Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, вказуючи на те, що вона являється донькою [PERSON] , [INFO] . Її мати померла, коли позивачці було 1,5 роки. Відповідно до відомостей поліції відповідач жорстоко поводився з нею, внаслідок чого [PERSON] неодноразово притягували до адміністративної відповідальності. За своїм самозверненням була зарахована з 04 листопада 2021 року до Центру соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації. Відповідач не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток, не створює умов для отримання освіти. Всі питання щодо виховання вирішуються самостійно без участі [PERSON] . Відповідач оформив пенсію у разі втрати годувальника, всі кошти витрачає на свої потреби. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків. Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі за наявними в матеріалах справи документи, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Норми ст. 150 СК України вказують на те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачають, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до довідки центру соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації від 07.07.2022 року № 01-15/117 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , була зарахована до центру 04.11.2021 року. (а.с.10). За наявною інформацією у матеріалах особової справи мати позивачки померла, коли їй було 1,5 роки. Батько [PERSON] ніде не працює, проживає разом із співмешканкою та її дитиною. Відповідачем була оформлена пенсія у разі втрати годувальника на позивачку, проте як вказує позивачка всі ці кошти він використовував на власні потреби. Це підтверджується і тим, що протягом всього часу перебування у Центрі батько жодного разу не передавав сезонних речей, не відвідував, не надсилав посилок. Саме тому директором Центру був направлений лист до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.12.2021 року № 01-15/351 з проханням розглянути питання щодо призупинення виплати пенсії у разі втрати годувальника батькові як законному представнику дитини. Також досліджені довідки та акти підтверджують факт невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов`язків відносно дитини. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, прийняття судом визнання позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (ч.4 ст.206 ЦПК України), а тому вважає позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, так як останній нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від їх виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved