Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Адвокат Бобович Микола Миколайович в інтересах [PERSON] до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 25.08.2017 сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей від шлюбу немає. Спільне проживання та шлюбні відносини позивач з відповідачем припинила. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, любов та повага. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімейне життя та обов`язки подружжя. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Бобович М.М. надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надходило, своїм правом на подачу відзиву не скористався. 18.11.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.01.2023 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 25.08.2017 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.08.2017, актовий запис №2421. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд проаналізувавши обставини, встановлені під час розгляду справи, дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн. за подання позову до суду, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення. Щодо стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. суд відзначає наступне. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До позовної заяви долучено копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.11.2022 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.06.2010, копію акту №1 від 03.11.2022 до договору про надання юридичних послуг №38 від 31.10.2022. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суду не було надано копії договору про надання юридичних послуг №38 від 31.10.2022, який би визначав порядок визначення вартості, оплати послуг, наданих адвокатом, та/або їх розмір. В акті №1 до договору про надання юридичних послуг №38 від 31.10.2022 зазначено, що вартість наданих адвокатом послуг становить 5000 грн., які складаються з проведення консультації вартістю 1000 грн. та зі складання, подачі позову та участь у судових засіданнях вартістю 4000 грн. При цьому суду не був наданий детальний опис робіт із визначенням витраченого часу та вартості кожної складової наданої послуги окремо. Також суду не було надано належних доказів оплати позивачем цих витрат на підставі укладеного договору від №38 від 31.10.2022. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правову допомогу. Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 992,40 грн.

Outcome: approved