Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, у якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського міського коммунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7867 грн. 43 коп. за період від 01.09.2019 року по 30.09.2022 року та суму понесених позивачем витрат на оплату судового збору в розмірі 2481 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликаються на те, що будинок [ADDRESS] . перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Айсберг», яке було створено відповідно до ухвали Львівської міської ради. Основним завданням діяльності ЛКП визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. Позивач зазначає, що [PERSON] є власником квартири №3А у вищезгаданому будинку, однак він не сплачував витрати за утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2022 року, виникла заборгованість у розмірі 7867 гривень 43 копійок. З огляду на наведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 09.11.2022 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. До суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Просила задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судові засідання 02.12.2022 року, 27.12.2022 року, 24.01.2023 року не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Конверти з вмістом судової повістки повернулися до суду із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п.4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої ЛМКП «Айсберг», яка міститься у матеріалах справи. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Пункт 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; Пункт 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як вбачається з довідки ЛКП «Айсберг» від 29.09.2022 року власником квартири по [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла та те, що відповідач [PERSON] з 23.07.2001 року зареєстрований по даній адресі. Враховуючи вищевикладене, відповідач [PERSON] несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до Відомості про нарахування та оплату послуг утримання будинку та прибудинкової території мешканця [PERSON] , заборгованість за період з вересня 2019 року по вересень 2022 року за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій становила в розмірі 7867 гривень 43 копійок. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). Таким чином, встановлена наявність підстав для задоволення позову, а тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовної заяви. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень 00 копійок. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень 00 копійок.

Outcome: approved