Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , по день його смерті та встановлення факту перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , по день його смерті [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 24.09.1982 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. З початку сімейного життя з 1982 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, заявник знаходилась повністю на його утриманні. Чоловік заявниці все життя працював, потім пішов на пенсію за віком, розмір пенсії [PERSON] на день смерті складала близько 14500грн., пенсія заявниці на день смерті її чоловіка складала 1934грн., інших доходів не має, а тому фактично перебувала на утриманні чоловіка. Після смерті чоловіка заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про переведення її на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Разом з тим, листом від 22.02.2022 їй було відмовлено у переведенні на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували перебування на утриманні чоловіка, оскільки вони з померлим чоловіком зареєстровані за різними адресами. Заявник не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт спільного проживання та перебування на утриманні чоловіка з метою переведення її на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 22.07.2022 відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила суд задовольнити її вимоги з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа ГУ ПФ України в м. Києві явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з грудня 1989 року по день його смерті [INFO] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з грудня 1989 року по день його смерті [INFO] . Суд, заслухавши пояснення учасника судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що з 24.09.1982 заявник [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1982 (а.с. 7). [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2022 (а.с.8). Заявник звернулася із заявою до ГУ ПФ України в м. Києві щодо переходу з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як вбачається із листа ГУ ПФ України в м. Києві (а.с.10) заявнику було відмовлено у переході на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки відсутній документ, що засвідчує реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою на день його смерті, або документ про перебування на утриманні померлого годувальника. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с.40) [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з копії паспорта громадянина України [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно із довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квазар -10» від 20.01.2022 №3, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] з кінця 1989 року по 03.01.2022 без реєстрації (а.с.9). Постійне проживання заявника з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , з грудня 1989 року по день його смерті [INFO] , підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з грудня 1989 року по день його смерті [INFO] . Ці ж обставини підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови заявника у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості доводів заявника про спільне проживання зі [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з кінця 1989 року по день його смерті [INFO] у суду немає. Як вбачається з довідки Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 36548 від 28.11.2022, [PERSON] отримував пенсію за віком, розмір якої за період з січня 2021 року по січень 2022 року, за місяць, становив 14485,08 грн. (а.с.62). Відповідно до довідки Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 5984 4799 7097 1329, розмір пенсії заявника [PERSON] , за період з січня по червень 2021 року становив -1769,00 грн., з липня по листопад 2021 року - 1854,00 грн., з грудня 2021 року по січень 2022 року - 1934,00грн. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні. Зі змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Водночас юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та отримувала пенсію, розмір якої значно менший за дохід, який отримував її чоловік. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved