Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Виклад позиції позивача. У зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» загальними зборами акціонерів банку 17.10.2018 року було прийнято рішення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство та про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», яке є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» . 27.10.2022 року АТ «УКРСИББАНК» звернулось до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] у якому позивач просить суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 11479656000 від 24.03.2016 року у розмірі 206 609.35 грн яка виникла станом на 06.10.2022 року та складається з 173397.85 грн. - заборгованості за кредитом, у тому числі простроченої заборгованості у розмірі 2070.83 грн. за період з 24.12.2021 по 06.10.2022 року, а також з 33211.5 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом за строк з 24.11.2021 по 26.09.2022 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2016 року АТ «УКРСИББАНК» та відповідач [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11479656000 від 24.03.2016 року. Підписавши цей договір, відповідач погодився звикладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені у офіційному виданні «Голос України» №85 від 13.05.2011 року та розміщені на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього кредитного договору. Сторони підписавши договір, стверджують що досягли згоди за усіма істотними умовами договору та Правил. Копії кредитного договору та Правил, як докази існування договірних відносин між сторонами, надаються. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 181565.81 грн. шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника [NUMBER] , а Відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 24 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 3192.44 грн., але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 24.09.2038 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 20.90 % річних та у розмірі і порядку, встановленому п. 1.2.9 кредитного договору та п. 1.3 Правил. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договорів поруки № 264804 (основний борг) та № 264804 (проценти та інші платежі) від 24.03.2016 року. Відповідно із ст. ст.553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення кредиту, сплати процентів, пені у межах сум, встановлених п. 1.3. договору, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки. Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам тривалий час, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушень кредитного договору та у разі не погашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту. Відповідачі вимоги банку не задовольнили, заборгованість не погасили. За таких підстав АТ «УКРСИББАНК» звернувся з позовом до відповідачів про стягнення солідарно з них заборгованості за кредитним договором, а також сягнути судові витрати. Виклад позиції відповідача 1. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог. У відзиві відповідач зазначає, що 21 квітня 2008 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] . 20 грудня 2012 року рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області наш шлюб, який було зареєстровано 21.04.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №29, - було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2013 року. Під час спільного проживання в шлюбі, в інтересах сім`ї 25.04.2008 року [PERSON] уклав з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту №11337983000. Умовами Договору про надання споживчого кредиту було передбачено отримання відповідачем у кредит кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч доларів США 00 цнт.), що еквівалентно на дату укладення Договору 101 000 (сто одна тисяча грн. 00 коп.). Відповідно до п.2.1. Договору передбачено забезпечення виконання зобов`язання (кредиту) у виді : - порука [PERSON] ; - зобов`язання в термін до 25.04.2008 року докласти усіх зусиль та здійснити усі необхідні дії щодо надання забезпечення та здійснити укладення або забезпечити укладення договору застави нерухомого майна, а саме : квартири [ADDRESS] , яка на час укладення Договору про надання споживчого кредиту №11337983000, належала [PERSON] . В подальшому, за отримані в кредит кошти, 25.04.2008 року [PERSON] разом із [PERSON] придбали на підставі Договору купівлі - продажу чотирикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] . За домовленністю з [PERSON] , Договір купівлі - продажу від 25.04.2008 року, від імені та в інтересах існуючої на той час сім`ї укладав саме відповідач та продавець - [PERSON] . 25.04.2008 року, Комунальним підприємством «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано вцілому за відповідачем [PERSON] . На виконання п. 2.1. Договору про надання споживчого кредиту №11337983000, в якості одного із видів забезпечення виконання зобов`язань у виді застави нерухомого майна - придбаної квартири, - 25.04.2008 року відповідач уклав з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» Договір іпотеки, за умовами якого (п. 1.1.) він передав в іпотеку банку : чотирикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] . Відповідно до п.6.1. Договору іпотеки, вказаний Договір діє до повного виконання зобов`язань за договором, що обумовлює основне зобов`язання, тобто Договору про надання споживчого кредиту №11337983000. 25.04.2008 року приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу, у зв`язку із посвідченням Договору іпотеки, накладено заборону відчуження на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] , до припинення Договору іпотеки. [PERSON] , 25.04.2008 року було надано нотаріально посвідчену згоду (заява) на укладення Договору іпотеки квартири [ADDRESS] , передачу її в заставу. У вказаній вище заяві, [PERSON] підтвердила, що отримання кредиту та виконання зобов`язання за яким буде забезпечено іпотекою, здійснюється [PERSON] як її чоловіком на умовах, які ми попередньо обговорили і вважає вигідними для обох. Крім вище вказаного, умовами Договору про надання споживчого кредиту №11337983000 передбачено, що кредит надавався у вигляді одного траншу в розмірі суми кредиту, зазначеному в гі.1.1. даного Договору, тобто 20 000 (двадцять тисяч доларів США 00 цнт.), що еквівалентно на дату укладення Договору 101 000 (сто одна тисяча грн. 00 коп.). У відповідності до п. 1.2.2. Договору, Позичальник, зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 24.04.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін Договору. Надалі, 24.03.2016 року, після розлучення [PERSON] із [PERSON] , ним з Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11479656000. Відповідно до п.2.2. Договору, кредит отримано на споживчі потреби для погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11337983000 від 25.04.2008 року. Кредит надано на строк до 24.09.2038 року в розмірі 181 565 грн. 81 коп. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відкритий мною як позичальником в банку. За умовами кредитного Договору від 24.03.2016 року, Позичальник має погашати кредити\' заборгованість шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 3192 грн. 44 коп. та вказаний з урахуванням розміру процентної ставки, зазначеної в п. 2.7. цього кредитного Договору для строкової заборгованості. У відповідності до п.2.7. кредитного Договору від 24.03.2016 року за користування кредитними коштами [PERSON] сплачує проценти, що нараховуються за процентною ставкою у розмірі 20,90 процентів річних, якщо не буде встановлена інша процентна ставка згідно з умовами Договору. В свою чергу, за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка у підвищеному розмірі, що визначений Правилами споживчого кредитування.' 24.03.2016 року [PERSON] було укладено з ПАТ "Укрсиббанком" Договір поруки №264804 (основний борг) та Договір поруки №264804 (проценти та інші платежі). Відповідач стверджує, що за умовами вказаних Договорів поруки передбачено, що [PERSON] також несе відповідальність перед банком за повернення отриманих кредитних коштів відповідно до Договору від 24.03.2016 року №11479656000. Однак, з часу отримання кредиту на придбання квартири, перекредитування (Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11479656000 від 24.03.2016 року) і до тепер, кредит виплачує лише [PERSON] , а [PERSON] будь-якої участі в погашенні кредиту не приймає. Тобто, як вважає відповідач [PERSON] , що вказане придбане нерухоме майно є спільною сумісною власністю і [PERSON] має виконувати 1/2 частину зобов`язання відповідно до Договору про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11479656000 від 24.03.2016 року, які укладені з AT «Укрсиббанк». Тому просив суд відмовити в задоволенні позову AT "Укрсиббанк" в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, оскільки вказані в позовній заяві кошти мають бути стягнуті з [PERSON] , як її частина невиконаного зобов`язання перед банком. Виклад позиції відповідача 2. Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подавала. Заяви, клопотання позивача, відповідачів Представником АТ КБ «УКРСИББАНК» Шевчук С.В., що діє за довіреністю 12.01.2023 року, надійшла до суду заява, у якій останній просить розглянути справу у відсутність представника позивача та не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 02.11.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву АТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відкрито провадження у справі, розгляд цивільноїсправи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 06.12.2022 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом 28.10.2022 року здійснювалися запити до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідачів, тому ухвалу суду від 02.11.2022 року було разом з копією позовної заяви, додатками до неї , повісткою про виклик до суду направлено на адреси відповідачів. Таким чином, судом були вжиті належні заходи для повідомлення відповідачів про розгляд справи та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2016 року АТ «УКРСИББАНК» та відповідач [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11479656000 від 24.03.2016 року. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 181565.81 грн. шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника [NUMBER] , а Відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 24 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 3192.44 грн., але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 24.09.2038 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 20.90 % річних та у розмірі і порядку, встановленому п. 1.2.9 кредитного договору та п. 1.3 Правил. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договорів поруки № 264804 (основний борг) та № 264804 (проценти та інші платежі) від 24.03.2016 року. Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам тривалий час, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідач [PERSON] заперечує щодо заявлених позовних вимог та вважає, що вказане придбане нерухоме майно на кредитні кошти є спільною сумісною власністю і [PERSON] має виконувати 1/2 частину зобов`язання відповідно до Договору про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11479656000 від 24.03.2016 року, які укладені з AT «Укрсиббанк», оскільки з часу отримання кредиту на придбання квартири, перекредитування (Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11479656000 від 24.03.2016 року) і до тепер, кредит виплачував лише він, а не [PERSON] . Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подавала. Позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушень кредитного договору та у разі не погашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту. Відповідачі вимоги банку не задовольнили, заборгованість не погасили (а.с.26,27). Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору, відповідачами не була спростована, як і вказаний розрахунок заборгованості, а тому дана сума підлягає до стягнення в повному обсязі солідарно з обох відповідачів. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.І ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання, а ч.1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Під пенею розуміють в силу ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, тому відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Судом встановлено, що на виконання умов договору позичальник певний час виконував графік погашення кредиту, сплачував кошти в рахунок погашення платежів, а потім припинив здійснювати платежі для погашення відсотків по кредиту згідно умов договору для погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості та не спростовується відповідачами. Позицію відповідача [PERSON] викладену у відзиві щодо стягнення заборгованості лише з поручителя відповідача [PERSON] суд не бере до уваги з огляду на наступне. Відповідно до солідарного обов`язку щодо сплати боргу за договором кредиту, суд враховує також положення ст. 554 ЦК України, згідно якої у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1.1. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання зобов`язань Боржника перед Кредитором, що виникли з Основного договору, а саме щодо сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в, в тому числі на підставі окремих угод, що можуть бути укладені в рамках Основного договору (надалі Основне зобовязання). Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань Боржника за Основним договором Згідно п.1.2. Поручителю добре відомі всі умови Основного договору, зокрема сума основного боргу (наданих кредитних коштів фінансування ), процентна ставка та/або інша плата за Основним договором, терміни та строки виконання Основним договором, інші умови Основного договору. Згідно п. 1.3. поручитель відповідає перед Кредитором за Основним договором частково, а саме за порушення Основного оржником в межах суми, що становить 90782,91 (дев`яносто тисяч сімсот вісімдесят дві гривні) 91 коп. Поручитель відповідає перед Кредитором у зазначеному в цьому пункті розмірі протягом строку дії поруки, зазначеного у п. 3.1. цього Договору, незалежно від суми будь-яких погашених зобов' язань за Основним договором. Згідно п. 1.4 відповідальність Поручителя і Боржника щодо виконання Основного зобов`язання є солідарною. П. 1.5 передбачає, що причини невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором ніяким чином не можуть впливати на поручителем зобов`язань за Договором. Висновки суду Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають до задоволення та з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 11496556000 від 24.03.2016 року у розмірі 206609,35 гривень Розподіл судових витрат З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 3099,14 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ « «УКРСИББАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3099,14 грн. (а.с.1). З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved