Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

05.01.2023 [PERSON] звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] вона народила дитину чоловічої статі [PERSON] в м. Мелітополь. Батьком дитини є громадянин України [PERSON] , уродженець с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області. З батьком дитини вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 2019 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій, актовий запис № 528. Подія народження дитини відбулася [INFO] на території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, на території, яка тимчасово окупована. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану вона не може, оскільки перебуває в м. Мелітополь Запорізької області, територія якого тимчасово окупована, виїхати до м. Запоріжжя не має можливості. При народженні дитини їй видавалось медичне свідоцтво про народження дитини. Встановлення факту народження дитини необхідно їй для проведення реєстрації народження дитини на території України, реалізації майнових та особистих немайнових прав дитини, оформлення державних виплат на дитину. Звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав. Ухвалою судді від 05 січня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку окремого провадження. Заявник заяву підтримала, просила її задовольнити, просила справу розглядати без її участі, про що суду подала письмову заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною другою статті 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно частини першої статті 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить паспорт громадянина України [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить паспорт громадянина України [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.11.2019 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 528. Згідно з медичним свідоцтвом про народження № 855, виданим 20.11.2022 [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , народила [INFO] о 23 годині 00 хвилин дитину чоловічої статі, вагою 4 000 г, зазначено, що батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вказаний документ містить печатку: «Мелітопольський обласний пологовий будинок». Тобто на момент народження дитини [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] КНП « Мелітопольський міський пологовий будинок» ММР ЗО видано довідку № 368 від 21.11.2022 про необхідність видати їй пакунок малюка у місцевому структурному підрозділі з питань соціального захисту населення за місцем проживання, у зв`язку з відсутністю у КНП «Мелітопольський міський пологовий будинок» ММР ЗО одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» на момент виписки новородженої дитини [PERSON] (хлопчик), народженої [INFO] [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] . До матеріалів справи додано ксерокопію карти профілактичних щеплень. Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини необхідно заявникам для отримання свідоцтва про народження дитини, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав. Згідно листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 985/0/208-21 від 22 квітня 2021 року звернута увага місцевих загальних та апеляційних судів на те, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Таким чином, з огляду на те, що медичний документ виданий не законними органами на теперішній час відсутня можливість для реєстрації факту народження [PERSON] та відповідно, отримання свідоцтва про народження. На підтвердження факту народження дитини заявники надали свідоцтво про шлюб, медичне свідоцтво про народження № 855, довідку № 368 від 21.11.2022 для отримання пакунку малюка. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] у місті Мелітополь Запорізької області, Україна. Частиною четвертої статті 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Аналогічні положення містяться і в пункті восьмому частині першій статті 430 ЦПК України.

Outcome: approved