Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 15.08.2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість за договором позики, укладеним 31.05.2022 року, в розмірі 2181,00 євро, з яких 2170,00 євро основна заборгованість, 11,00 євро - 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання. В обґрунтування вимог вказано, що 31.05.2022 року між сторонами був укладений договір позики, підтвердженням укладення якого є розписка, відповідно до умов якої [PERSON] передала у власність (позичила) [PERSON] грошові кошти в сумі 2170,00 євро, які останній зобов`язався повернути до 16.06.2022 року. Строк повернення грошових коштів настав. Проте, відповідач зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, у зв`язку з чим [PERSON] змушена звернутись до суду. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 17.08.2022 р. відмовлено в задоволенні заяви представника \~ [PERSON] \~ адвоката\~Гуртовенка Р.М.\~ про забезпечення позову. 29.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів неодноразово направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, проте повернулись на адресу суду не врученими з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяви по суті справи до суду не надходили. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження 31.05.2022 року [PERSON] позичила [PERSON] кошти в розмірі 2170,00 євро, які останній зобов`язався повернути до 16.06.2022 року, що підтверджується змістом розписки, підписаної [PERSON] . Розписка підписана також в присутності свідка [PERSON] (а.с. 5). Строк виконання грошового зобов`язання за умовами договору станом на день звернення позивача до суду настав. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положення статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1047 ЦК України\~на\~\~підтвердження\~\~укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічні правові позиції неодноразово висловлювалися Верховним Судом у постановах від 16\~січня 2019\~року в\~справі №\~464/3790/16-ц, від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16 та від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц. Звертаючись до суду із позовом про стягнення боргу, адвокат ГуртовенкоР.М., як на доказ підтвердження отримання відповідачем грошових коштів, посилається на розписку від 31.05.2022 р. Досліджуючи боргову розписку, суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань й, відповідно, свідчить про існування між сторонами саме укладеного договору позики та є доказом факту передачі грошових коштів позичальнику. Доказів зворотнього відповідач суду не надав. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 р. у справі № 373/2054/16 дійшла висновку, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Отже, відповідно до положень ст.ст. 1046, 1047 ЦК України між сторонами в належній формі укладений договір позики, на підтвердження якого позивач представив розписку про передачу грошових коштів. Строк виконання зобов`язання за умовами договору настав 16.06.2022 року. Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують виконання зобов`язання позичальником. Наявність розписки у позичальнику підтверджує факт неповернення грошових коштів. Відповідач будь-яких заперечень щодо заявлених вимог до суду не надав. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 11,00 євро. Згідно зі\~ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути річні станом на день звернення з позовом до суду 15.08.2022 року. Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 13 ЦПК України, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 2170,00 євро, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 17.06.2022 року до дня звернення до суду з позовом - 15.08.2022 р., що становить 59 календарних днів, а саме - (2170, 00 євро х 59 х 3%) : (100% х 365 днів у році), що дорівнює 11 євро. З урахуванням викладеного, оскільки майнові права позивача порушені, зобов`язання за договором позики [PERSON] не виконав належним чином, суд приходить до висновку про законність та доведеність позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, яка становить 2170,00 євро основного боргу та 11,00 євро 3% річних. V. Розподіл судових витрат На виконання положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved