Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. У позовній заяві позивачем викладено наступну позицію. 23.09.2019 до УПСЗН Вінницької РДА звернулася відповідачка за призначенням тимчасової допомоги, оскільки вона не отримувала аліменти від батька її дочок [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2015 у справі №128/1049/15-ц. На підставі поданих відповідачкою документів їй було призначено на період з 01.09.2019 по 29.02.2020 державну допомогу сім`ям з дітьми. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» установлено, що на період карантину, встановленого постановою КМ України від 11.03.2020 №2011 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2», строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. На виконання вказаної постанови управлінням продовжено та виплачено [PERSON] тимчасову допомогу до 31.08.2020. За період з 01.09.2019 по 31.08.2020 [PERSON] отримала 26316,00 грн. тимчасової допомоги. Проте, п. 2 вказаної постанови встановлено, що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку: виявляється, що розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату в розмірі різниці між перерахованим і виплаченим розміром допомоги; не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; встановлюють строки\~повернення коштів,\~які підлягають\~поверненню залежно\~від матеріального\~стану багатодітної\~сім`ї;\~ повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Якщо отримувач допомоги протягом одного місяця з дати скасування карантину не подав заяви та необхідних документів, що не дає змоги провести перерахунок допомоги, органи соціального захисту населення вживають заходів, передбачених абзацами п`ятим - сьомим цього пункту. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку. Враховуючи те, що [PERSON] було виплачено допомогу до 31.08.2020, із врахуванням п. 2 постанови КМ України від 08.04.2020 №264 [PERSON] зобовязана повернути надмірно виплачені кошти тимчасової допомоги за період з 01.03.2020 по 31.08.2020 в сумі 13308,00 грн., у звязку із тим, що її право на отримання тимчасової допомоги у цей період не підтверджено, оскільки [PERSON] повторно за призначенням тимчасової допомоги до управління не зверталася, вона зобов`язана повернути надмірно виплачені кошти тимчасової допомоги за період з 01.03.2020 по 31.08.2020 в сумі 13308,00 грн. 31.03.2021 управлінням надіслано [PERSON] повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів, однак до цього часу кошти відповідач не повернула. На підставі викладеного просить стягнути із відповідачки [PERSON] надмірно виплачені кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме в сумі 13308,00 грн.. Представник позивача [PERSON] в \~судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. У разі неявки відповідачки [PERSON] не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 48). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що вона скористалася своїми процесуальними правами. Заяв та клопотань не надходило. Ухвалою суду від 27.04.2022 позовну заяву УПСЗН Вінницької РДА залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 31). Ухвалою від 10.05.2022 позовну заяву УПСЗН Вінницької РДА прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 41). Ухвалою суду від 11.01.2023 постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подала. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається. З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що 23.09.2019 [PERSON] подала до УПСЗН Вінницької РДА заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №301562, а саме просила призначити їй тимчасову державну допомогу дітям (а.с. 7-8). Також відповідачкою [PERSON] подано до УПСЗН Вінницької РДА Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де зазначила, що до складу її сім`ї входять, окрім неї, дочка [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до копії довідки Вороновицької селищної ради №1262 від 06.09.2019 до складу сім`ї [PERSON] входять: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , сім`я земельної ділянки не має, земельного паю не має, пасовища/сінокосу не має (а.с. 11). Відповідно до копії виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області у справі №128/1049/15-ц (а.с. 13) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно копії довідки Вінницького районного відділу ДВС №225/12 від 09.09.2019 (а.с. 12) [PERSON] не отримує аліменти від [PERSON] за період з 01.03.2019 по 01.09.2019 за виконавчим листом №128/1049/15-ц, виданим Вінницьким районним судом Вінницької області 18.12.2017 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням УПСЗН Вінницької РДА Нечипорук К.М. призначено тимчасову державну допомогу коли батьки ухиляються від сплати аліментів на період з 01.09.2019 по 01.02.2020 в розмірі по 1059,00 грн. на кожну дитину (а.с. 18). Відповідно до довідки УПСЗН Вінницької РДА Нечипорук К.М. за період з вересня 2019 по серпень 2020 отримала допомогу в розмірі 26316,00 грн.. Переплата за період з березня 2020 по серпень 2020 року становить 13308,00 грн. (а.с. 19). 02.04.2021 відповідачка [PERSON] отримала від позивача повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів (а.с. 20, 21). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України, Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006, постановою Кабінету Міністрів України №264 від 08.04.2020 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони у заявах по суті. Відповідно до п. 2 Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006, тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно п. 5 Порядку тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Згідно пп. 1 п.1\~постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» №264 від 08.04.2020 (далі - Постанова № 264), строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Пунктом 2 Постанови №264 передбачено, що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, на підставі поданої особою заяви та необхідних документів.\~Не підлягають поверненню кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, виплачені отримувачам під час карантину до 1 липня 2020 р., якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Якщо отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям повернув суми надміру виплачених коштів, орган соціального захисту населення повертає такі кошти отримувачу допомоги. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом із тим, ст. 1215 ЦК України, встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Судом встановлено, що відповідач не допустила будь якої недобросовісної поведінки, не подавала до органів недостовірної інформації та не вчиняла жодних дій, які призвели або могли призвести до виникнення переплати їй тимчасової державної допомоги. Представник позивача не навів жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні відповідачу соціальної допомоги та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування соціальної допомоги, а також здійснення контрольних та ревізійних функцій. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц (провадження № 61-4504св18) зазначено: До лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце у цій справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року, "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" від 08 квітня 2008 року, "Москаль проти Польщі" від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" від 20 травня 2010 року і "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року та "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що виплата відповідачу соціальної допомоги була проведена добровільно, на підставі рішення Управління соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації від 01.10.2019, при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача або подання нею недостовірних даних, судом не встановлено, відсутні підтвердження того, що позивачем допущено рахункову помилку у нарахуванні відповідачу тимчасової державної допомоги, суд приходить до переконання про відсутність передбачених законом підстав для повернення безпідставно виплачених [PERSON] коштів у розмірі 13308,00 грн.

Outcome: dismissed