Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

17 серпня 2022 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернулась позивачка з вищевказаною позовною заявою. Позивачка проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивачка зазначила, що позивачці стало відомо, що 02 червня 2021 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 79479 у зв`язку із боргом за споживчим кредитним договором № 200450151 від 05.02.2016 р. (далі по тексту кредитний договір), який був укладений між позивачкою та товариством, при цьому відповідач не надав приватному нотаріусу належні документи, а приватний нотаріус в свою чергу вчинив нотаріальну дію не врахував норми права, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитним договором. 09 серпня 2022 року приватним виконавцем на підставі виконавчого напису нотаріуса та заяви представника товариства було відкрито виконавче провадження. А тому позивачка просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, який не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір. В ході судового розгляду позивачка, направила до суду заяву з якої вбачається, що на позові наполягає, просить розглянути справу відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України на підставі поданих суду матеріалів. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, та направив в порядку ст. 178 ЦПК України відзив, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає та просить відмови в їх задоволенні. Третя особа приватний нотаріус до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Третя особа приватний виконавець до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. рух справи 17 серпня 2022 року вищевказаний позов надійшов до Овідіопольського райсуду Одеської області. 18 серпня 2022 року судом першої інстанції цивільний позов був залишений без руху. 25 серпня 2022 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. обставини які встановлені судом 05 лютого 2016 року між позивачкою [PERSON] , [INFO] та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений в простій письмовій формі, шляхом подання заяви, кредитний договір № 200450151, сума кредиту 17\~157.36 грн., зі сплатою процентів за користування ними, строком на 12 місяців. В подальшому банк свою вимогу на стягнення заборгованості за кредитним договором передав товариству. 02 червня 2021 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 79479 у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між позивачкою та товариством, згідно якого на корить товариства підлягає стягненню з позивача заборгованість за кредитним договором, за період з 05 лютого 2016 року по 28 травня 2021року. Сума заборгованості складає: заборгованість за кредитом 12869.10 грн.; заборгованість за нарахованою пенею 900 грн.; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту - 6\~111.22 грн.; Загальна сума заборгованості становить 20\~730.32 грн. 09 серпня 2022 року приватним виконавцем на підставі виконавчого напису нотаріуса та заяви представника банку було відкрито виконавче провадження № 69587104. Виконавчий напис був здійснений на підставі заяви стягувача та кредитного договору, який був укладений в простій письмовій формі за допомогою електронного підпису. Підставою для здійснення нотаріальної дії, відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Постанови КМ України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами. З боку відповідача приватному нотаріусу були надані ряд документів. Виходячи з матеріалів, які надійшли до суду, вбачається, що з боку відповідача приватному нотаріусу були надані документи, які носять недостовірні відомості. В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014 року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Даний інструмент існує як вид захисту цивільних прав. Тобто, виконавчий напис нотаріуса це розпорядження нотаріуса щодо стягнення грошової суми від боржника до кредитора. Підставою для здійснення нотаріальної дії у вигляді виконавчого напису нотаріуса є волевиявлення стягувача, який зобов`язаний надати нотаріусу ряд документів, відповідно до Постанови КМ України № 1172 від 29.06.1999 року. Достовірність поданих документів покладається на стягувача. Суд прийшов до висновку, що з боку відповідача нотаріусу були надані недостовірні відомості, щодо виконання кредитного договору. Відповідач надав суду відзив в якому зазначено, що кредитний договір був укладений відповідно до норм чинного законодавства. Предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а не порядок укладення кредитного договору, тому в цій частині заперечення до уваги судом не береться. Відповідач стверджує , що приватним нотаріусом виконавчий напис був здійснений відповідно до ЗУ «Про нотаріат». Відповідач не заперечує, що виконавчий напис був здійснений на підставі заяви стягувача та кредитного договору, який був укладений в простій письмовій формі. Відповідно до судового рішення від 22.02.2017 року, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором, укладений в простій письмовій формі не мав права вчиняти вищевказану нотаріальну дію. Позивачка стверджує, що з боку приватного нотаріуса не були здійснені дії щодо неповідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, дані обставини під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з боку відповідача були здійснені дії, які не відповідають фактичному виконанню кредитного договору, а тому є підставі для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса № 79479 від 02.06.2021року щодо стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 05 лютого 2016 року в розмірі 20\~730.32 грн. судові витрати Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір у сумі 992.40 грн., позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на корись позивача в повному обсягу.

Outcome: approved