Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 23.06.2018 Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, за актовим записом №152. За час спільного проживання, як подружжя, у сторін народилася дитина: донька - [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що на протязі останнього часу їх шлюб з відповідачкою носить формальний характер. Причиною фактичного розпаду сім`ї послужила несумісність характерів та різних поглядів на життя, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. З квітня 2022 року вони спільно не проживають, відповідачка залишила його разом з дитиною. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просив його розірвати. Також вказав, що дитина залишилася проживати разом з ним та знаходиться на його повному утриманні. Саме тому, просить залишити місце проживання дитини з ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Вказала, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем, оскільки вони з квітня 2022 року разом не проживають, їх шлюб існує формально та вона не має наміру його зберігати. Відносно вимоги щодо залишення проживання їх спільної дитини з батьком заперечила повністю. Зазначила, що приблизно в квітні 2022 року вона добровільно залишила дитину у матері позивача на виховання в с.Дорошівці Чернівецького району. Однак, в подальшому їй почали перешкоджати бачитись з донькою. На даний момент, як їй відомо, позивач перебуває на службі в ЗСУ, а їх спільна дитина проживає у бабусі. Вона має намір забрати дитину собі та займатися її вихованням та утриманням. Суд, врахувавши заяву позивача, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.06.2018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2018 (а.с.5). За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина: донька - [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами погіршилися з квітня 2022 року та на даний час вони не підтримують будь-яких відносин. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, відсутність між ними протягом тривалого часу будь-яких відносин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2018 вбачається, що відповідачка під час реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на наведене та враховуючи те, що відповідачка в судовому засіданні не заявила вимогу про відновлення їй дошлюбного прізвища, а просила його залишити без змін, суд,

Outcome: partial