Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

В листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 10361 грн. та судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.07.2019 між позивачем та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 5498903, за яким є забезпеченим транспортний засіб Hyundai SantaFe, д.н. [NUMBER] . 29.10.2019 року о 08:40 год. в м. Кропивницький по вул. Волкова, 9 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Hyundai SantaFe, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Mitsubishi Grandis, д.н. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно механічних пошкоджень автомобілю Mitsubishi Grandis, д.н. [NUMBER] . На підставі заяви та страхового акту позивачем було сплачене потерпілому страхове відшкодування на суму 20722 грн. Зважаючи на те, що за кермом забезпеченого транспортного засобу під час ДТП, в порушення Полісу, знаходився не страхувальник [PERSON] , а відповідач, який є винуватою особою у вчиненні зазначеної ДТП, тому саме він зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу 50% виплаченого страхового відшкодування, у розмірі 10361 грн. Тому позивач просить, стягнути з відповідача зазначену суму. Ухвалою суду від 21.11.2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.12.2022 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 29.10.2019 року о 08:40 год. в м. Кропивницький по вул. Волкова, 9 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mitsubishi Grandis, д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Hyundai SantaFe, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який під час зупинки перед світлофором здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai SantaFe, д.н. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В результаті зазначеної ДТП було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) між учасниками пригоди, винуватцем якої є [PERSON] , який визнав свою вину. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку до позивача звернулася потерпіла сторона та надала всі необхідні документи (а.с.18). Так, згідно Страхового акту № 05647/11/919 від 18.11.2019 та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування власнику транспортного засобу Mitsubishi Grandis, д.н. [NUMBER] склав: 20722 грн. (50000,00 страхова сума за договором, матеріальний збиток 21672 грн., 950 грн. - франшиза). Сума страхового відшкодування у розмірі 20722 грн. була виплачена на користь власника транспортного засобу Mitsubishi Grandis, д.н. [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 61761 від 19.11.2019 року. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (надалі - Закон № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу). Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст.13 Закону № 1961-IV розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. За полісом № АО/5498903 страхувальником виступала [PERSON] , яка є пенсіонером та мала право на зменшення на 50% розміру страхового платежу. Як зазначено у ч.1 ст.38-1 Закону № 1961-IV, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Судом встановлено, що забезпеченим за договором страхування транспортним засобом Hyundai SantaFe, д.н. [NUMBER] , керував не страхувальник [PERSON] , яка має пільгу на сплату страхових платежів, а відповідач по справі [PERSON] , який є відповідальним за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. З огляду на наведені обставини та положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не компенсував 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved