Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідачащомісячно, починаючи з дня подання позову і по 30 червня 2024 року включно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є його батьком. [INFO] позивач досяг повноліття і стягнення аліментів з відповідача на його утримання було припинено. Після досягнення повноліття позивач продовжував навчання в Міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлав. На підставі рішення суду від 26 серпня 2020 року з відповідача в користь матері позивача на його утримання було стягнуто аліменти в розмірі ј частки від його доходу, починаючи з 26 червня 2020 року по 30 вересня 2022 року. На даний час стягнення аліментів на підставі вказаного рішення суду припинено. Позивач продовжує навчання в Республіці Польща в Поліцеальній школі права й управління «Вадемекум». Навчання триватиме до 30 червня 2024 року. Через навчання позивач не має можливості працювати. Батько добровільно не надає кошти на його утримання у період навчання, всі турботи по його забезпеченню покладені виключно на його матір. У зв`язку з навчанням позивач несе витрати на оплату за навчання, на проживання в найманій квартирі у місті Вроцлаві. Окрім того існують витрати на проїзд від місця проживання до навчального закладу та витрати на харчування, придбання необхідного одягу, придбання канцелярських товарів для навчання, тощо. Позивач стверджує, що мати не має можливості в повному обсязі самостійно забезпечувати належні умови для його навчання, оскільки на її утриманні також перебуває його сестра [PERSON] . Батько на даний час працює на ВП «РАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», де отримує достатні та стабільні заробітки. Вважає, що потребує матеріальної допомоги від батька в період свого навчання, а батько може її надавати. Ухвалою від 28 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 21 грудня 2022 року. Ухвалою від 21 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 18 січня 2023 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, у передбаченому ЦПК України порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 березня 2002 року. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 липня 2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожитокового мінімуму на кожну дитину відповідного віку,починаючи з 04 червня 2009 року і до їх повноліття. Згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 серпня 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) [PERSON] щомісячно, починаючи з 26 червня 2020 року до припинення [PERSON] навчання 30 вересня 2022 року. [PERSON] протягом 2022/2023 навчального року є слухачем 1-го семестру Поліцеальної школи права й управління «Вадемекум», навчання в якій триватиме 2 роки, планова дата закінчення навчання 30 червня 2024 року. Зазначене підтверджується довідкою Поліцеальної школи права й управління «Вадемекум» № 36/22 від 01 жовтня 2022 року. Згідно квитанції про оплату 01 жовтня 2022 року позивач сплатив за навчання на рахунок навчального закладу 1900 польських злотих. Доказів про наявність у [PERSON] власних доходів суду не надано. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Так, ч.1 ст.198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст.182 цього Кодексу. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст.200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син відповідача, вік якого перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається в Поліцеальній школі права й управління «Вадемекум» та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. У зв`язку з навчанням [PERSON] не має можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не подав доказів, які б свідчили про відсутність у нього можливості надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд, окрім обставин, визначених ст. 182 СК України, також враховує вартість навчання, проживання позивача за місцем знаходження навчального закладу у м.Вроцлаві. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved