Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Летичівського районного суду Хмельницької області з позовом, у якому просила стягнути з Державного бюджету України через\~списання коштів з Державної казначейської служби на її користь моральну шкоду в сумі 100 000 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 12 березня 2019 року було безпідставно, на її думку, відкрито кримінальне провадження №42019241010000010 за заявою начальника Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Худняка В.А. від 14 лютого 2019 року про\~вчинення нею\~злочину, що полягав у підробленні письмових доказів на підтвердження виходу нею на роботу у вихідні дні в листопаді 2016 року із використанням відтиску старої печатки. 08 травня 2019 року слідчим суддею Летичівського районного суду Хмельницької області було постановлено, на думку позивача, неправосудну ухвалу про надання дозволу на обшук в квартирі, у якій вона проживає, за адресою: [ADDRESS] , а також в приміщенні, яке вона орендує як офіс, за адресою: [ADDRESS] . Під час обшуку, який вона\~вважає незаконним,\~було вилучено ряд документів, що, на думку позивача, не стосувалися ухвали. 13 травня 2019 року вилучені документи їй повернули. Позивач зазначила, що жодних графіків виходу на роботу не засвідчувала оригіналом відтиску старої печатки. Вона виготовляла графіки невстановленої форми для того, щоб не забути вийти на роботу, вважає їх чернетками, подала їх як доказ невикористання своїх вихідних днів під час розгляду справи №2240/3289/18 Хмельницьким окружним судом. Вказала на відсутність потреби підробляти будь-які документи, що стосуються її виходу на роботу, адже такий підтверджується відомостями виконаних дій у Державному реєстрі актів цивільного стану. В подальшому позивач дізналася, що кримінальне провадження №42019241010000010 закрито. Позивач вказала, що незаконними, на її думку, рішеннями та діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду їй було завдано моральної шкоди,\~яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях, занепокоєності, нервуванні, приниженні її честі, гідності та ділової репутації, відчутті страху та сорому, адже сусіди бачили, коли до її будинку під`їхали працівники поліції, та як її виводили та садили в машину. У зв`язку із зазначеним вона змінила приміщення, оскільки попередні спогади заважали їй працювати, люди перестали до неї заходити, вона відчуває дискомфорт та напругу. Окрім того, позивач вказала на приниження її честі та гідності суддею Летичівського районного суду. У зв`язку з викладеним, завдану моральну шкоду оцінила в 100\~000 гривень. З наведеного вище позивач робить висновок про те, що має право на відшкодування моральної шкоди, яке їй гарантовано статтею 56 Конституції України, статтями 16,\~23,\~1167,\~1176\~ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», зокрема пунктом першим частини першої статті 1, пунктом другим частини першої статті 2, пунктом п`ятим\~статті3 вказаного закону. Відповідач Хмельницька обласна прокуратура у відзиві на позовну заяву просила залишити без задоволення позовну заяву [PERSON] . В обґрунтування відзиву зазначила, що на підставі ухвали слідчого судді від 08 травня 2019 року, 11 травня 2019 року було проведено обшуки у приміщеннях позивача з метою фіксації та виявлення відомостей та обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів. На думку відповідача, обшук у житловому та офісному приміщеннях позивача безперечно становив втручання в її право на повагу до житла, проте разом з тим це втручання було здійснено відповідно до закону, переслідувало законну мету та було необхідним у демократичному суспільстві. Тому враховуючи відсутність доказів на підтвердження факту незаконності дій відповідачів під час проведення обшуку в приміщеннях, наслідком чого стало, на думку позивача, завдання їй моральних страждань, вважає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідачів при проведенні ними досудового розслідування. Відповідач вказав, що наведений позивачем розмір моральної шкоди, а саме 100\~000 гривень, нічим не обґрунтований та не містить жодної формули розрахунку, на підставі якого позивач дійшов висновку, що саме така грошова компенсація підлягає відшкодуванню (Т.2, арк.спр. 58-65). Відповідач Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області у відзиві на позовну заяву позовні вимоги [PERSON] не визнало, вважає їх незаконними та необґрунтованими, просило залишити без задоволення позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначило, що на підставі ухвали слідчого судді від 08 травня 2019 року, 11 травня 2019 року було проведено обшуки у приміщеннях позивача з метою фіксації та виявлення відомостей та обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів. На думку відповідача, обшук у житловому та офісному приміщеннях позивача безперечно становив втручання в її право на повагу до житла, проте разом з тим це втручання було здійснено відповідно до закону, переслідувало законну мету та було необхідним у демократичному суспільстві. Тому враховуючи відсутність доказів на підтвердження факту незаконності дій відповідачів під час проведення обшуку в приміщеннях, наслідком чого стало, на думку позивача, завдання їй моральних страждань, вважає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідачів при проведенні ними досудового розслідування. Щодо розміру відшкодування моральної шкоди відповідач вказав, що наведений позивачем розмір моральної шкоди, а саме 100\~000 гривень, нічим не обґрунтований та не містить жодної формули розрахунку, на підставі якого позивач дійшов висновку, що саме така грошова компенсація підлягає відшкодуванню (Т.2, арк.спр. 67-76). Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, у відзиві на позовну заяву позов не визнало в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначило, що Головне управління Казначейства не перебувало із позивачем у цивільно-правових відносинах, не завдавало і не могло завдати останньому шкоди, тому є неналежними відповідачем по справі. Саме державний орган (посадова особа державного органу), який своїми протиправними діями/бездіяльністю завдав шкоду є відповідачем, а не Головне управління Казначейства, яке лише виконує функцію щодо безспірного списання коштів згідно судового рішення yпередбачених законодавством. Щодо моральної шкоди відповідач вказав, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння їй моральної шкоди (Т.1, арк.спр. 59-63). У відповіді на відзив Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області позивач [PERSON] зазначила, що вважає достатніми докази незаконних дій відповідачів. Вказала, що прокуратурою та поліцією їй було повідомлено про те, що вона не має права знайомитися з матеріалами кримінального провадження та не може жодним чином оскаржувати їхні дії, оскільки не є стороною такого провадження. Позивач додала також копію відповіді начальника Летичівського відділу поліції Краковського О. від 05 березня 2019 року, в якій зазначено, що ознак кримінального правопорушення в події не вбачається; звернула увагу, що [PERSON] жодним чином не оскаржував вказану відповідь. [PERSON] вважає, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях, занепокоєності, постійному нервуванні, соромі, приниженні її честі, гідності, ділової репутації, страху та відчаю; у зв`язку з подіями, які відбувалися навколо неї перебувала в пригніченому стані. З огляду на вказане, вважає, що позов підлягає задоволенню та їй повинна бути відшкодована моральна шкода (Т.2, арк.спр. 95-96). У відповіді на відзив Хмельницької обласної прокуратури позивач [PERSON] зазначила, що саме з вини прокуратури сталися ряд незаконні дії, внаслідок чого їй було спричинено моральну шкоду. Звернула увагу на відповідь начальника Летичівського відділу поліції Краковського О. від 05 березня 2019 року, на яку посилалась у відповіді на відзив Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, а також на те, що [PERSON] вона не оскаржувалась, оскільки метою його звернення в поліцію було її залякати. Вказала, що відшкодування їй моральної шкоди передбачено чинним законодавством, а тому просила позов задовольнити (Т.2, арк.спр. 98-99). У відповіді на відзив Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області позивач [PERSON] зазначила, що такий відповідач в жодному випадку не порушував її права та не спричинив їй жодної шкоди, проте його вірно залучено в якості відповідача, оскільки, на думку позивача, в такій категорії справ суд повинен залучати в якості відповідача управління казначейства, навіть якщо позивач такого у позовній заяві не вказав. Вважає, відповідач безпідставно просить відмовити позивачу у позові та просить задовольнити його (Т.1, арк.спр. 98-99). Позивач [PERSON] в судове засідання не з?являлася, попередньо направляла до суду заяви, в яких просила здійснювати розгляд справи без її участі у зв`язку з неможливістю прибути до суду, так як перебуває за кордоном, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (Т.2, арк.спр. 57, 115, 134, 185, 193, 203). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Файчук А.С. у вступному слові позов не визнав повністю, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області в судове засідання представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином. Розпорядженням голови Летичівського районного суду від 18 березня 2022 року, справа за позовом [PERSON] передана Старосинявському районному суду Хмельницької області як найбільш територіально наближеному до Летичівського районного суду Хмельницької області на підставі пункту четвертого статті 31 ЦПК України у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи після задоволення відводу(самовідводу) (Т.1, арк.спр. 47). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження (Т.1, арк.спр. 52). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді Гринчук С.М. (Т.1, арк.спр. 71). 28 квітня 2022 року відкладено підготовче засідання у зв`язку з клопотанням позивача (Т.1, арк.спр. 108-109). 17 травня 2022 року (повний текст ухвали складено 20 травня 2022 року) відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді Гринчук С.М. (Т.1, арк. спр. 200) Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2022 року (повний текст ухвали складено 20 травня 2022 року) задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено підготовче засідання (Т.1 арк.спр. 201). Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21 червня 2022 року (повний текст ухвали складено 22 червня 2022 року) задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено підготовче засідання (Т.1, арк.спр. 249). Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2022 року задоволено клопотання позивача про заміну первісних відповідачів належними, відкладено підготовче засідання (Т.2, арк.спр.50-51). 15 серпня 2022 року відкладено підготовче засідання у зв`язку з неявкою представника відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області. Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, оголошено перерву в підготовчому засіданні (Т.2, арк.спр. 103). 26 вересня 2022 року справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті, задоволено клопотання про виклик для допиту свідків [PERSON] та [PERSON] (Т.2, арк.спр.121-122). 27 жовтня 2022 року протокольною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. 27 жовтня 2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 16 листопада 2022 року у зв`язку з неявкою свідка [PERSON] , щодо якого відсутні відомості про його належний виклик (у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань судова повістка про виклик до суду направлена на офіційну електронну адресу, проте відсутнє повідомлення про її доставлення). 16 листопада 2022 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача. 28 листопада 2022 року справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. 20 грудня 2022 відкладено розгляд справи до 29 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою свідка [PERSON] , щодо якого відсутні відомості про його належний виклик (у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань судова повістка про виклик до суду направлена на офіційну електронну адресу, проте відсутнє повідомлення про її доставлення). 29 грудня 2022 року відкладено розгляд справи у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою. 11 травня 2022 року, 20 червня 2022 року, 04 липня 2022 року,17 жовтня 2022 року, 22 листопада 2022 року, 22 грудня 2022 року, 04 січня 2023 року задоволено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (Т.1, арк.спр.164, 232,Т.2, арк.спр. 10, 129, 179, 205, 223). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на таке. Судом установлено, що 14 лютого 2019 року начальник Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Худняк В.А. звернувся до ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину, у якій просив розпочати досудове розслідування у зв`язку із вчиненням [PERSON] дій, які мають ознаки складу злочину (Т.1 арк.спр. 6). В заяві повідомив про те, що в ході розгляду Хмельницьким окружним адміністративним судом справи №2240/3289/18 за позовом [PERSON] до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі позивачем на підтвердження позовних вимог було подано гнучкі графіки виходу на роботу працівників Летичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в неробочі, святкові дні, що містили відтиск знищеної у зв`зку з реорганізацією відділу печатки. Обставини, що стали підставою для такого повідомлення, підтвердили і допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки [PERSON] та [PERSON] 24 лютого 2022 року звернення направлено начальнику Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» та Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. 05 березня 2019 року зазначену перевірку припинено, що підтверджено Висновком про результати повідомлення, у якому вказано на відсутність будь-якого кримінального правопорушення. 12 березня 2019 року прокурор Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Політіка О.С. подав рапорт заступнику керівника Хмельницької місцевої прокуратури про виявлення кримінального правопорушення, при цьому доповів, що відповідно до вимог пункту 2 Наказу Генерального прокурора України №4гн від 19 грудня 2012 року ним виявлено матеріали перевірки за зверненням начальника Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Худняка В.А., по якому прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян». Зазначив, що діяння, з приводу якого звернувся [PERSON] , а саме підроблення невстановленою особою відтиску печатки відділу ДРАЦС Летичівського РУЮ на копіях графіків виходу на роботу [PERSON] , містить ознаки злочину, відомості про дану подію не внесені в ЄРДР. 12 березня 2019 року внесено відомості до ЄРДР за №42019241010000010, призначено групу прокурорів та визначено підслідність за Летичівським ВП ГУНП в Хмельницькій області. 08 травня 2019 року слідчий СВ Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Праворський С.А. звернувся до слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в домогосподарстві, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та в приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з метою відшукання та вилучення документів із відтиском печатки (кліше) відділу ДРАЦС Летичівського районного управління юстиції, яка була знищена 27 травня 2016 року (Т.1, арк.спр. 8). 08 травня 2019 року слідчий суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренко А.В. постановив ухвалу, що набрала законної сили, якою задовольнив вказане клопотання та надав дозвіл на обшук за вказаними адресами з метою відшукання та вилучення документів із відтиском печатки (кліше) відділу ДРАЦС Летичівського районного управління юстиції, яка була знищена 27 травня 2016 року (Т.1, арк.спр. 4-5). За адресами, вказаними в ухвалі, 11 травня 2019 року проведено обшуки, що підтверджено відповідними протоколами. Постановою слідчого СВ Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Праворського С.А. від 12 травня 2019 року вилучені в ході обшуку три копії гнучких графіків виходу на роботу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №42019241010000010 від 12 березня 2019 року та постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження; решта виявлених та вилучених в ході обшуку документів повернуто [PERSON] згідно з розпискою від 13 травня 2019 року. Кримінальне провадження №42019241010000010 від 12 березня 2019 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, що підтверджено постановою про закриття кримінального провадження від 29 червня 2019 року. Повідомлення про підозру вданому кримінальному провадженні нікому не вручалося. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Відповідно до вимог статті 56\~Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з пунктом 9 частини другої статті \~16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частинами другою та третьою статті 23 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статей 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Порядок відшкодування такої шкоди встановлюється законом (частина сьома\~статті 1176 ЦК України), яким є\~Закон України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~(далі за текстом\~Закон №266/94-ВР). За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України\~в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що спричинення їй моральної шкоди завдано внаслідок проведення незаконного обшуку, проведеного на її думку на підставі неправосудної ухвали, в межах кримінального провадження, закритого за відсутністю складу кримінального правопорушення. Незаконний обшук відсутній серед дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, отже відсутні підстави для її застосування . В даному випадку діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до\~статті 1174 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статті 1173, 1174 ЦК України передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах і довести наявність цих умов є обов`язком позивача (статті\~12,\~81 ЦПК України). Відсутність однієї із складових цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Вказане узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19); від 06 липня 2020 року у справі № 686/20389/19 (провадження № 61-735св20); від 10 грудня 2020 року у справі № 686/33629/19 (провадження № 61-10563св20). Окрім того, у пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року в справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що «застосовуючи статті\~1173,\~1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акту; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування». Тобто, викладені умови, що є підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності є предметом доказування у справах даної категорії , у даному випадку - неправомірні дії відповідачів, що призвели до незаконності обшуку\~в межах\~кримінального провадження\~за №42019241010000010; наявність шкоди, з позовом про відшкодування якої позивач звернулася до суду; причинний зв`язок між неправомірними діями відповідачів і заподіяною шкодою. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За\~статтею 79 ЦПК\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України визначає, що докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, є достатніми.. Відповідно\~до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). На підтвердження доводів щодо спричинення моральної шкоди з боку відповідачів позивач надала: копії гнучких графіків виходу на роботу працівників Летичівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області в неробочі, святкові та вихідні дні, затверджених начальником Летичівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області 05 листопада 2016 року, 12 листопада 2016 року, 19 листопада 2016 року, 26 листопада 2016 року (Т.1, арк.спр. 14-17), копію позовної заяви про уточнення позовних вимог у справі №2240/3289/18 від 18 грудня 2018 року (Т.1, арк.спр. 11-13), копію заяви про вчинення злочину від 14 лютого 2019 року (Т.1, арк.спр. 6), копію рапорта прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури від 12 березня 2019 року про виявлення кримінального правопорушення (Т.1, арк.спр. 4), копію платіжного доручення №361 від 21 березня 2019 року (Т.1, арк.спр. 23), копію клопотання про проведення обшуку від 24 квітня 2019 року (Т.1, арк.спр. 8-9), копію ухвали про надання дозволу на обшук від 08 травня 2019 року у справі №678/579/19\~(Т.1,\~арк.спр.14),\~копії табелів\~обліку робочого\~часу (Т.1,\~арк.спр.\~19-21),\~які були\~безпосередньо досліджені\~в судовому\~засіданні.\~Окрім того\~досліджено і\~витребувані за\~клопотаннямпозивача матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2019 року за №42019241010000010, а також допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , викликані за клопотанням позивача. Щодо доведення незаконності дій відповідачів, суд зазначає таке. Відповідно до частин першої четвертої статті 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, що має містити відомості, визначені статтею 234 КПК України. Клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора. Дослідивши матеріали справи та кримінального провадження, суд установив, що з метою відшукання та вилучення документів із відтисками знищеної печатки, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням, що містить визначені статтею 234 КПК України відомості, про надання дозволу на проведення обшуку в домоволодінні та офісному приміщенні позивача. При цьому мав достатні підстави вважати, що вказані в клопотанні документи можуть знаходитися за вказаними адресами, довів їх у суді, у зв`язку з чим виникла необхідність у невідкладному проведенні там обшуку для вилучення документів із відтисками знищеної печатки та їх вилучення з метою збереження. Ухвалою слідчого судді, до повноважень якого належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, надано такий дозвіл, на підставі чого проведено обшук, що підтверджено відповідними протоколами. На переконання\~суду,\~сам по\~собі факт\~закриття кримінального\~провадження за\~відсутністю складу\~кримінального правопорушення,\~в межах\~якого було\~постановлено ухвалу\~про обшук,\~не свідчить\~про незаконність\~проведеного обшуку,\~а відтак-про\~незаконність дій\~відповідачів та\~заподіяння внаслідок\~таких дій\~позивачу шкоди\~у виді\~моральних страждань,\~що є\~необхідною підставою\~для притягнення\~органу державної\~влади до\~відповідальності у\~виді стягнення\~компенсації моральної\~шкоди. Оцінюючи надані позивачем докази, суд не вважає їх належними, достатніми та достовірними доказами, оскільки вони не підтверджують обставин, які входять до предмета доказування. Разом із цим, жодних належних та допустимих доказів, які вказували б на незаконність обшуку, проведеного в межах кримінального провадження №42019241010000010 та на те, що відносно позивача були вчиненні неправомірні дії з боку відповідачів, що спричинили моральну шкоду у визначеному нею розмірі, а також на причинний зв`язок між проведеним в межах кримінального провадження обшуку та настанням шкоди, матеріали справи не містять. Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, зокрема, не доведено складу цивільного правопорушення, який є юридичною підставою відповідальності, а тому її позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення компенсації моральної шкоди. Викладені у відзиві доводи Головного управління\~Державної казначейської\~служби України\~у Хмельницькій\~області, про\~те,\~що воно є неналежними відповідачем у справі, є безпідставними зважаючи на таке. Відповідно до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав. Залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки ДКСУ чи її територіальний орган не є тим суб`єктом який порушив права чи інтереси позивача.

Outcome: dismissed