Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Новаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області Україна, актовий запис № 14. 22.11.2007 року Коростенською районною державною нотаріальною конторою Житомирської області за її заявою була заведена спадкова справа № 336/2007 . Після смерті [PERSON] було з`ясовано, що вона прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , спільним проживанням і реєстрацією на день смерті, але не оформила її належним чином. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заповіту посвідченого Кіндян М.В. головою виконкому Новаківської сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області 04.10.1983 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11, але не оформив її належним чином. Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок належав [PERSON] , згідно запису в по господарській книзі №11 за 2016-2021 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , інших документів які б підтверджували її право власності відсутні. 18.02.2022 року за вих. № 123/02-14 від Коростенської районної державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) вона отримала відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене майно. Як вбачається з поданих документів, спадкодавець прийняв, але не оформив спадкові права на майно у вигляді житлового будинку - літера «А», «а» - веранда, ганок а-1. сарай - «Б», прибудова - «В», погріб - «П», туалет - «Т», колодязь - «К», огорожа - «И 1-3», 1946 року забудови по [ADDRESS] . Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та не зареєстровано, на даний час така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, яка є спадкоємцем померлої оформити свої спадкові права. До часу набрання чинності ЦК У країни та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право на майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді: житлового будинку - літера «А», «а» - веранда, ганок а-1, сарай - «Б», прибудова - «В», погріб - «П», туалет - «Т», колодязь - «К», огорожа - «К 1-3», 1946 року забудови по [ADDRESS] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 82 років в с.Новаки Коростенського району, Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 02.10.2007 року. З довідки виданої виконкомом Коростенської міської ради Житомирської області №1001 від 30.11.2021 року слідує, що [PERSON] до дня своєї смерті, тобто станом на [INFO] , постійно була зареєстрованою та проживала в [ADDRESS] - одна. Позивач, як дочка померлої [PERSON] , відноситься до кола спадкоємців першої черги по закону, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.07.1947 року. Зміна прізвища позивача відбулась при укладенні шлюбу, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 12.05.1978 року Новаківською сільською радою Коростенського району. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини Коростенською районною державною нотаріальною конторою 22.11.2007 року заведено спадкову справу №336/2007. Інформація про інших спадкоємців відсутня. Зі спадкової справи слідує, що [PERSON] порушувала питання про реалізацію спадкових прав після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який вважає успадкованим останньою після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] в с.Новаки Коростенського району Житомирської області. З довідки виконавчого комітету Коростенської міської ради №986 від 22.11.2021 року слідує, що житловий будинок та надвірні будівлі в [ADDRESS] на праві власності належать [PERSON] , яка померла [INFO] . Рік побудови 1946, запис в погосподарській книзі №11 за 2016-2021 роки, особовий рахунок № [NUMBER] . З витяґу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть слідує, що актовий запис про смерть [PERSON] складено 12.01.1984 року. 04.10.1983 року [PERSON] було складено заповіт на ім`я [PERSON] , який був посвідчений головою виконкому Новаківської сільської Ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області Кіндян М.В., зареєстрований в реєстрі за №11. Зі змісту заповіту слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно чоловіковому брату - [PERSON] . В заповіті відсутні інші додаткові відомості, які б давали підставу для ідентифікації особи [PERSON] . Вивченням матеріалів справи встановлено, що ні до позовної заяви, ні до спадкової справи не долучались документи на підтвердження ступеню родинного зв`язку між [PERSON] та чоловіком [PERSON] , що в свою чергу підтверджувало б, що саме дана особа визначена спадкоємцем за заповітом. Вищезазначене прізвище є досить поширеним і лише збіг за прізвищем, ім`ям та по батькові не може вказувати на наявність правового зв`язку між особами, визначеними заповітом. Докази вчинення [PERSON] дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , також відсутні. Так, якщо спадкоємець не вчинив дій, визначених ст.549 ЦК України (в ред.1963 року), який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , він вважається таким, що її не прийняв. Частинами 1 та 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України визначено, які докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням того, що позивач не підтвердила належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами родинний зв`язок [PERSON] з чоловіком [PERSON] , що давало б право на спадкування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а також, що [PERSON] дій, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , згідно ст.548, 549 ЦК України ( в ред.1963 року), тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed