Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Кашпрук О.В. звернувся в суд з позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з нерухомого майна. Позов мотивовано тим, що згідно Інформаційної довідки від 21.01.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , є власником: земельної ділянки площею 0,05 га з кадастровим номером 0510100000:02:109:0143; частки земельної ділянки площею 0,0619 га, з кадастровим номером 0510136600:02:086:0087 за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір відчужити належне йому на праві власності нерухоме майно, позивач звернувся до приватного нотаріуса, який повідомив йому про наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна у вигляді арешту. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про державну реєстрацію обтяжень номер запису про обтяження 46160242 з датою реєстрації 25.07.2007 щодо арешту нерухомого майна без зазначення предмету обтяження, належного [PERSON] , РНОКПП відсутній, запис перенесений з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з номером обтяження 5361567 від 25.07.2007, здійсненим Тульчинською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Тульчинського районного народного суду без дати номер 2-601 на підстав архівного запису номер 1915461VINNITSA2 від 25.01.2000 з датою виникнення 20.07.1999. Згідно листа завідувача Державного нотаріального архіву Вінницької області від 14.09.2022 за №1386/01-18 заборону на майно [PERSON] накладено на підставі повідомлення Тульчинського ВДВС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області від 20 липня 1999 року за вих. №2-601, яке надійшло до Тульчинської державної нотаріальної контори за вх. №116. Згідно вищезазначеного повідомлення начальника Тульчинського районного ВДВС від 20.07.1999 нотаріусу Тульчинського району запропоновано повідомити про наявність майна засудженого [PERSON] , жителя с. Бурдеї Тульчинського району, при наявності майна на все накладається арешт і заборона на відчуження. Згідно відповіді Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) від 27.04.2022 №4008 повідомлено, що згідно реєстру АСВП станом на 27.04.2022 на виконанні у відділі не має та не перебувало виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] ; виконавчі провадження за 1999 рік знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання. Згідно відповіді Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.04.2022 №01-08/13/2022 кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] за ст. 81 ч. 3 КК України знищена; в книзі оригіналів судових рішень зберігається лише оригінал вироку, відповідно до якого [PERSON] , засуджено до одного року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна засудженого; за номером 2-601 від 20.07.1999 ухвала про арешт майна [PERSON] не постановлялась і справа з таким номером, де учасником був [PERSON] судом не розглядалась. Згідно виписки з вироку від 08.06.1999 у справі №1-171 Тульчинського районного суду Вінницької області [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця с. Бурдеї Тульчинського району засуджено з конфіскацією всього майна. Згідно листа Тульчинського районного суду Вінницької області від 21.02.2022 за №2-601/1999 зареєстрована цивільна права за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Таким чином, вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є запис про арешт всього майна [PERSON] , без зазначення РНОКПП, що не дає можливості ідентифікувати конкретного громадянина та конкретне майно, що підлягає арешту на підставі ухвали Тульчинського народного районного суду у справі №2-601, яка ніколи не поставлялась Тульчинським районним судом Вінницької області. Арешт майна зареєстровано в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з номером обтяження 5361567 від 25.07.2007, здійсненим Тульчинською державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису з датою виникнення 20.07.1999. З огляду на викладене позивач просить зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , архівний номер запису 1915461VINNITSA2, архівна дата: 25.01.2000, з датою виникнення 20.07.1999, № реєстру: 116, внутр. №Е101663А22F1422D7348, зареєстрований 25.07.2007 за №5361567 Тульчинською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна із зазначенням підстави виникання: ухвала Тульчинського районного народного суду номер 2-601. Також просив стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України судові витрати, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката, докази понесення яких буде надано протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. 23.11.2022 представник позивача адвокат Кашпрук О.В. подала до суду позовну заяву в новій редакції, згідно вимог якої просить скасувати обтяження з номером запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46160242 у вигляді арешту, накладене на майно [PERSON] на підставі ухвали Тульчинського районного народного суду номер 2-601, з датою виникнення 20.07.1999 (архівний номер запису 1915461 VINNITSA2) зареєстрований 25.07.2007 за №5361567 Тульчинською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 16.12.2022 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області замінено неналежного відповідача Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на належного - Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області. Залучено до участі у справі Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. 03.01.2023 на адресу суду представник відповідача ГУ ДПС у Вінницькій області надав відзив на позовну заяву (вх. №ЕП-73), згідно якого позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні, оскільки ГУ ДПС у Вінницькій області не є належним відповідачем по справі, так як станом на 27.12.2022 по [PERSON] не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Активи [PERSON] не перебувають в податковій заставі, він не перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець, та відсутня інформація щодо об`єктів оподаткування його як громадянина. \~ \~ \~ \~Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Проте представник позивача адвокат Кашпрук О.В., яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1050360 від 20.10.2022, 25.01.2022 подала клопотання (вх. №6237) згідно якого просила проводити судове засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Понесені у зв`язку із розглядом справи судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу, просила залишити за позивачем. Представник відповідача ГУ ДПС у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, при поданні відзиву на позов просив розгляд справи проводити без участі представника. Третя особа Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) явку представника у судове засідання не забезпечило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, на майно [PERSON] , РНОКПП відсутній, накладено обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава для державної реєстрації: ухвала, серія та номер 2-601, видавник: Тульчинський районний народний суд. До складу майна на яке накладено обтяження входить: земельна ділянка з кадастровим номером 0510136600:02:086:0087, площею 0,0619 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 63,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:02:109:0143, площею 0,05 га. Крім того, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на майно [PERSON] , РНОКПП відсутній, накладено арешт, який зареєстровано 11.04.2011 16:13:12 за №11058661, реєстратором: Полтавська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №20068152, 06.04.2011, Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ, державний виконавець Хусточкін А.О. Об`єкт обтяження: квартира, 1/4 частина, адреса: [ADDRESS] . (а.с. 8-10). Відповідно до відповіді Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) №4008 від 27.04.2022 повідомлено, що згідно реєстру АСВП станом на 27.04.2022 року на виконанні у відділі не має та не перебувало виконавче провадження, де боржником є [PERSON] , виконавчі провадження за 1999 рік знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання (а.с. 12). Тульчинський районний суд Вінницької області у листі №01-08/10/2022 від 21.02.2022 року вказав, що відповідно до алфавітних показників за 1997-1999 роки цивільних справ з позивачем-відповідачем [PERSON] не зареєстровано. За №2-601/1999 зареєстрована цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 15). Згідно відповіді Тульчинського районного суду Вінницької області №01-08/13/2022 від 11.04.2022 кримінальна справа №1-171 за 1999 рік по обвинуваченню [PERSON] за ст. 81 ч. 3 КК України виділена до знищення та знищена; в книзі оригіналів судових рішень зберігається лише оригінал вироку, відповідно до якого [PERSON] засуджено до одного року шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна засудженого; за номером 2-601 від 20.07.1999 року ухвала про арешт майна [PERSON] не постановлялася і справа з таким номером, де учасником був [PERSON] судом не розглядалася (а.с. 13). Згідно виписки з вироку від 08.06.1999 у справі №1-171 1999 р. Тульчинського районного суду Вінницької області [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , визнано винним за ст. 81 ч. 3 КК України і призначено покарання з застосуванням ст. 44 КК України один рік шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна засудженого з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії суворого режиму (а.с.14). Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Вінницької області від 14.09.2022 №1386/01-18 на підставі повідомлення Тульчинського відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області від 20 липня 1999 року за вих. № 2-601, яке надійшло до Тульчинської державної нотаріальної контори за вх. № 116, накладено заборону на майно [PERSON] (а.с. 24). Згідно Листа начальника Тульчинського районного ВДВС від 20.07.1999 року №2-601 нотаріусу Тульчинського району запропоновано повідомити про наявність майна засудженого [PERSON] , жителя с. Бурдеї Тульчинського району, при наявності майна на все накладається арешт і заборона відчуження (а.с.25). Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою та другою статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з частиною першою та другою статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною другою статті 16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач [PERSON] [INFO] , не був учасником справи, під час розгляду якої було накладено арешт на особисте майно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Тобто, позивач по справі не є тією ж самою особою на майно якої накладено арешт за вироком Тульчинського районного народного суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав перебування майна позивача під арештом, оскільки такий арешт порушує права позивача щодо розпорядження своєю власністю, а відтак позовні вимоги в підлягають задоволенню. Щодо заперечень відповідача про його неналежність, то суд зазначає наступне. Як слідує із Постанови Великої палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року в справі № 450/1411/16 у випадках, коли арешт майна проводиться для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, підлягає вирішенню питання щодо відповідної участі у справі відповідного територіального органу Державної фіскальної служби України. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 299/2931/17 (провадження № 61-35013св18) також вказано, що «позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України». Аналогічні висновки також зроблені Верховним Судом у постанові від 16 березня 2021 року в справі №476/112/19. За таких обставин, зважаючи на реорганізацію фіскальної служби, позивачем вірно визначено відповідача - Головне управління ДПС у Вінницькій області, а доводи останнього є необґрунтованими. Щодо розподілу судових витрат, позивач [PERSON] просив залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved