Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що сторони з 14.05.2005 року по 10.04.2013 року перебували у шлюбі. Від цього шлюбу [INFO] народилась дитина - [PERSON] . 10.04.2013 року шлюб між сторонами розірвано. 17.01.2020 року відповідач по справі уклала шлюб у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] . Оскільки з 29.06.2020 року дитина мешкає разом із батьком позивач просить стягувати аліменти на утримання сина починаючи саме з цієї дати (з 29.06.2020 року). Відповідач станом на час розгляду справи бажання брати участь у судових засіданнях не виявив, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10.04.2013 року розірвано рішення Заводського районного суду м. Миколаєва № 487/339/13-ц. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 листопада 2012 року і до повноліття дітей відповідно. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.11.2021 року припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які були рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2012 року по справі № 2/1412/5575/12, починаючи з 14.07.2021 року. В частині позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 29 червня 2020 року відмовлено. Це рішення набрало законної сили 21.12.2021 року. Відповідно до витягу із реєстру територіальної громади міста Миколаєва, що підтверджує зареєстроване місце проживання особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування від 10.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.11.2021 року у справі №490/5565/21 встановлено, що з 29.06.2020 року [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] . Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини. За такого аліменти на утримання неповнолітньої дитини слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути з на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини п`ятої статті 183 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, враховуючи відсутність відзиву на позов, суд виходить із того, що відповідачка є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до приписів частини першої статті 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. З матеріалів справи слідує, що позивач починаючи з жовтня 2020 року вживав заходи щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , звертаючись до суду із позовом про стягнення на його користь аліментів, однак рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.04.2021 року відмовлено у задоволенні такого позову, з огляду на невірно обраний спосіб захисту свого права. Надалі рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.11.2021 року починаючи з 14.07. 2021 року припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , 15.03.2006 року починаючи з 15.07.2021 року. Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial