Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 09 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Банк Форвард» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 4239,51 грн. безпідставно стягнутих грошових коштів та понесені нею судові витрати. Вказує, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.09.2020, в справі № 215/1522/20, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.08.2019 приватним нотаріусом КМНО Разумовою О.І. за № 2143 про стягнення з неї на користь Акціонерного Товариства «Банк Форвард» заборгованості за укладеним між нею та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Банк Форвард», Кредитним договором №92064929 від 27.09.2011, в сумі 34628,29 грн. До визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з її заробітної плати було утримано на користь відповідача 4239,51 грн., тому просить, стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 4239,51 грн. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача Лушпенко Д.С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 09.06.2022, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.06.2022 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-00 год. 05.07.2022, у зв`язку з неявкою представника відповідача АТ «Банк Форвард», щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 05.07.2022 відкладено розгляд справи на 09-15 год. 17.08.2022, у зв`язку з неявкою представника відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. 17.08.2022 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-00 год. 21.09.2022, у зв`язку з неявкою представника відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. 21.09.2022 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-00 год. 03.11.2022, у зв`язку з неявкою представника відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 03.11.2022 відкладено розгляд справи на 10-00 год. 29.11.2022, за клопотанням представника позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з надісланням запиту до приватного виконавця щодо уточнення стягнутих сум з позивача. 29.11.2022 справу знято з розгляду до 09-30 год. 29.12.2022, у зв`язку з знеструмленням суду. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 27.12.2022 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2020 у справі № 215/1522/20 задоволено позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Разумова О.В.; приватний виконавець Павелків Т.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. тридцятого серпня дві тисячі дев`ятнадцятого року та зареєстрований в реєстрі за № 2143 про стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: м. Грозний, місце роботи: КЗРК «Шахта Леніна», реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий 15.08.2002 року Тернівським РВ Криворізького МУ МУВС України в Дніпропетровській обл., яка є Боржником за Кредитним договором №92064929 від 27.09.2011 року, укладеним нею з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061. адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105, заборгованість за період з 08.11.2017 року по 06.02.2018 року на суму 34628,29 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард», на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору на суму 840 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8933 грн. 50 коп., а всього стягнуто 9 774 грн. 30 коп. (а.с. 11-15). Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 24.09.2021 №20.1.0.0.0/7-210923/28892, 03.03.2020 Банк отримав від приватного виконавця Павелків Т.Л. платіжну вимогу №60602317 від 24.02.2020 про примусове списання грошових коштів у розмірі 41026,11 грн. Списання заборгованості здійснено відповідно до постанови про арешт коштів ВП №60602317 від 27.12.2019 по виконанню виконавчого напису №2143 від 30.08.2019, виданого приватним нотаріусом КМНО Разумовою О.І. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 35478,29 грн. Отримавши зазначений документ, Банк був зобов`язаний прийняти його до виконання та списати грошові кошти в межах їх залишку на рахунків в сумі 57,51 грн. Арешт за ВП №60602317 знято на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.11.2020 (а.с. 16-17). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст.1212 ЦК викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 у справі № 910/1531/18. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Так, судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.09.2020, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.08.2019 приватним нотаріусом КМНО Разумовою О.І. за № 2143 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Банк Форвард» заборгованості за укладеним між нею та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Банк Форвард», за Кредитним договором №92064929 від 27.09.2011, в сумі 34628,29 грн. Таким чином, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису були відсутні. При цьому, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст. 79, 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, згідно надано позивачем листа АТ КБ «ПриватБанк» від 24.09.2021 №20.1.0.0.0/7-210923/28892, 03.03.2020 Банк отримав від приватного виконавця Павелків Т.Л. платіжну вимогу №60602317 від 24.02.2020 про примусове списання грошових коштів у розмірі 41026,11 грн. Списання заборгованості здійснено відповідно до постанови про арешт коштів ВП №60602317 від 27.12.2019 по виконанню виконавчого напису №2143 від 30.08.2019, виданого приватним нотаріусом КМНО Разумовою О.І. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 35478,29 грн. Отримавши зазначений документ, Банк був зобов`язаний прийняти його до виконання та списати грошові кошти в межах їх залишку на рахунків в сумі 57,51 грн. Арешт за ВП №60602317 знято на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.11.2020 (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в матеріалах справи міститься лише лист АТ КБ «ПриватБанк» про арешт рахунків позивача та необхідність списання коштів, але доказів щодо самого факту списання коштів з рахунків позивача, та доказів у якому розмірі були перераховані кошти та на чию саме користь, в рахунок погашення заборгованості по ВП №60602317, яке відкрито на підставі виконавчого напису №2143 від 30.08.2019, виданого приватним нотаріусом КМНО Разумовою О.І. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард», суду не надано. Також, в матеріалах справи відсутній деталізований розрахунок розподілу списаних коштів приватним виконавцем з рахунку позивача. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами суму списаних коштів та на чию саме користь ці кошти були перераховані, також не доведено сам факт списання та перерахування коштів, тому правові підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.ч. 1, 2 п.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. На підставі ст. ст. 15, 83, 1166, 1212 ЦК України,

Outcome: dismissed