Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

У грудні 2022 року адвокат Корнієнко А.А., який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини - [PERSON] , [INFO] , а також внести дані про його батьків. Заява обґрунтована тим, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Зазначає, що провести державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не являється можливим оскільки документи, що видані органами влади, створеними всупереч законодавству України, є недійсними та не створюють будь-яких правових наслідків. Представник заявників [PERSON] у судове засідання не з`явився, своєю заявою просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд доходить наступного. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ) є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Заявник [PERSON] через свого представника звертається до суду як громадянка України з вимогою встановлення факту народження нею дитини на тимчасово окупованій росією території України. Відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ, а також Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України. Відповідно до п. 8 вищезазначеного Положення, До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Заявник [PERSON] , [INFO] , надає паспорт без вклеєної фотокартки по досягненню нею 25-річного віку, що свідчить про недійсність її паспорту. Вказане призводить до неможливості ідентифікувати особу, яка звертається до суду та вирішити питання її заяви. Також слід зазначити, що поданий виписний епікриз не є належним доказом у справі, оскільки є неналежної якості, неможливо встановити відомості про дані матері, дитини та місця народження. Окрім того, заявник не подає належних доказів народження дитини окрім відповідного свідоцтва про народження виданого владою окупованої території України. Слід зазначити, що таке свідоцтво може бути прийнято судом як доказ у даній категорії справ, однак виключно у сукупності та за наявності інших доказів. Прийняття рішення виключно на підставі вказаного свідоцтва про народження, без урахування інших доказів, фактично легітимізує його правову дію, як належного документа виданого законно. Враховуючи, вищевикладене, у задоволенні заяви про встановлення факту народження дитини слід відмовити.

Outcome: dismissed