Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

У вересні 2022 року представник ТОВ «Явір-Житлобуд -2» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 184,76 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Експлуатацію та обслуговування будинку здійснює ТОВ «Явір-Житлобуд-2». 24.07.2019р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 2030. 31.07.2019р. між позивачем та відповідчем було укладено типовий договір № 20309 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Даним типовим договором сторони погодили суму заборгованості у розмірі 12 819,34 грн. та провели реструктуризацію даної заборгованості, згідно якої відповідач зобов`язався погасити всю суму до 30.06.2020р. Проте, відповідачем було сплачено лише 1 068,28 грн. в добровільному порядку заборгованість не сплачується. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, основна заборгованість відповідача за період 01.07.2019р. - 31.06.2020р. становить 11 751,06 грн. Крім того у відповідності до ст. 625 ЦК України просить стягнути інфляційне збільшення суми боргу за весь час прострочення - 246,77 грн., три відсотки річних від прострочення суми - 186,93 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.09.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.11.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні -відмовлено. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що ТОВ «Явір-Житлобуд-2» не приймало будинок [ADDRESS] в управління, в розумінні правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 за № 13. Просить відмовити у задоволенні позову. Директором ТОВ «Явір-Житлобуд-2» було надано відповідь на відзив в якому зазначено, що позивач здійснює утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] на підставі укладених раніше договорів про утримання будинку та прибудинкової території до створення співвласниками ОСББ, вибору управителя або звернення співвласників до виконавчого органу місцевої ради з проханням призначити управителя. Нагалошує, що підписання типового договору реструктуризації та оплати по ньому, свідчить про визнання боргу відповідачем по договору № 2030 від 24.07.2019р. про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Оплата послуг відповідачу розраховується у відповідності до площі житлового приміщення відповідача за тарифом встановленим виконавчим органом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] /а.с.19/. 24.07.2019р. між ТОВ «Явір-Житлобуд-2» та [PERSON] було укладнено договір № 2030 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.11.1 вказаного договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. 31.07.2019р. між ТОВ «Явір-Житлобуд-2» та [PERSON] було укладено типовий договір № 20309 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги з 31.07.2019р. по 30.06.2020р. (за 2019р. 6 409,68 грн., за 2020р. - 6 409,66 грн.). Відповідно до вказаного договору сума поточного щомісячного платежу за житлово-комунальні послуги становить 1 068,28 грн. з липня 2019р. по червень 2020р. Відповідно до п. 4 типового договору громадянин зобов`язується забезпечити своєчасне погашення боргу за житлово-комунальні послуги згідно з умовами, визначеними договором. Відповідно до розпорядження від 30.09.2014 № 583 визначено ТОВ «Явір-Житлобуд-2» є балансоутримувачем житлових будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] /а.с.21/. Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] заборгованість відповідача з липня 2019р. по червень 2020р. становить 11 751,06 грн./а.с.5/. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість за несплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території . Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування заборгованості, не доведено відсутність заборгованості за несплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, іншого розрахунку заборгованості на спростування наданого позивачем розрахунку не надано, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що судом встановлено суму заборгованості з оплати послуг на утримання будинку та прибудинкової території, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційне збільшення за період з 01.07.2019 року по 31.10.2020 року у розмірі 246,77 грн. та 3% річних у розмірі 186,93 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved