Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку посилаючись на те, що Товариство здійснює діяльність з надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатації та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт та інше. Таким чином, ТОВ «Новобудова» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків, в том у числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги. Рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» № 199 від 05.10.2005 року та авізо № 293 від 27.04.2006 року житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. 09.04.2009 року співвласники будинку звернулись до Товариства з колективним проханням в сприянні організації охорони прибудинкової території, а також у контролі за в`їздом та виїздом автомобілів, що належать мешканцям будинку. З метою надання послуг з охорони прибудинкової території житлового будинку, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна мешканців будинку (власників автомобілів) Товариство уклало відповідний договір з підрядною організацією щодо постачання електроенергії. 18.05.2009 року між Товариством та [PERSON] укладено Договір на дання послуг з охорони, згідно якого відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю вартість послуг у терміни, визначені п. 4.2 Договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не здійснював систематичну оплату послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка за період з 01.01.2021 року по 01.02.2022 року становить 2 393,47 грн. За порушення зобов`язання просив стягнути і 3 % річних та інфляцію за період з 01.01.2021 року по 01.02.2022 року: 3 % річних - 78,35 грн., інфляцію - 286,44 грн. 07.07.2022 року матеріали справи зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва. 08.07.2022 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 12.07.2022 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 14.07.2022 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою, яка вказана у позовній заяві. Документи отримано 21.09.2022 року. 28.09.2022 року зареєстровано відзив на позовну заяву, де відповідач просив відмовити в задоволенні позову з підстав його недоведеності. 07.10.2022 року зареєстровано відповідь на відзив. 13.10.2022 року зареєстровано заперечення. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що Рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» № 199 від 05.10.2005 року та авізо № 293 від 27.04.2006 року житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] передано на баланс ТОВ «Новобудова» для експлуатації та обслуговування, без права відчуження. 09.04.2009 року співвласники будинку [ADDRESS] звернулись до ТОВ «Новобудова» із проханням в сприянні організації охорони прибудинкової території, а також у контролі за в`їздом та виїздом автомобілів, що належать мешканцям будинку. Встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , являється [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності від 22.05.2006 року. 18.05.2009 року між ТОВ «Новобудова» та [PERSON] укладено Договір на надання послуг з охорони, за умовами якого Товариство (виконавець) зобов`язалось за відповідну плату, що визначається додатком, надавати послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS] ; замовник зобов`язався своєчасно сплачувати за надані послуги (п. 3.2.4). За розрахунком вартості послуг з охорони прибудинкової території будинку [ADDRESS] (при наявності одного поста охорони), від грудня 2020 року, вартість послуг з ПДВ склала 664,32 грн. на місяць, та вводиться в дію з 01.01.2021 року. За розрахунком вартості послуг з охорони прибудинкової території будинку [ADDRESS] (при наявності одного поста охорони), від грудня 2021 року, вартість послуг з ПДВ склала 666,30 грн. на місяць, та вводиться в дію з 01.01.2022 року. З розрахунку заборгованості убачається, що за період з січня 2021 року по січень 2022 року відповідачу нараховано 8 753,70 грн. за послуги з охорони прибудинкової території. За вказаний період ним сплачено 7 987,00 грн. Сума боргу - 766,70 грн. Крім того, станом на 01.01.2021 року відповідач має борг у розмірі 1 626,77 грн. Таким чином, загальна сума боргу відповідача складає 2 393,47 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво-, або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій. Згідно ч. 1 ст. 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Згідно ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. (Постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц). Згідно статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 322 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. В даному випадку, між сторонами укладено Договір, яким врегульовано спірні правовідносини, за умовами якого відповідач зобов`язаний сплачувати вартість фактично отриманих послуг. Вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що позивачем вірно нараховані суми, відповідно до затверджених тарифів. В суді встановлено, що відповідач має заборгованість по оплаті послуг з охорони прилеглої прибудинкової території у розмірі 2 393,47 грн. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи норми законодавства, та те, що відповідач порушив вимоги Закону, з нього слід стягнути за період з 01.01.2021 року по 01.02.2022 року 3 % річних у розмірі 78,35 грн. та інфляційні втрати у розмірі 286,44 грн. Загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача становить 2 758,26 грн. Заперечення відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки вони являються безпідставними та необґрунтованими. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідача до суду не надав жодних доказів на спростування доводів позивача та виконання ним встановленого зобов`язання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивач просить стягнути судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. Дані кошти належним чином підтверджені, та підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved