Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В своєму позові посилалася на те, що на примусовому виконанні у Біляївському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває судовий наказ №552/1128/19 від 20 березня 2019 року, виданий Київським районним судом м.Полтави, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частині його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 березня 2019 року. Однак відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання своєї малолітньої дитини. Внаслідок цього за період з 01 січня 2022 року по 31 серпня 2022 року утворилась заборгованість за аліментами у розмірі 28000,00 грн. Тому позивач, посилаючись на ст. 196 СК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 28000,00 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до справи не подавалися. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Інші заяви по суті справи та клопотання учасниками справи суду не подавалися. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений по дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина встановлена рішенням Київського районного суду м.Полтави від 01 квітня 2021 року у цивільній справі №496/4423/20, та згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України є такою, що доказуванню не підлягає. Також встановлено, що судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 20 березня 2019 року у справі №552/1128/19, який набрав законної сили 20 березня 2019 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 01 березня 2019 року (а.с.3-5). Вказаний виконавчий\~документ вже\~перебував на\~примусовому виконанні\~у Біляївському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але 17 грудня 2020 року був повернутий згідно заяви стягувача [PERSON] . На даний час згідно заяви стягувача [PERSON] від 13 жовтня 2021 року судовий наказ №552/1128/19 знову перебуває на примусовому виконанні у Біляївському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Вказані обставини підтверджуються довідкою про неотримання аліментів від 08 вересня 2022 року №18023/21.12 та розрахунком заборгованості по аліментам №ДВ-15 від 08 вересня 2022 року, виданими головним державним виконавцем вказаного відділу К.Ю.Кольца (а.с. 9-10). Відповідно до розрахунку заборгованості по\~аліментам №ДВ-15\~від 08\~вересня 2022\~року заборгованість по аліментам згідно судового наказу №552/1128/19 від 20 березня 2019 року, виданого Київським районним судом м. Полтави, згідно попереднього розрахунку за боржником [PERSON] значиться заборгованість в сумі 39090,00 грн., яка виникла за період з 17 грудня 2020 року по 31 грудня 2021 року. За період з 01 січня 2022 року по 31 серпня 2022 року розмір заборгованості за аліментами становить 28000,00 грн. (а.с.9-10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Проте, доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, відповідач суду не надав. Відповідно до частини першої\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату аліментів позивачем у її позовній заяві обрахована у розмірі 50820,00 грн. (а.с. 1-2). Вказаний розрахунок пені відповідачем не спростовано. В той же час згідно ч.1 ст. 196 СК України розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості, тобто у даній справі не більше 28000,00 грн. На підставі викладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь 28000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved