Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. В своїй позовній заяві посилалась на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище. 07 липня 2021 року ванну кімнату в належній позивачу квартирі за адресою: [ADDRESS] було залито водою. В подальшому було встановлено, що залиття квартири сталося з вини відповідача по справі - власника квартири [ADDRESS] . Розмір заподіяних позивачу матеріальних збитків за фактами затоплення квартири визначено відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна №У 107/21 від 27.07.2021 року, і на дату оцінки 07 липня 2021 року складає 9308 грн. Крім того, залиттям квартири їй завдано значну моральну шкоду. Оскільки відповідач в добровільному порядку завдану шкоду не відшкодувала, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 9308,00 грн. на відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, 90000 грн. - на відшкодування завданої моральної шкоди, витрати на сплату судового збору у розмірі 3178,00 грн., витрати на проведення оцінки майна 2500,00 грн. та 50000 грн. - на відшкодування вартості правової допомоги. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні (а.с.82). Розпорядженням Голови Верховного Суду\~від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного\~Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 642/5183/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А. Ухвалою від 25 серпня 2022 року справу прийнято до провадження судді Київського районного суду м.Полтави (а.с. 125). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову (а.с.104). Відзиву на позов відповідач не подала. Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноваживши адвоката Прасолова І.В. представляти її інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] , який брав участь у справі в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином у встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила, клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не подавала. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] , яка в судове засідання не з`явились. \~ \~ \~ \~ Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири, посвідченого 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жиляєвою Н.В., власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 9-10). Власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 118, виданого 23 січня 2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О., є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 липня 2021 року №267449995 (а.с.20-21). Судом також встановлено факт затоплення квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] . Вказаний факт затоплення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: актом №07/21 про затоплення жилого приміщення від 07 липня 2021 року, складеним комісією Асоціації «Будинки на Котлова», затвердженим головою правління Асоціації «Будинки на Котлова», відповідно до якого комісією за участю власника квартири [ADDRESS] [PERSON] була обстежена ванна кімната вказаної квартири [ADDRESS] щодо затоплення розташованою вище квартирою [ADDRESS] . За результатами обстеження були виявлені мокрі плями на стелі та стінах, вода стікала цівкою зі швів перекриття у місці розташування приборів обліку та запірної арматури водопроводу у обстеженій квартирі. Цією ж комісією було проведено обстеження приміщення санітарного вузла (ванної кімнати) квартири [ADDRESS] , що розташована над раніше обстеженою квартирою [ADDRESS] . Встановлено, що затоплення стелі та стін квартири [ADDRESS] відбувається через відсутність герметизації швів між чашею ванни та декоративним облицюванням стін приміщення ванної кімнати квартири [ADDRESS] . У вказані щілини швів попадає вода під час прийняття жителями квартири [ADDRESS] водних процедур. Мешканцям квартири [ADDRESS] запропоновано у терміновому порядку за власні кошти вжити заходи до усунення несправностей, що призвели до затоплення квартири [ADDRESS] та відшкодувати шкоду власнику затопленої квартири (а.с. 71); актом №06-26/21 про затоплення жилого приміщення від 26 червня 2021 року, складеним комісією Асоціації «Будинки на Котлова», затвердженим головою правління Асоціації «Будинки на Котлова», відповідно до якого комісією за участю власника квартири [ADDRESS] [PERSON] була обстежена ванна кімната вказаної квартири [ADDRESS] щодо затоплення розташованою вище квартирою [ADDRESS] . За результатами обстеження були виявлені на стелі та стінах сліди затоплення з вище розташованої квартири. Цією ж комісією було проведено обстеження приміщення санітарного вузла (ванної кімнати) квартири [ADDRESS] , що розташована над раніше обстеженою квартирою [ADDRESS] . Встановлено, що затоплення стелі та стін квартири [ADDRESS] відбувається через відсутність герметизації швів між чашею ванни та декоративним облицюванням стін приміщення ванної кімнати квартири [ADDRESS] . У вказані щілини швів попадає вода під час прийняття жителями квартири [ADDRESS] водних процедур. Мешканцям квартири [ADDRESS] запропоновано у терміновому порядку за власні кошти вжити заходи до усунення несправностей, що призвели до затоплення квартири [ADDRESS] (а.с. 77); актом №08-09/21 про затоплення жилого приміщення від 08 вересня 2021 року, складеним комісією Асоціації «Будинки на Котлова», затвердженим головою правління Асоціації «Будинки на Котлова», відповідно до якого комісією 08 вересня 2021 року була обстежена ванна кімната вказаної квартири [ADDRESS] щодо затоплення розташованою вище квартирою [ADDRESS] . За результатами обстеження були виявлені на стелі та стінах сліди затоплення з розташованої вище квартири. Цією ж комісією було проведено обстеження приміщення санітарного вузла (ванної кімнати) квартири [ADDRESS] , що розташована над раніше обстеженою квартирою [ADDRESS] . Встановлено, що затоплення стелі та стін квартири [ADDRESS] відбувається через відсутність герметизації швів між чашею ванни та декоративним облицюванням стін приміщення ванної кімнати квартири [ADDRESS] . Подібне залиття відбувається неодноразово протягом двох місяців. Мешканці кв. [ADDRESS] ігнорують пропозицію в терміновому порядку вжити заходів до усунення несправностей, що призвели до залиття квартири [ADDRESS] (а.с. 90). Частиною 4 ст.319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Таким чином, маючи обов`язок утримувати свої майно, [PERSON] мала належним чином слідкувати за технічним станом належної їй квартири. Як підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, залиття належної позивачу квартири відбувається через відсутність герметизації швів між чашею ванни та декоративним облицюванням стін приміщення ванної кімнати квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Відповідачем вказана обставина не спростована. Як підтверджено вказаними вище актами №07/21 про затоплення жилого приміщення від 07 липня 2021 року, №06-26/21 про затоплення жилого приміщення від 26 червня 2021 року, №08-09/21 про затоплення жилого приміщення від 08 вересня 2021 року, залиття квартири [ADDRESS] з квартири №31 за цією ж адресою відбувалося 26 червня 2021 року, 07 липня 2021 року, 08 вересня 2021 року. Внаслідок залиття було пошкоджено належну позивачу квартиру. Відповідно до ст. 1166 ЦК України завдана майнова шкода підлягає відшкодуванню винною особою в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна №У107/21 від 27 липня 2021 року, виготовленого ТОВ «Проексперт», вартість матеріального збитку, завданого власнику майна двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на дату оцінки 07 липня 2021 року складає 9308 грн. (а.с. 22-70). Відповідачем вказаний розмір заподіяної шкоди не спростовано, доказів того, що вказана шкода заподіяна не з її вини, до матеріалів справи не додано. Тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про відшкодування позивачу завданої їй матеріальної шкоди підлягає до задоволення. З [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 9308,00 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди. Також судом встановлено, що пошкодженням належного позивачу майна їй також завдано значної моральної шкоди. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Невиконання відповідачем обов`язку з належного утримання свого майна, що неодноразово призвело до затоплення належної позивачу квартири, є неправомірною бездіяльністю, яка згідно ст.1167 ЦК України тягне за собою обов`язок відшкодувати завдану шкоду. Докази того, що залиття належної позивачу квартири відбулося не з вини відповідача [PERSON] , в матеріалах справи відсутні. При визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного. Уже самим фактом пошкодження належного позивачу майна їй спричинена моральна шкода. Як зазначила позивач, завдана їй моральна (немайнова) шкода полягає у постійних душевних стражданнях з приводу того, що було пошкоджено її майно, у порушенні її нормальної життєдіяльності, оскільки в дні затоплення квартири вона вимушена була покинути всі свої справи, не піти на роботу та займатися проблемою затоплення. На даний час вона повинна вирішити проблему ремонту квартири. Крім того, їй довелося витрачати свій час та збирати документи для звернення з позовом до суду, оскільки добровільно компенсувати шкоду відповідач відмовився. В квартирі сиро, присутній важкий неприємний запах, в результаті чого вона зазнає постійного стресу та відчуття дискомфорту. У результаті затоплення вона також була вимушена покинути свою квартиру та жити в іншому місці. Таким чином залиття належної позивачу квартири вимагало від неї додаткових зусиль для ліквідації наслідків затоплення, до відновлення її права. Значно збільшує розмір завданої позивачу моральної шкоди той факт, що залиття квартири позивача відбувалось неодноразово. При цьому відповідачем не вживались будь-які дії до ліквідації причин, що призводять до залиття чужої квартири, і таке залиття відбувалося знову. В добровільному порядку відповідач завдану нею шкоду не відшкодувала. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди. Визначаючи її розмір, виходячи з міркувань розумності, розсудливості та справедливості, а також беручі до уваги, що затоплення належної позивачу квартири відбувається неодноразово, відповідач проваляє байдужість до вказаної проблеми, не вживає заходів щодо усунення недоліків, що призводить до повторного затоплення квартири позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача на відшкодування завданої їй моральної шкоди 40000 грн. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача, щодо розподілу яких суд вирішує питання, складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 3178 грн. (а.с. 1) та витрат на оплату вартості послуг оцінювача у розмірі 2500 грн. (а.с. 73-75). Позов судом задоволено на 50%, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення 2839 грн. 00 коп. (3178 грн. х 50% + 2500 грн. х 50%) на відшкодування витрат зі сплати судового збору та оплати вартості послуг оцінювача. Питання щодо розподілу судових витрат з оплати професійної правової допомоги судом не вирішувалось у зв`язку з заявою представника позивача, зробленою в судовому засіданні, про те, що докази витрат позивача на правову допомогу згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

Outcome: partial