Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду надійшов вказаний позов про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, в якому позивачка, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 25414,50 грн. Позов обґрунтовано тим, що Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільних дітей. Проте внаслідок невиконання відповідачем вказаного рішення суду станом на 01 вересня 2022 року виникла заборгованість по стягненню аліментів у розмірі 25414,50 грн. У зв`язку із вказаним позивачка звернулася до суду. Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року провадження у справі було відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 жовтня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі №185/6253/19 ухвалено рішення, згідно якого змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/5221/14-ц від 01 липня 2014 року на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 1000 (тисячу) грн щомісячно на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно копії довідки заборгованості, наданої державним виконавцем, загальний борг по сплаті аліментів станом на 01 вересня 2022 року становить 70682,58 грн. З наданого позивачем розрахунку розміу пені вбачається, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по сплати аліментів. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Беручи до уваги вищезазначені норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити вказаний позов, виходячи з наступного. Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 25414,50 грн. Відповідачем вказані позовні вимоги визнані повністю і він не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі всього вищевикладеного, беручи до уваги зазначені обставини по справі, досліджені на їх підтвердження докази, зважаючи на визнання позовних вимог з боку відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved