Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що сімейне життя у них не склалось. Між ними втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Сімейні відносини між ними припинені, разом не проживають та не ведуть вони спільного господарства. Примирення неможливе. Вважає, що шлюб в них носить формальний характер. Просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 14.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати за участю учасників справи. Позивачка 24.01.2023р. подала до суду заяву, з якої видно, що вона просить справу заслухати у її відсутності та просить розірвати шлюб. Відповідач 24.01.2023р. подав до суду заяву, з якої видно, що він просить справу заслухати у його відсутності та не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.12.2005 року в Франківському відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції(актовий запис №529). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони тривалий час подружні відносини не підтримують та спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Сім`я розпалась. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо та те, що сам відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до статті 141\~ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 992,40 гривень згідно квитанції №25 від 03.11.2022 року (а.с.1). Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Підстави повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України\~Про судовий збір. Частина перша цієї статті визначає перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору, в якій повернення судового збору у разі помилково сплачених коштів не передбачено. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів, які добровільно були сплачені заявником, здійснюється на підставі та в порядку визначеному Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787(далі Порядок), зареєстрованого Міністерством юстиції України 25 вересня 2013 № 1650/24182. Відповідно пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Як вбачається із матеріалів справи, що при поданні нової редакції позовної заяви позивачем було помилково сплачений судовий збір в сумі 992,40 гривень, які внесені нею\~через термінал\~№ К1300025\~АТ «ОЩАДБАНК»згідно квитанції № 2 від 05.12.2022 року. Таким чином, враховуючи, що позивач сплатила судовий збір за подання такої заяви у подвійному розмірі, то вимоги позивача про повернення помилково сплаченого судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка сплатила такий збір.

Outcome: approved