Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Представник позивача ПАТ «УКРГАЗБАНК» Артемов А.О. звернувся до суду засобами поштового зв`язку з позовом, отриманий судом 19.10.2022, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №2020/ОВР/373-001104 від 18.11.2020, станом на 13.04.2022, у загальному розмірі 6\~839,38 грн, з яких: 4\~683,60 грн заборгованість за кредитом, 975,61 грн заборгованість по процентам, 1\~180,17 грн заборгованість по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 18.11.2020 між ПАТ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладений договір про приєднання до правил відкриття та обслуговування фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ «УКРГАЗБАНК»,\~за умовами\~якого відповідачу\~відкрито кредит\~у формі\~дозволеного овердрафту\~за програмою\~«ЕКО-кредитка»\~зі строком\~дії 12\~місяців на\~суму 300\~000,00\~грн,\~з відсотковою\~ставкою 42%\~річних,\~процентною ставкою\~за простроченим\~кредитом \~48%.\~На виконання\~умов договору\~18.11.2020\~відповідачу було\~відкрито субрахунок\~№26207131427692.5001101.980\~та видано\~платіжну картку\~№ [NUMBER] ,\~якою він\~активно користувався\~у період\~з 19.12.2020\~по 13.04.2022. ПАТ «УКРГАЗБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві можливість розпоряджатись коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Натомість відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього у [PERSON] виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених ним коштів на погашення заборгованості, становить 6\~839,38\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~кредитом у\~розмірі 4\~683,60\~грн,\~заборгованість по\~процентам у\~розмірі 975,61\~грн,\~заборгованість по\~платежам за\~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України\~у розмірі\~1\~180,17\~грн.\~Банком на\~адресу відповідача\~направлялася вимога\~про дострокове\~повернення суми\~кредиту у\~зв`язку з\~наявністю простроченої\~заборгованості,\~яка отримана\~ [PERSON] \~27.07.2021. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ «УКРГАЗБАНК», тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 28.10.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, в тексті позову зазначив, що просить справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 18.11.2020 підписав заяву-договір №2020/1_С/373-002997, яка разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ «УКРГАЗБАНК», Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів, розміщених на сайті банку www.ukrgasbank.com, складають між\~ним та\~банком договором комплексного банківського обслуговування, що підтверджується підписом відповідача у заяві (а.с. 6). Згідно з умовами вказаного договору відповідачеві відкрито субрахунок №26207131427692.500101.980 за програмою кредитування «ЕКО-кредитка», видано платіжну картку № [NUMBER] . Розділ 4 вказаного договору містить паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого за пакетом «Еко-кредитка», строк дії ліміту дозволеного овердрафту складає 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов правил, орієнтовна сума кредиту до 300\~000,00 грн, процентна ставка 42% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість 48% річних. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором №2020/ОВР/373-001104 від 18.11.2020 станом на 13.04.2022 склала у загальному розмірі 6\~839,38 грн та включає: заборгованість за\~кредитом у\~розмірі 4\~683,60\~грн,\~заборгованість по\~процентам у\~розмірі 975,61\~грн,\~заборгованість по\~платежам за\~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України\~у розмірі\~1\~180,17\~грн (а.с. 52). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Заява-договір №2020/1_С/373-002997 від 18.11.2020 містить текст про ознайомлення та погодження відповідача щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується його особистим підписом. Так, з виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості за договором №2020/ОВР/373-001104 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами у період з 19.12.2020 по 13.04.2022, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, востаннє 01.11.2021 в сумі 26,95 грн, в результаті чого станом на 13.04.2022 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом склав 6\~839,38 грн (а.с. 50-51, 52). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом у розмірі 4\~683,60 грн, заборгованість по процентам у розмірі 975,61 грн, нарахованим за узгодженою сторонами ставкою, яку суд вважає доведеною. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банком на адресу відповідача направлялася вимога про дострокове повернення кредиту за договором №2020/ОВР/373-001104 у тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги, яку [PERSON] отримав 27.07.2021, однак у добровільному порядку заборгованість не сплатив (а.с. 49, 49 зворот). Таким чином, відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. Надані представником позивача докази, а саме заява-договір, виписка з особового рахунку та розрахунок заборгованості, суд вважає належними доказами, оскільки обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору та часткове погашення ним заборгованості. При цьому, суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Відповідачем розрахунок суми заборгованості не спростований. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог із стягненням з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором №2020/ОВР/373-001104 від 18.11.2020, що станом на 13.04.2022\~складає в загальному розмірі 6\~839,38 грн, яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі 4\~683,60 грн, заборгованість по процентам у розмірі 975,61 грн, заборгованість по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1\~180,17 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду (а.с. 5).

Outcome: approved