Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 06.10.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його рідною матір`ю, та визначити йому двомісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовної заяви [PERSON] вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS] . В процесі підготовки документів для прийняття спадищини, ним було виявлено, що між ним та матір`ю був відсутній факт родинних відносин, через те, що в паспорті його прізвище зазначено як « [PERSON] », а прізвище матері в свідоцтві про її смерть вказано як « [PERSON] », а тому у нього з братом [PERSON] , відповідачем у справі, була досягнута домовленість про те, що брат звернеться до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки факт його родинних відносин з матір`ю підтверджений документами. На теперішній час, вони з братом вирішили продати спадкове майно, яке він повинен був успадкувати після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Але, як виявилося, що відповідач подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, поза межами встановленого законом шестимісячного строку і постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 24.09.2015 було відмовлено у видачі свідоцтва свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки, йому не було достовірно відомо про те, що брат невчасно подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, та ввів його в оману щодо належного прийняття спадишини, а також враховуючи те, що він фактично з 2012 року проживає зі своєю сім`єю в м. Миргород Полтавської області, вважає, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. Заяви, клопотання учасників справи. В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, та розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 12.01.2023 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та не заперечує про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та встановити факту родинних відносин між його братом [PERSON] та померлою матір`ю [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 09-00 год. 13.12.2022, за правилами загального позовного провадження. 13.12.2022 постановлено ухвалу суду про відкладення підготовчого засідання на 09-00 год. 12.01.2023, у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 12.01.2023 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10-00 год. 23.01.2023. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2001, посвідченого завідуючою Шостої Криворізької державної нотаріальної контори Чорнобай З.Л., та зареєстроване в реєстрі за №2-431, на праві приватної вланості [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.04.2014 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №468 (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.1964, [INFO] народився, мовою оригіналу [PERSON] , у відомостях про батьків зазначено: мати [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.1975, [INFO] народився, мовою оригіналу [PERSON] , у відомостях про батьків зазначено: мати « [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки, виданої КП «ЖЕО-14», [PERSON] , 1938 року народження, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 19.04.1973 та була знята з реєстрації 29.09.2014, у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с. 12). Постановою від 24.09.2015, державним нотаріусом Другої криворізького державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та в установлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 9). На запит суду, державним нотаріусом Другої криворізького державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. 30.12.2022 надано лист, відповідно до якого, на майно померлої [INFO] [PERSON] , була відкрита спадкова справа за №886/2015 від 24.09.2015 на підставі заяви [PERSON] про надання йому поставнови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки він пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини. По 10.12.2022 він не звернувся до нотаіральної контор из рішенням суду про продовження строку прийняття спадщини чи про фактичне прийянття спадщини, заяви про прийняття спадщини він не подав. Інші спадкоємці з заявами не звертались. Заповітів від імені померлої посвідчено не було. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Так, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.04.2014 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №468 (а.с. 7). Постановою від 24.09.2015, державним нотаріусом Другої криворізького державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та в установлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 9). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Окрім того, суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних. Аналізуючи викладені норми права та встановлені обставини по справі, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, у зв`язку із необізнаністю, що відповідач не звернувся вчасно до нотаріуса для приняття падщини за їх домовленістю, також з 2012 року проживає у іншому місті, та враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Також, відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядує справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/2, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.. Так, між [PERSON] , померлою [INFO] , яка є рідною матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] , підтверджується наданими документами. Оскільки родинні відносини між заявником та його матір`ю підтверджується належними і допустимими доказами доданими до матеріалів справи, від встановлення факту родинних зв`язків залежить виникнення у заявника права на оформлення спадщини, тому суд вважає необхідним заяву задовольнити, встановивши факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1269, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved