Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

У вересні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.05.2013 між позивачем та [PERSON] був укладений договір №41071 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, до якого було укладено додатковий договір від 27 травня 2015 року. Відповідно до умов договору позичальнику було встановлено кредитний ліміт у сумі 9000 грн. Строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Процента ставка за кредитом є фіксованою і складає 25% річних та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. У зв`язку із виникненням простроченої заборгованості позичальника, банку стало відомо про його смерть. 04.09.2021 на адресу банку від Запорізького РВ ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла відповідь на запит, з якого банку стало відомо, що позичальник помер, що підтверджується актовим записом №653 від 02.06.2017 року. 28.09.2021 банк звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців померлого. 18.01.2022 банк звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про забезпечення доказів в порядку ст. 84, 116-118 ЦПК України, яка судом була задоволено. У серпні 2022 представник банку ознайомився із матеріалами спадкової справи та з`ясував, що спадкоємцем боржника є [PERSON] , [INFO] .. Станом на 15.08.2022 розмір заборгованості відповідача перед банком становить 10453,23 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 7103,60 грн; комісія 21 грн; заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 447,10 грн; заборгованість 3% річних від простроченої суми по кредиту 500,22 грн; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків 1047,80 грн; сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 1333,51 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки в судовому порядку, а також стягнути судові витрати у розмірі сплаченого судового збору. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань, відзиву на позовну заяву не надала. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася та повідомлена завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 31.05.2013 між позивачем та [PERSON] був укладений договір №41071 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, до якого було укладено додатковий договір від 27 травня 2015 року (а.с.10-13). Згідно із відповіддю Запорізького ВДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №ЕД 1321/21.5-30 від 04.09.2021 позичальник [PERSON] помер [INFO] (а.с.19). Позивачем на адресу Запорізької районної державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було направлено претензію кредитора від 28.09.2021 року (а.с.20). 22.10.2021 за № 1480/02-14, позивач отримав відповідь від Запорізької районної державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що претензія зареєстрована за №2023/02-14, спадкова справа №380 за 2017 рік, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видавалося (а.с.21). 22.10.2021 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою повідомлено [PERSON] про наявність у померлого спадкодавця заборгованості перед кредитором АТ «Ощадбанк» у розмірі 12173,29 грн (а.с.25). Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.01.2022 заяву позивача про забезпечення доказів задоволено, забезпечено докази шляхом витребування у Запорізької районної державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) матеріалів спадкової справи №380 за 2017 рік після померлого [INFO] боржника [PERSON] для встановлення кола спадкоємців, до яких має бути пред`явлений позов про стягнення заборгованості (а.с.22-24). Згідно із розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, заборгованість [PERSON] станом на 15.08.2022 складає 10453,23 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 7103,60 грн; комісія 21 грн; заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 447,10 грн; заборгованість 3% річних від простроченої суми по кредиту 500,22 грн; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків 1047,80 грн; сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 1333,51 грн (а.с.4-6). Правовідносини, які виникли між учасниками справи, регулюються статтями 1054, 1218, 1281, 1282 ЦК України, в редакції станом на день смерті позичальника [PERSON] , тобто на [INFO] . Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань. Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2018 року № 14-53цс18 (аналогічна висновок міститься у постанові Верховного Суду України № 6-33цс15 від 8 квітня 2015 року). У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц викладена наступна правова позиція: «Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань». Пунктами 1.1.4, 1.1.6 додаткового договору №1 до договору №41071 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 27.05.2015 вбачається, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 9000 грн на платіжну картку. Строк дії кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Випуск платіжної картки здійснюється строком на 1 рік (а.с.12). Разом із тим, із розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що термін дії банківської платіжної картки [NUMBER] обмежено травнем 2020 року (а.с.4). При цьому, позивачем не надано суду належні та допустимі докази щодо іншого терміну дії кредитної картки, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів є останній день травня 2020 року (а.с.45). Зважаючи на те, що кредитор не знав та не міг знати про смерть позичальника, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги, тобто по останній день травня 2021 року. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Вимога до спадкоємців боржника може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Державний ощадний банк України» скористався своїм правом кредитора заявити про вимогу до спадкоємців боржника через нотаріуса, направивши 28.09.2021 року претензію кредитора до Запорізької районної державної нотаріальної контори (а.с.20). Отже, у даному випадку АТ «Державний ощадний банк України», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред`явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України, в редакції, чинній на день смерті позичальника, (понад один рік з дня настання строку вимоги), тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємця, оскільки відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані. АТ «Державний ощадний банк України» звернувся з даним позовом понад один рік з дня настання строку вимоги, наслідком чого є позбавлення кредитора (банка) права вимоги до спадкоємця за кредитними зобов`язаннями позичальника. Враховуючи викладене вище, у задоволені позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.14 1ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивача не відшкодовуються.

Outcome: dismissed