Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Наркевицької селищної ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю. На обґрунтування позову позивач, зазначив, він з 08 травня 2008 року проживає та зареєстрований у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №520 від 04.11.2022, виданою виконавчим комітетом Наркевицької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Протягом всього періоду проживання у спірному житловому будинку, а саме з 2008 року і до моменту звернення до суду з даним позовом. Він утримує спірний будинок у стані придатному для проживання, сплачує комунальні платежі. Спірний житловий будинок на праві особистої власності належав [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою №528\~від 22.11.2022,\~виданою виконавчим\~комітетом \~Наркевицької селищної\~ради Хмельницького\~району Хмельницької області. За життя померлий [PERSON] , заповіт не склав, відкрита після його смерті спадщина спадкоємцями за законом не прийнята, правовстановлюючі документи, що підтверджують реєстрацію права власності на спірний житловий будинок за будь-якою іншою особою відсутні. Згідно довідки №87 від 17.11.2022 виданої КП Волочиське БТІ станом на 01.01.2013 року право власності на цілий житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Спірний житловий будинок до комунальної власності Наркевицької селищної ради не належить, щодо реєстрації вищезазначеного майна як безхазяйного не зверталася, про визнання такого майна відумерлою спадщиною не заявляла. Просить суд задовольнити позов. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в зв`язку з визнанням його відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] з 08 травня 2008 року проживає та зареєстрований у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №520 від 04.11.2022, виданою виконавчим комітетом Наркевицької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Відповідно до довідки №87 від 17.11.2022 року виданої начальником БТІ [PERSON] ,право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , цілий будинок. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , реєстрація смерті була проведена виконавчим комітетом Наркевицької селищної ради 19 серпня 1979 року, актовий запис №24, видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , що підтверджується довідкою №520\~від 22.11.2022,\~виданою виконавчим\~комітетом \~Наркевицької селищної\~ради Хмельницького\~району Хмельницької області. Спірний житловий будинок до комунальної власності Наркевицької селищної ради не належить, щодо реєстрації вищезазначеного майна як безхазяйного не зверталася, про визнання такого майна відумерлою спадщиною не заявляла, що підтверджується заявою Наркевицької селищної територіальної громади №673 від 19.12.2022 року. Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини другої статті 344 ЦК, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, зокрема, органу місцевого самоврядування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, то 50% від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 496,20 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved