Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

07\~жовтня \~2022\~року позивач\~Кредитна спілка\~«Ощадкаса» звернулись\~до суду\~з позовом\~до відповідачів\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором. В обґрунтування позову зазначили, що 05 липня 2018 року до кредитної спілки «Ощадкаса» (далі Позивач) звернулася [PERSON] (далі Відповідач) з заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління кредитної спілки (Протокол № 129 від 05.07.2018 року) на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень (витяг з протоколу спостережної ради № 2 від 21 липня 2013 року) заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «Ощадкаса». У той же день, 05 липня 2018 року, [PERSON] сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 28 та 29 від 05 липня 2018 року. Таким чином, [PERSON] набула членства у кредитній спілці «Ощадкаса» 13 березня 2021 року. Відповідач подала до позивача заяву про надання кредиту. 13 березня 2021 року кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки «Ощадкаса» [PERSON] (Протокол № 53 від 13.03.2021 року). 13 березня 2021 року позивач в особі голови правління Гогендорф Ірини Ярославівни та відповідач уклали кредитний договір №ОК-7/0008/21/22 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 14 411,00 грн. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі 14 411,00 грн., а останній його отримав, що підтверджується видатковим чеком № 002103 0000151 від 13.03.2021 року. Кредит надано члену КС на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання. На дату укладення кредитного договору позивач володів необхідним обсягом правосуб`єктності для здійснення діяльності щодо надання кредитів. Відповідно до п.п.8 п.8.2.2 Договору, відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, яка міститься у п. 4.2 Договору. Відповідно до\~п.3.1\~Договору,\~ обчислення\~строку користування\~кредитом та\~нарахування процентів\~за Договором\~здійснюється за\~фактичну кількість\~календарних днів\~користування кредитом\~з розрахунку\~78%\~річних по\~Договору.\~При цьому\~проценти за\~користування кредитом\~нараховуються у\~відсотках від\~суми кредиту\~з наступного\~дня після\~надання кредиту\~позичальнику (списання\~відповідної суми\~з рахунку\~позивача або\~видачі готівкою)\~до дня\~повного погашення\~заборгованості за\~кредитом (зарахування\~на \~рахунок позивача\~або внесення\~в касу\~позивача)\~включно.\~На виконання\~умов п.8.2.2\~Договору,\~відповідачем було\~сплачено сім\~платежів,\~про що\~вказано в\~розрахунку нарахування\~процентів та\~штрафних санкцій. Відповідач порушив\~умови п.п.\~8\~пункту 8.2.2\~Договору в\~частині своєчасного\~погашення кредиту\~та \~сплати нарахованих\~процентів. Відповідно до п.6.4 Договору, позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць. Також, 13.03.2021 року між позивачем, відповідачем 1 - [PERSON] та Відповідачем 2 - [PERSON] (далі - поручитель), було укладено договір поруки за №ОК-70008/21/22, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується солідарно з відповідачем відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем за договором. Відповідно до п.2.1 Договору поруки, поручитель відповідає перед позивачем в тому ж обсязі, що і відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Таким чином, за не виконання відповідачем його зобов`язань за договором, поручителі несуть солідарну відповідальність з відповідачем перед позивачем щодо зобов`язань відповідача за договором. Позивач звертався до [PERSON] та [PERSON] листами №402/21 та 397/21 від 29.12.2021 року про оплату заборгованості та попереджав про наслідки невиконання умов кредитного договору. Станом на 13 вересня 2022р. зобов`язання не виконані і заборгованість не погашена. Згідно з розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по договору про споживчий кредит - договір № ОК-7/0008/21/22 від 13.03.2021 року, вбачається, що станом на 13.09.2022р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 20 478,20 грн., з яких: 7 368,18 грн. - несплачена станом на 13.09.2022 року сума процентів; 13 110,02 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України) - 2 481,00 гривні судового збору. Слід також зазначити, що позивач звертався за кваліфікованою правовою допомогою до ФОП [PERSON] для того, щоб остання на платній основі підготувала матеріали даної позовної заяви з метою подальшого звернення з нею до суду, що підтверджується договором №1 від 11.05.2021 року про надання послуг (виконаних робіт), укладеним між позивачем та ФОП [PERSON] , актом прийому-передачі виконаних робіт №2 від 09.09.2022 року до того ж договору, а також платіжним дорученням № 562 від 12.09.2022 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] за виконання умов того ж договору отримала від позивача оплату в розмірі 2 750,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не вчиняються дії, спрямовані на повернення кредитних коштів та процентів за договором, з метою захисту права й охоронюваних законом інтересів кредитної спілки, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, яку просить задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 01.11.2022 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується матеріалами справи, про причину неявки суд не інформували, відзив на позовну заяву не подавали, тому суд визнає причину неявки відповідачів неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню, а саме - Цивільний кодекс України, Закон України «Про захист прав споживачів», та постанова №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд приходить до наступного. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонам. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України , зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовим ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду . Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 05 липня 2018 року до кредитної спілки «Ощадкаса» звернулася [PERSON] з заявою на вступ до кредитної спілки (а.с.9). На засіданні правління кредитної спілки (Протокол № 129 від 05.07.2018 року) на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень (витяг з протоколу спостережної ради № 2 від 21 липня 2013 року) заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «Ощадкаса» (а.с.10-11). У той же день, 05 липня 2018 року, [PERSON] сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 28 та 29 від 05 липня 2018 року (а.с.12). Таким чином, на підставі ст. 10 ч.2, ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки», [PERSON] набула членства у кредитній спілці «Ощадкаса» 13 березня 2021 року. 13 березня 2021р. [PERSON] подала до позивача заяву про надання кредиту (а.с. 13). 13 березня 2021 року кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки «Ощадкаса» [PERSON] (Протокол № 53 від 13.03.2021 року) (а.с.14). 13 березня 2021 року позивач в особі голови правління Гогендорф Ірини Ярославівни та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №ОК-7/0008/21/22, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 14 411,00 грн. (а.с.15-16). Відповідно до ч.4 ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки» Голові правління позивача надано право від імені кредитної спілки укладати правочини без довіреності. Згідно п.2.2 Договору, кредит надається позичальнику готівкою в касі кредитодавця або, згідно заяви позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний відповідачем у заяві. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі 14 411,00грн., а останній його отримав, що підтверджується видатковим чеком №002103 0000151 від 13.03.2021 року. Згідно статті 130 Господарського кодексу України та статті 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Позивач є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України «Про кредитні спілки». Згідно Статуту кредитної спілки , зокрема - п. 10.4, роботою правління керує голова правління, який привчається спостережною радою (а.с. 23). Голова правління кредитної спілки: 1) без доручення представляє інтереси кредитної спілки та діє від її імені; 2) представляє кредитну спілку в її відносинах із державою, іншими юридичними та фізичними особами. Позивач на дату надання кредиту був зареєстрований як юридична особа та фінансова установа, що підтверджуються довідкою з ЄДР та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, а також отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме - на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26 січня 2017 року № 159 (а.с. 24-25). Відповідно до п.п.1 ст.1, ст. 2, п.п.5 ст.21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії. До набрання чинності положенням про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про ліцензування та видання Кабінетом Міністрів України акта щодо припинення ведення Єдиного ліцензійного реєстру, органи ліцензування оприлюднюють прийняті ними рішення про видачу ліцензій на своїх офіційних веб-сайтах на наступний робочий день. Згідно п.п. 5, п. 2 Розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» 26 листопада 2015 року № 835-VIII встановлено, що до 01 січня 2019 року: набуття здобувачем ліцензії права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відбувається з дня оприлюднення прийнятого органом ліцензування рішення про видачу ліцензії на його офіційному веб-сайті ». Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26 січня 2017 року № 159 «Про видачу Кредитній спілці "Ощадкаса" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» оприлюднено на офіційному веб-сайті Нацкомфінпослуг (а.с. 26). Кредит надано члену КС на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання на підставі Параграфу 1 та 2 Глави 71 ЦКУ, ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки». Таким чином, на дату укладення кредитного договору позивач володів необхідним обсягом правосуб`єктності для здійснення діяльності щодо надання кредитів. Відповідно до п.п.8 п.8.2.2 Договору, відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, яка міститься у п. 4.2 Договору. Відповідно до п.3.1 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 78% річних по Договору. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку позивача або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок позивача або внесення в касу позивача) включно. На виконання умов п.8.2.2 Договору, відповідачем було сплачено сім платежів, про що вказано в Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій. Відповідач порушив умови п.п. 8 пункту 8.2.2 Договору в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів. Відповідно до п.6.4 Договору, позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць. Позивач звертався до [PERSON] та [PERSON] листами №402/21 та 397/21 від 29.12.2021 року про оплату заборгованості та попереджав про наслідки невиконання умов кредитного договору (а.с. 28-29). Станом на 13 вересня 2022 р. зобов`язання не виконані і заборгованість не погашена. Згідно з розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по договору про споживчий кредит - договір № ОК-7/0008/21/22 від 13.03.2021 року , вбачається, що станом на 13.09.2022р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 20 478,20 грн., з яких: 7 368,18 грн. - несплачена станом на 13.09.2022 року сума процентів; 13 110,02грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту (а.с.27). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, за договором, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з невиконанням відповідачем його обов`язку по поверненню частини кредиту відповідно до умов договору, відповідна сума коштів може бути стягнута з відповідача в судовому порядку. Відповідно до п.1.1.1 Договору, його сторони за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за вказаним договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Також, 13.03.2021 року між позивачем, відповідачем 1 [PERSON] та відповідачем 2- [PERSON] (далі - поручитель), було укладено договір поруки за №ОК-70008/21/22, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується солідарно з відповідачем відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем за договором (а.с. 19). Відповідно до п.2.1 Договору поруки, поручитель відповідає перед позивачем в тому ж обсязі, що і відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до частини першої статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Договором поруки субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено. Таким чином, за не виконання відповідачем його зобов`язань за договором, поручителі несуть солідарну відповідальність з відповідачем перед позивачем щодо зобов`язань відповідача за договором. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи становить 2 481,00 грн. судового збору. Слід також зазначити, що позивач звертався за кваліфікованою правовою допомогою до ФОП [PERSON] для того, щоб остання на платній основі підготувала матеріали даної позовної заяви з метою подальшого звернення з нею до суду, що підтверджується договором №1 від 11.05.2021 року про надання послуг (виконаних робіт), укладеним між позивачем та ФОП [PERSON] , актом прийому-передачі виконаних робіт №2 від 09.09.2022 року до того ж договору, а також платіжним дорученням №562 від 12.09.2022 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] за виконання умов того ж договору отримала від позивача оплату в розмірі 2 750,00 грн. (а.с.31-32). Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену сторонами грошову суму. Відповідач належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 20 478,20 грн. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 481,00 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, «витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами».\~Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 2 750,00 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved