Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася 15.11.2022 із позовними вимогами про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі і до повноліття дитини (а.с.2-12) Свої вимоги мотивує тим, що із відповідачем вони зареєстрували шлюб 21.09.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, а/з №428. Вказує на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , яка є вже повнолітня та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, однак має можливість, оскільки являється здоровою, працездатною особою, крім того немає інших утриманців. З посиланням\~на відповідні\~норми законодавства,\~просить суд, з посиланням на відповідні правові норми, стягувати з [PERSON] аліменти, на її користь, на утримання неповнолітнього сина, у в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.12.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 26.12.2022 (а.с.24) У судове засідання 23.01.2023 сторони, будучи належними чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи - не з`явилися. 23.01.2023 позивачка [PERSON] скерувала до суду письмову заяву про залишення позовної заяви в частині про розірвання шлюбу, без розгляду, а в частині стягнення аліментів просить задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.01.2023 позовну заяву в частині розірвання шлюбу залишено без розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.01.2023 не з`явився, та будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті суду. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні між відповідачем [PERSON] , [INFO] та позивачкою [PERSON] , [INFO] , шлюб зареєстровано 21.09.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, а/з №428 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нижньосірогозького районного управління юстиції у Херсонській області від 05.11.2014 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України від 25.10.2007 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) Згідно довідки №1411 від 03.11.2022 видана Брусницькою сільською радою Вижницького району Чернівецької області, [PERSON] , що проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та до її складу сім`ї входять: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.8) Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 03.11.2022, встановлено, що громадянка є внутрішньо переміщеною особою, проживає із своїми дітьми без реєстрації в [ADDRESS] . [PERSON] ,1981 р.н. ніде не працює, одна виховує двох дітей. (а.с.9) Згідно довідки №1490 від 14.11.2022 видана Брусницькою сільською радою Вижницького району Чернівецької області, [PERSON] про те, що на її утриманні перебувають двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.10) Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Поряд із цим, обов`язок батьків утримувати дітей не припиняється навіть із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є здоровою особою та працездатним, враховуючи при цьому право дитини (неповнолітнього сина) на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки, на утримання неповнолітньої дитини (їх неповнолітнього сина) у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно до його повноліття, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивачки, так і відповідача та сприятиме забезпеченню кращих інтересів дітей та при цьому визначається з врахуванням того, що обов`язок по утриманню дітей лежить як на матері, так і на батьку. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить кожній дитині збереження належного матеріального рівня їх утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 15.11.2022 Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: approved