Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 08 вересня 2007 року вона та відповідач уклали шлюб, зареєстрований у виконкомі Коровинської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис №16. Від подружнього життя у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записаний відповідач. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28.04.2012 року шлюб між ними було розірвано. Також рішенням того ж суду від 12.06.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на дитину не виконує, умисно ухиляється від сплати аліментів, в наслідок цього виникла велика заборгованість по аліментам. [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на дитину в сумі 61044,96грн. Дана обставина свідчить про негативне ставлення батька до дитини. Ніякої іншої допомоги на її утримання не надає. Фактично, спільне проживання з відповідачем було припинено з червня місяця 2011 року. Вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день [PERSON] не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки з грудня 2015 року жодного разу його не бачила. Батько не проявляє жодних ознак турботи до доньки, взагалі не цікавиться дитиною. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та донькою дуже тісний емоційний зв`язок, склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному їх вихованню і повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Донька навчається у 8-А класі КУ «Сумська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №15 ім. Д.Турбіна. Останні майже сім років батько [PERSON] не бере ніякої участі у її вихованні, піклуванні та лікуванні. Не кажучи того, що він жодного разу не привітав її на день народження. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не спілкується з нею взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Дитина не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує її вдома та в школі, що підтверджується відповідними письмовими доказами та поясненнями свідків, які будуть нею зазначені пізніше. Вважає, що вищевикладена поведінка батька та ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки більше семи років, відсутність будь-якої матеріальної допомоги протягом цього тривалого часу, відсутність інтересу до життя [PERSON] є підставами для позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та доньки, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про свідоме ухилення від виконання відносно доньки батьківських обов`язків, покладених на нього законом. Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , та її представник - адвокат Борох В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, просили суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що з 2011 року вона з відповідачем не проживають разом. Останні сім років відповідач не спілкується з донькою. За весь цей час чоловік телефонував доньці всього два рази на день народження. Перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною вона не створювала. Аліменти на доньку [PERSON] також сплачує не в повному розмірі. [PERSON] знає де вони проживають. Вона перебуває в іншому шлюбі. Останні одинадцять років її чоловік [PERSON] виховував її доньку. Донька називає його татом, її чоловік бажає усиновити [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та пояснив, що він не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав. Останні сім років він не спілкувався з донькою. Колишня дружина останні п`ять років веде розмову про позбавлення його батьківських прав, пропонувала йому добровільно відмовитися від доньки, з позивачкою у нього неприязні стосунки. Він бажає налагодити спілкування з донькою. Поки донька не пішла до школи, він брав доньку в село, де він проживає. Після підготовчого засідання у справі, він спілкувався з [PERSON] , телефонував їй декілька разів. На цей час інколи він телефонує доньці та переписується з нею. До Служби у справах дітей чи до суду з приводу встановлення способу його участі у вихованні доньки він не звертався. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні зазначила, що Управління вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Надали висновок про можливість позбавлення батьківських прав відповідача. До семи років батько намагався підтримувати зв`язок з донькою, декілька разів брав її у гості, вітав з днем народження, але це були рідкісні випадки. Коли доньці виповнилося сім років, спілкування батька з донькою взагалі припинилося. А з того часу коли донька пішла до першого класу взагалі жодного разу відповідач не приїздив, не телефонував, не цікавився здоров`ям та життям дитини, не вітав доньку з Днем народження, з іншими святами, аліменти сплачував частково. Фактично після розлучення [PERSON] почала проживати з іншим чоловіком [PERSON] , який з трьох років виховує та утримує її доньку [PERSON] , саме його вона вважає та називає батьком. [PERSON] ніколи не заперечувала проти спілкування батька з донькою, а навпаки, пропонувала доньці першою писати батьку. Декілька разів вона зверталася до колишнього чоловіка за допомогою в коштах для придбання дитині необхідного, але допомоги не отримувала. Батько взагалі самоусунувся від виховання та утримання доньки, він не цікавиться фізичним та духовним її розвитком, не забезпечував її харчування, медичний догляд. Належний догляд, утримання та розвиток [PERSON] забезпечує позивачка з її чоловіком [PERSON] . [PERSON] повідомила, що вона проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають спільного сина [PERSON] . Чоловік дуже добре ставиться до [PERSON], у них теплі, родинні відносини. Ухвалою суду від 08.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків: Суд установив, що 08 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Коровинської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис №16. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Фактично, спільне проживання сторін було припинено з червня місяця 2011 року. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 квітня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 червня 2012 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.9). Відповідно до довідки Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 26.07.2022 року станом за період з 13.04.2012 року по 30.07.2022 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на дитину в сумі 61044,96грн. (а.с.10-11). Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Останні сім років [PERSON] життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні. За ці останні сім років відповідач вперше зустрівся з донькою після підготовчого засідання суду. Викладені обставини не заперечував відповідач, підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON] , яка є подругою позивачки, пояснила, що не було трьох років [PERSON] як позивачка з відповідачем розлучилися. [PERSON] почала проживати з [PERSON] , потім вони уклали шлюб. Відповідач протягом останніх семи років не приймає участі у вихованні доньки, не спілкується з [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки, пояснила, що відповідач тривалий час не спілкується з донькою. Жодного зв`язку відповідач з дитиною не підтримує. [PERSON] вважає батьком [PERSON] . В судовому засіданні було з`ясовано думку малолітньої [PERSON] , яка пояснила, що з батьком вона не спілкувалася протягом останніх семи років. Вона поспілкувалася з батьком під час розгляду справи в суді. Вона не бачить майбутнього в спілкуванні з відповідачем. Вона телефонувала батьку два чи три роки тому за власною ініціативою, але він не підтримав спілкування з нею, не телефонував їй, не виявляв бажання з нею спілкуватися. Батьком вона вважає [PERSON] , який виховував та утримував її. [PERSON] навчається у 8-А класі КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15. За період навчання батько [PERSON] навчальний заклад не відвідував, контакту зі школою не підтримує, успішністю доньки не цікавиться, з вчителями та класним керівником не спілкувався, що підтверджується характеристикою (а.с.12,13). Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало висновок про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки, [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач взагалі самоусунувся від виховання та утримання доньки, він не цікавиться фізичним та духовним її розвитком. Належний догляд, утримання та розвиток [PERSON] забезпечує позивачка з її чоловіком [PERSON] . Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Сам факт заперечення відповідача проти позову не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідач [PERSON] не надав доказів, що він вживав заходи для відновлення стосунків з донькою, якщо вважав, що відсутність спілкування з дитиною сталася через неприязні стосунки з позивачкою. Відповідач не звертався до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради з відповідними заявами щодо неможливості спілкування з донькою чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, якщо вважав, що йому чиняться такі перешкоди. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що вихованням, розвитком та утриманням [PERSON] повністю займалася позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] . [PERSON] вважає своїм батьком [PERSON] . Тривалий час з 2015 року відповідач [PERSON] не виконував своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, не спілкувався із донькою, не звертався до компетентних органів чи суду з приводу перешкод у вихованні доньки, тобто фактично батько самоусунувся (ухилився) від виховання доньки, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, що позбавляє відповідача можливості підставно заперечувати проти задоволення позову. В судовому засіданні встановлено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , а тому позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки є необхідним у найкращих інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992грн.40коп.

Outcome: approved