Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що на даний час він досяг пенсійного віку та має намір оформити пенсію. З метою отримання архівної довідки про за робітню плату за час роботи він звернувся до Гусятинського районного трудового архіву, де на підставі відомості нарахування заробітної плати Хоростківського цукрового заводу «Комсомолець», ВАТ «Цукровий завод «Хоростків» м. Хоростків Гусятинського району за 1992, 1993, 1994, 1995. 1996 роки йому надано архівну довідку № 513 від 10 серпня 2022 року. При огляді записів в довідці виявлені неточності у написанні його імені та по батькові, а саме, в цій архівній довідці про за робітню плату, вказано скорочення у написанні імені та по батькові як «Мих.», « [PERSON] .», « [PERSON] » замість правильного [PERSON] , що викликає сумнів щодо належності цього офіційного документу, оскільки згідно паспорта його ім`я та по батькові зазначене як [PERSON] . Тому просить суд встановити йому - [PERSON] , [INFO] , факт належності правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки про заробітну плату № 513 від 10 серпня 2022 року, виданої трудовим архівом Гусятинської селищної ради на ім`я та по батькові « [PERSON] ./ [PERSON] ./ Сигіль Мих. Дем`ян./Сигіль Мих. Дем`янов./ [PERSON] » ( так у документах- 1992 рік; « [PERSON] ./ [PERSON] ./ [PERSON] ./ Сигіль Мих.Демян./ [PERSON] »( так у документах) 1993 рік; « [PERSON] ./ Сигіль Мих.Дем./ [PERSON] » (так у документах) 1994 рік; «Сигіль Мих.Дем.» (так у документах) 1995, 1996 роки. Ухвалою Гусятинського\~районного \~суду Тернопільської\~області від\~15.12.2022\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~та прийнято\~до розгляду\~зазначену позовну\~заяву за\~ правилами окремого провадження. 28 грудня 2022 року до суду надійшло заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій представник заінтересованої особи зазначив, що заявником не доведено, що архівна довідка, факт належності якої просить встановити заявник, належить саме заявнику та вказана довідка не є правовстановлюючим документом. Додатково вказав, що із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне йому для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву про встановлення факту без розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив наступні факти. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданий 17 грудня 1997 року Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області, копії РНОКПП від 14.07.2003 року, копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] заявник значиться як « [PERSON] ».(а.с.3-4,5,6,7) Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] від 14.07.1981 року, у вказаній трудовій книжці заявник значиться як « [PERSON] ».(а.с.8) В архівній довідці про заробітну плату № 513 від 10 серпня 2022 року, виданої трудовим архівом Гусятинської селищної ради містяться відомості про заявника якого вказано як : « [PERSON] ./ [PERSON] ./ Сигіль Мих. Дем`ян./Сигіль Мих. Дем`янов./ [PERSON] » ( так у документах- 1992 рік; « [PERSON] ./ [INFO] [PERSON] »( так у документах) 1993 рік; « [PERSON] ./ Сигіль Мих.Дем./ [PERSON] » (так у документах) 1994 рік; «Сигіль Мих.Дем.» (так у документах) 1995, 1996 роки. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№ 5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» на підставі п. 6 ст.\~273\~ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~серпня 1993\~року №\~637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки про заробітну плату № 513 від 10 серпня 2022 року, виданої трудовим архівом Гусятинської селищної ради на ім`я та по батькові « [PERSON] ./ [PERSON] ./ Сигіль Мих. Дем`ян./Сигіль Мих. Дем`янов./ [PERSON] » ( так у документах- 1992 рік; « [PERSON] ./ [PERSON] ./ Сигіль Михайло Демян./ Сигіль Мих.Демян./ [PERSON] »( так у документах) 1993 рік; « [PERSON] ./ Сигіль Мих.Дем./ [PERSON] » (так у документах) 1994 рік; «Сигіль Мих.Дем.» (так у документах) 1995, 1996 роки, тому заявлені вимоги, слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved