Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

19 жовтня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що у них з дружиною різні погляди на події в Україні, відсутні спільні інтереси та наявні різні погляди на життя. У них відсутнє почуття любові та поваги один до одного. З 26 лютого 2022 року стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я розпалась. З відповідачем спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Дітей не мають. 25 жовтня 2022 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримує позов і просить задовольнити. Відповідач погоджується на розірвання шлюбу і додатково зазначає, що стосунки між ними погіршились більше ніж 3 роки тому, фактичних шлюбних відносин немає, спільного господарства не ведуть. Враховуючи викладене, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 21 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 573. Місце державної реєстрації: Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] . Сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved