Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

Позивач звернувся у травні 2022 року до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача. Просив стягнути суму заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкової території 8836,14 грн та судові витрати 9808 грн. Ухвалою від 21 липня 2022 року цивільний позов передано на розгляд за підсудністю до Гадяцького районного суду Полтавської області. Ухвалою від 15 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 15.11.2022 року відповідач надав відзив на позовну заяву. 22.11.202 року позивач надав відповідь на відзив. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи за наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.22,23). Згідно оборотної відомості, виданої на ім`я [PERSON] заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] за період з 30.09.2016 року по 23.05.2022 року становить 8836,14 грн. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання. Як вбачається з наданого відзиву на позовну заяву, відповідач визнає суму заборгованості 5275,35 грн. В іншій частині прохає застосувати строк позовної давності три роки та відмовити в стягненні іншої частини заборгованості. Пункт 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-ІХ перелічені статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби. З урахуванням того, що строк позовної давності продовжено, заборгованість підягає стягненню з відповідача в розмірі 8836,14 грн. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Позивачем до позовної заяви надано розрахунок штрафних санкцій, а саме 557,85 грн (інфляційне збільшення), 1523,31 грн (подвійна облікова ставка НБУ), 193,78 грн (3% річних), однак в прохальній частині позовної заяви про стягнення цих сум позивач не просить, тому суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог. В частині стягнення судових витрат суд погоджується з заявленими вимогами щодо стягнення сплачених 2481 грн при подачі позовної заяви, 1400 грн за підготовку та подання позовної заяви, всього на суму 3881 грн. Стягнення з\~відповідача судового\~збору в\~сумі 227\~грн,\~сплаченого при\~подачі судового\~наказу не\~може бути\~здійснено,\~оскільки згідно\~ч.2\~ст.\~164\~ЦПК України\~у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Вимоги щодо стягнення судових витрат в розмірі 700 грн сплачених за підготовку та подання заяви про видачу судового наказу суд вважає необґрунтованим, оскільки дані витрати не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи. Стягнення 5000 грн пов`язаних з оплатою послуг адвоката для забезпечення представництва в судових засіданнях суд вважає не обгрунтованим, оскільки справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому будь-які витрати, пов`язані з представництвом в судових засіданнях у позивача не виникли.

Outcome: partial