Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні, визначення способу участі у спілкуванні з дитиною. Свої вимоги мотивував тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2012 року. Від цього шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 29 травня 2013 року на прохання відповідача відвідати родичів, він надав дозвіл на виїзд сина [PERSON] у супроводі матері до м. Києва у період з 29 травня 2013 року по 10 липня 2013 року. Разом з тим, у визначений час відповідач разом з дитиною не повернулась до Німеччини та залишилась проживати за адресою: [ADDRESS] . Він неодноразово наполягав на поверненні дитини до Німеччини, проте відповідач відмовила йому. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року визначені наступні способи участі батька у вихованні сина [PERSON] : кожного другого тижня місяця в суботу та неділю з 10 години до 13 години виключно в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини. Крім того, задоволено зустрічний позов відповідача про заборону виїзду дитини за кордон України без згоди та супроводу матері. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду та перешкоджає побаченням та спілкуванню позивача з сином [PERSON] . З червня 2017 року відповідач перешкоджає йому бачитися з сином [PERSON] , що підтверджується протоколами Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві. Місце проживання сина [PERSON] йому не відомо. Просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] та визначити спосіб його участі у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , зокрема: систематичні побачення з дитиною без обмежень в часі та просторі, в місцях, які обиратиме батько для таких зустрічей та без присутності матері й інших осіб зі сторони матері. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 27 лютого 2019 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (т. 1, а.с. 95-97). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, підтримала викладене у відзиві на позовну заяву (т. 1, а.с. 113-118). Зазначила, що коли у них народився син [PERSON] позивач приїхав до України на наступний день після його народження та через три тижні повернувся до Німеччини. Наступні шість місяців позивач проживав окремо від неї та дитини. 13 лютого 2013 року вона з сином поїхала до позивача, оскільки останній не хотів сплачувати великі податки в Німеччині, а Вищі Німецькі Органи вважали шлюб не дійсним на території Німеччині, оскільки мати з дитиною весь час проживали в Україні окремо від батька. Під час перебування в Німеччині позивач створював нестерпні умови проживання. Позивач є учасником фашистської організації «Рейхсбюргерів», яка вважається терористичною організацією в Німеччині. Сім`я позивача не цікавила, тому вона з дитиною після трьох місяців перебування у Німеччині повернулась в Україну. У жовтні 2013 року вона завагітніла другою дитиною та [INFO] народила сина [PERSON] . 29 липня 2014 року вона звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на синів та на її утримання. Рішенням суду її позов було задоволено. Разом з тим, позивач рішення суду не виконує, аліменти на дітей не сплачує. Позивач дітьми не цікавиться, не купує їм необхідні речі, їх здоров`ям не опікується. З червня 2014 року по серпень 2016 року позивач сплачував на [PERSON] від 145 до 200 євро на місяць. Єлисея він взагалі не вважав своєю дитиною. З вересня 2016 року позивач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на дітей. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року визначені способи участі позивача у вихованні сина [PERSON] . 25 листопада 2015 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Солом`янської районної державної адміністрації щодо встановлення регламенту побачень з малолітнім сином [PERSON] та в той же час він подав до суду позов про виключення його з відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Рішенням Мюнхенського суду від 27 вересня 2017 року за його позовом шлюб між ними розірвано. З жовтня 2015 року вона виконувала рішення суду щодо визначених способів участі батька у вихованні сина та позивач бачився з дітьми. Проте, останній постійно розказував їм як він ненавидить Україну та все радянське. У січні 2015 року позивач намагався викрасти [PERSON] . Вважає, що у разі задоволення позову позивач буде намагатися вивезти дитину до Німеччини. Представник третьої особи - Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації Служба у справах дітей у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 03 травня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (т. 1, а.с. 17). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , (т. 1, а.с. 18) та [PERSON] , [INFO] (т. 1, а.с. 19). 27 вересня 2017 року рішенням Окружного суду Мюнхена шлюб між сторонами розірвано (т. 1, а.с. 135-139). Встановлено та не заперечувалось учасниками судового розгляду, що сторони проживають окремо, а їх діти на даний час мешкають з відповідачем у справі. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року стягнуто з позивача на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача щомісяця, починаючи з 29 липня 2014 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (т. 1, а.с. 131-132). Відповідач у судовому засіданні зазначила, що позивач ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року визначені способи участі позивача у вихованні сина [PERSON] (т. 1, а.с. 20-29). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року відмолено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - [PERSON] (т. 1, а.с. 129-130). Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що відповідачем створюються позивачу перешкоди в спілкуванні з дитиною, він позбавлений можливості брати участь у вихованні сина, обмежений у побаченнях з ним. Позивач перевезла дитину проживати до м. Києва з Німеччини та йому не відомо місце перебування сина [PERSON] . Відповідачем у судовому засіданні зазначено, що позивач дитиною не цікавиться, аліменти не сплачує, [PERSON] він взагалі певний час не вважав своєю дитиною. Вказує про те, що вона боїться, що позивач під час чергової зустрічі з сином, вивезе його до Німеччини без її відома. Позивачем на підтвердження заявлених вимог надані письмові докази. З відповіді Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації Служба у справах дітей від 02 березня 2018 року вбачається, що останній візит, який здійснювався працівниками служби для обстеження умов проживання малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] відбувся 19 жовтня 2017 року, однак потрапити до помешкання не вдалось, двері ніхто не відчинив (т. 1, а.с. 30). Позивачем надані суду копії відповідей Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві та висновки з приводу його повідомлень щодо перешкоджання [PERSON] бачитися з дітьми (т. 1, а.с. 31-51), з яких вбачається, що за результатами проведеної перевірки, поспілкуватися з [PERSON] не представилося можливим, оскільки на неодноразові відвідування її адреси двері квартири ніхто не відчинив. Рекомендовано з приводу виховання та проживання спільної дитини звертатися до суду в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Оцінивши надані сторонами пояснення, суд приходить до висновку, що між сторонами виникають суперечності, пов`язані з участю батька у вихованні сина, та він має перешкоди в спілкуванні з ним. У певний період часу мати дитини самостійно прийняла рішення про обмеження в спілкуванні батька з дитиною. У такому випадку вимога позивача про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини ґрунтується на законі. З наданого суду висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації від 15 лютого 2019 року № 108-1944 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO], а саме, кожного другого тижня місяця в суботу на неділю з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин (т. 1, а.с. 76-77). Суд вважає, що зазначений висновок не містить заборони на побачення батька з дитиною. Висновок зроблений відповідним держаним органом з урахуванням інтересів дитини та на підставі вивчення обставин взаємовідносин сторін та їх сина. Позивач з урахування заяви про уточнення позовних вимог (т. 1, а.с. 95-97) просить суд визначити такий графік побачень з дитиною: - побачення щомісяця з 10 години 00 хвилин кожної третьої суботи до 20 години 00 хвилин кожної четвертої неділі, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для таких зустрічей та без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері; - побачення щорічно в день народження дитини (03 липня) з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для таких зустрічей та без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері; - побачення щорічно на свята: Новий рік, Різдво Христове (25 грудня), Різдво Христове (07 січня), Пасху з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для таких зустрічей та без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері; - спільний відпочинок щорічно не менше 14 календарних днів влітку під час літніх канікул для оздоровлення дитини, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для такого відпочинку, зокрема, на території Німеччини, де проживають бабуся та дідусь дитини по батьківській лінії, без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері; - спільний відпочинок щорічно не менше 14 календарних днів взимку під час зимових канікул для оздоровлення дитини, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для такого відпочинку, зокрема, на території Німеччини, де проживають бабуся та дідусь дитини по батьківській лінії, без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері; - спілкування з дитиною кожен другий день ввечері з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин особисто засобами телефонного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною. Разом з тим, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача та інтереси дитини. Також судом враховуються висновки органу опіки та піклування. З матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду вважається, що позивач протягом тривалого часу дитину не бачив та не спілкувався з нею. За цей час дитина віддалилась від батька та не може мати з ним стійкого психоемоційного зв`язку. У такому випадку, встановлення довірливих стосунків з дитиною має бути поступовим та в присутності близької людини. За таких обставин, вирішуючи питання про способи участі батька у житті дитини, враховуючи необхідність поступового відновлення їх відносин, суд вважає, що участь позивача у вихованні сина має відбуватись щомісяця кожного другого тижня місяця в суботу та неділю з 11 години до 15 години в присутності матері дитини. Крім того, можливим є спілкування з дитиною засобами телефонного та електронного засобів зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини в період часу з 18 години до 20 години кожного вівторка та четверга. Позивач має право на участь у вихованні сина і в інший час, проте його відвідування в такому випадку мають відбуватись за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та за її згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial