Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться дочкою, тобто взагалі не виконує батьківські обов`язки, мотивуючи свою позицію тим, що дитина заважає їй влаштовувати особисте життя. [PERSON] ставить свої особисті інтереси вище інтересів дитини, стверджує, що народжувала дитину не для себе. Позивач вважає, що зазначені обставини є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, що відповідає інтересам дитини. Позивач та його представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, просили ухвалити рішення про задоволення позову. Позивач пояснив, що [PERSON] взагалі не спілкується з дитиною, не цікавиться нею, дочка [PERSON] постійно проживає з батьком, який повністю займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. [PERSON] має на меті виїхати за межі України без дитини та відмовляється від своїх обов`язків про що надала відповідну заяву. Необхідність у позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини обґрунтовує тим, що в майбутньому може виникнути необхідність у оформленні дочки в дитячий садочок, звернення за медичною допомогою чи будь-які інші потреби, які реалізувати без матері дитини буде неможливо. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про визнання позову, просила справу розглядати без її участі. Представники третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради в судовому засіданні категорично заперечили проти задоволення позову, надали висновок щодо недоцільності позбавлення [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] . Свою позицію обґрунтували тим, що жодних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав не має, оскільки скарг на її бездіяльність як матері не має, дитина відвідує дитячий садочок, [PERSON] має постійне місце працевлаштування у Світловодській ЦРЛ, на обліку у лікарів не перебуває, сім`я не значиться як неблагополучна. Спотворення реальної ситуації позивачем у його сімейних відносинах підтверджується також тим, що він на власній сторінці у соціальній мережі Фейсбук постійно розміщує інформацію про те, що основним у житті є сім`я і діти, також викладає спільні фотографії позивача, відповідача та їх дитини, при цьому жодної інформації про ухилення матері дитини від своїх обов`язків не має. Звернення до суду з даним позовом ймовірно пов`язане з бажанням позивача уникнути мобілізації, яка проводиться в зв`язку з військовим станом та бойовими діями на території України. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.6). Позивач [PERSON] має постійне місце роботи та отримує заробітну плату в ТОВ "Поло-інвест", на обліку в лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має у власності власне житло в селі Нагірне Великоандрусівської ОТГ та користується квартирою свого батька, яка знаходиться в місті Світловодську, вказані обставини підтверджуються відповідними документами, дослідженими в судовому засіданні та наявними у матеріалах справи а також показаннями свідків, що були допитані судом(а.с.7, 8, 9, 10, 11, 12-13, 14, 15, 16, 17, 18-19). [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад №19 міста Світловодськ, з 20 липня 2020 року, що підтверджується відповідною довідкою(а.с.21). 26 липня 2022 року [PERSON] склала заяву, що була посвідчена нотаріально, про відмову від батьківських прав на дитину- [PERSON] , [INFO] , підтвердивши, що вихованням та утриманням дитини займається її батько, [PERSON] (а.с.20). 27 жовтня 2022 року до суду надано висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради від 27 жовтня 2022 року про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.48-50). В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вихованням дочки [PERSON] займається виключно її батько [PERSON] , мати дитини [PERSON] не приділяє уваги [PERSON] і взагалі не цікавиться нею. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 3 статті 155 СК України, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши докази на предмет їх належності і допустимості суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, так як в ході судового розгляду не було встановлено наявності жодних нереалізованих намірів батька в інтересах дитини, що він не зміг реалізувати без позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Критично ставиться суд показань свідків [PERSON] , [PERSON] , які є близькими друзями позивача та свідка [PERSON] , яка є його матір`ю, оскільки вони можуть бути зацікавленими в результатах розгляду справи. Також суд критично ставиться як до заяви [PERSON] від 26 липня 2022 року про відмову від дитини та розгляд справи про позбавлення батьківських прав без її участі, оскільки дана заява була складена до звернення [PERSON] з даним позовом до суду, так і до заяви [PERSON] від 27 жовтня 2022 року про визнання позову, що була надана нею особисто до канцелярії суду. Вказані обставини підтверджують той факт, що [PERSON] була обізнана про наміри [PERSON] звернутися з даним позовом до суду, також вона цікавиться результатами розгляду справи, оскільки самостійно прибула до канцелярії суду з метою здати заяву про визнання позову, при цьому в судове засідання не з`явилася. В розумінні положень ст.206 ЦПК України, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В діях [PERSON] фактично вбачається відмова від дитини, що прямо заборонено ч.3 ст.155 СК України та суперечить моральним засадам суспільства, крім того це порушує права дитини, визначені у главі 13 СК України та Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована ВРУ 27 лютого 1991 року. Беручи до уваги зазначені обставини, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні із достовірністю встановлено відсутність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] , а саме її ухилення від виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини. На підставі викладеного та ст.ст. 155, 164, 166 Сімейного кодексу України, ст.60 ЦК України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована ВРУ 27 лютого 1991 року,

Outcome: dismissed