 в розмірі 68737,05 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.01.2019 між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №25.135.0119.ФО_К, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 35000,00 грн., терміном користування до 18.01.2022, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом в розмірі 0,25 % річних та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3,50 % від суми кредиту. 31.03.2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «ЮНЕКС БАНК» і ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №25.135.0119.ФО_К від 18.01.2019. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.03.2021 згідно реєстру прав вимоги його заборгованість перед новим кредитором склала 68737,05 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 23019,77 грн.; прострочена заборгованість по кредиту - 9745,28 грн.; нараховані строкові проценти за кредитом - 2,14 грн.; прострочені проценти за кредитом - 162,32 грн.; строкова комісія за обслуговування кредиту - 1225,00 грн.; прострочена комісія за обслуговування кредиту - 29400,00 грн.; штраф, пеня - 5182,54 грн. З підстав стягнення вказаної заборгованості позивач звернувся із даним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2022 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 22.07.2022 відкрито провадження у справі за позовом, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримуючи позовні вимоги. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення до суду не подано. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2019 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25.135.0119.ФО_К, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 35000,00 грн. на споживчі потреби, із терміном користування до 18.01.2022, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом в розмірі 0,25 % річних та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3,50 % від суми кредиту /п. 1.1, 1.2, 1.5.1, 1.5.3 кредитного договору/. [PERSON] не виконував грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого станом на 31.03.2021 у нього виникла заборгованість по тілу кредиту - 23019,77 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 9745,28 грн., нараховані строкові проценти за кредитом - 2,14 грн., прострочені проценти за кредитом - 162,32 грн., строкова комісія за обслуговування кредиту - 1225,00 грн., прострочена комісія за обслуговування кредиту - 29400,00 грн., штраф, пеня - 5182,54 грн. Зазначені обставини підтверджуються: кредитним договором №25.135.0119.ФО_К від 18.01.2019; заявою-анкетою на видачу кредиту; виписками за особовим рахунком [PERSON] за період з 18.01.2019 по 31.03.2021. 31.03.2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «ЮНЕКС БАНК» і ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, за яким АТ «ЮНЕКС БАНК» відступило, а ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №25.135.0119.ФО_К від 18.01.2019 до відповідача [PERSON] . Дані обставини підтверджуються: протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1; платіжним дорученням №63 від 31.03.2021; договором факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021; актом прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу; реєстром прав вимоги; повідомленням-вимогою ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до [PERSON] . Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості за кредитним договором, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по тілу кредиту - 23019,77 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 9745,28 грн., нараховані строкові проценти за кредитом - 2,14 грн., прострочені проценти за кредитом - 162,32 грн., строкова комісія за обслуговування кредиту - 1225,00 грн., прострочена комісія за обслуговування кредиту - 29400,00 грн., штраф, пеня - 5182,54 грн., що в загальному розмірі складає 68737,05 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021 між позивачем ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та адвокатським об`єднанням «Немесіда», укладено договір про надання правової допомоги. За умовами п. 3.1 договору про надання правової допомоги, що полягає у вчиненні Об`єднанням дій, передбачених п. 1.1, 1.2 цього договору, клієнт зобов`язується сплатити надані йому юридичні послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені даним договором. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 07.07.2022 АО «Немесіда» виконано підготовку та подачу позовної заяви, за що ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» сплатило АО «Немесіда» кошти в розмірі 3600,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 79 від 07.07.2022. З огляду на вищевикладене, враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3600,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із наявної в матеріалах справи квитанції №80 від 07.07.2022, позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved