Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та повідомив, що між ним та відповідачем 29 січня 2015 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №74. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався, примирення між подружжям неможливе, а тому просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2022 року справа передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач відзив на позов не надала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 29 січня 2015 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №74. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved