Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 07.11.2009 року уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбів, вчинено відповідний актовий запис № 2066. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний момент, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. В останні роки між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сім`я фактично розпалася. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, збереження шлюбу та подальше спільне проживання в шлюбі з відповідачем неможливе. Примирення не бажає, оскільки надання строку на примирення є недоцільним та не може привести до збереження сім`ї, а матиме виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім`ю, не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними не принесли жодних результатів. Просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 07 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2066. Дітей залишити з нею. 10.11.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками направлялась за місцем реєстрації відповідача. Одночасно розміщувалось оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.11.2009 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2066. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved