Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Зимноводської міської ради Львівського району Львівської області, в якому просить: Позбавити [PERSON] батьківських (материнських) прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; Встановити над малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити її опікуном батька [PERSON] ; Встановити факт виховання батьком [PERSON] малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; Стягувати з [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; Судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що до Офісу підтримки військовослужбовців та членів їх сімей, який створений відповідно до Наказу начальника Львівської обласної військової адміністрації № 88/22 від 1 червня 2022 року, звернувся військовослужбовець [PERSON] щодо позбавлення батьківських (материнських) прав [PERSON] .. Як зазначає військовослужбовець, [INFO] у нього із [PERSON] народилася донька - [PERSON] . Відповідач записана матір`ю дитини у свідоцтві про народження. У офіційному шлюбі позивач із відповідачем не перебували. На даний момент позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. Як стверджує позивач, донька, [PERSON] проживає разом зі ним. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує медичного догляду та лікування доньки. На даний момент відповідач зловживає алкогольними напоями та не працює, що підтверджує її не спроможність виховувати та утримувати дитину. Разом із цим, відповідач - [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає із позивачем. Оскільки, відповідач умисно самоусунулась від виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків, не піклується та не дбає про дитину, веде аморальній спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, а тому наявні підстави для позбавлення її батьківських (материнських) прав. Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року матеріали позовної заяви [PERSON] залишено без руху. /а.с.26/ 20 жовтня 2022 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Жукровського Я.І. надійшла заява про усунення недоліків. /а.с.30-32/ Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін у підготовче судове засідання. /а.с.32/ Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року підготовче судове засідання закрито та призначено судове засідання. /а.с.51-52/ 30 листопада 2022 року та 19 грудня 2022 року від начальника служби у справах дітей Зимноводівської сільської ради Щепанкевич І.І. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. /а.с.56/ У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявив клопотання про відмову від частини позовних вимог, а саме від: Встановлення над малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити її опікуном батька [PERSON] ; Встановлення факт виховання батьком [PERSON] малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просив суд залишити без розгляду. Позовну вимогу про позбавлення [PERSON] батьківських (материнських) прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , - підтримав, надав пояснення. Просив суд позовну вимогу задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, оскільки в матеріалах справи наявна копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] . Проти розгляду справи у її відсутності не заперечує. /а.с.13/ Заслухавши клопотання представника позивача [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; Частинами 1, 3 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У відповідності до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки подане клопотання про відмову від частини позовних вимог та залишення іншої частини позовних вимог без розгляду є правом позивача, яким позивач скористався та яке не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує законних прав та інтересів сторін, суд приходить до висновку про задоволення клопотання. Суд встановив, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] ./а.с.5/. [PERSON] та [PERSON] в офіційному шлюбі не перебувають, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. Малолітня [PERSON] , [INFO] проживає із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без державної реєстрації місця проживання, що підтверджується актом про встановлення факту проживання громадянки від 27 липня 2022 року складеного директором ПП «РАІКС» Рудик П.І. /а.с.6/ 10 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради як орган опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Зимноводівської міської ради Львівського району Львівської області №203 від 16 серпня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] . /а.с.7, 8/ Як встановлено у судовому засіданні відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує медичного догляду та лікування доньки. На даний момент відповідач зловживає алкогольними напоями та не працює, що підтверджує її не спроможність виховувати та утримувати дитину. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі - [PERSON] будучи повнолітньою, дієздатною особою, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання дитини, прийняття участі у її житті та вихованні, самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Оскільки, життям та здоров`ям дитини [PERSON] не цікавиться, не відвідує її, що свідчить про ухилення від реалізації наданих їй прав та виконання покладених на неї обов`язків щодо малолітньої дитини. Тому, виходячи з найкращих інтересів дитини, враховуючи, що така поведінка відповідача є системною, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ДСА України слід стягнути судові витрати 992,40 грн.

Outcome: approved