Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

16.01.2023 заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк 6 місяців із заборонами щодо перебування у місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на 50 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої [PERSON] , а саме до будинку за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви вказує, що є рідною матір`ю [PERSON] . Син постійно чинить домашнє насильство та на неодноразові приписи поліції не реагує і порушує їх. Поведінка [PERSON] стає більш агресивнішою і жорстокішою, він поргожує фізичною розправою над її життям, а тому, на думку заявниці існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником, настання тяжких наслідків для здоров`я. Ухвалою суду від 16.01.2023 у справі відкрито окреме провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання 20.01.2023 заявник та її представник не з`явилися. Представник заявника [PERSON] 20.01.2023 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі заявниці, обставини справи, викладені у заяві, підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що заявник по справі є матір`ю заінтересованої особи - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.05.1983. Факт того, що [PERSON] вчиняє психологічне насильство відносно своєї матері [PERSON] підтверджується винесеними терміновими заборонними приписами стосовно кривдника 13.06.2019, 06.09.2019, 24.02.2020, 19.10.2022 та 22.12.2022 за ініціативою відділу превенції Бердичівського РВП ГУНП та результатами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно його матері [PERSON] , із застосуванням заходів, передбачених п.п.1,3 ч.2 ст.25 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Також, листом від 18.01.2023 за № 168/203/04-2023 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області підтверджується, що з 01.01.2021 по теперішній час, відносно [PERSON] складено 14 протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Таким чином, з матеріалів справи вбачається вчинення [PERSON] відносно своєї матері [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру, в ході якого він ображав останню брутальною лайкою, погрожував розправою. Допитана 18.01.2023 у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка проживає з онуком заявниці спільно із останньою в одній квартирі, повідомила, що з часу спільного їх проживання, починаючи з літа 2022, більше 10 разів спостерігала як [PERSON] ображав [PERSON] нецензурною лайкою, викрадав кошти, оскільки зловживаю алкоголем. 4 рази особисто викликала поліцію про прийняття мір до [PERSON] , який вчиняв психологічне насильство по відношенню до [PERSON] . Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved