Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до приватного нотаріуса Шепетівського РНО Івтушка В.М. про припинення обтяження на квартиру [ADDRESS] за договором іпотеки, яка належить на праві власності позивачам. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вказали [PERSON] . В обґрунтування позову зазначили, що 16.02.2011 року, позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на прохання [PERSON] уклали договір іпотеки з ПАТ «БМ Банк». Відповідно до якого передали в іпотеку ПАТ «БМ Банк» їх приватизовану двокімнатну квартиру, яка розташована на [ADDRESS] , з ПАТ «БМ Банк» для забезпечення вимоги іпотекодержателя, що випливали з кредитного договору №35/9/160211 від 16.02.2011, укладеного між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] . Згідно п.1.1 строк дії вказаного іпотечного договору встановлений до повного виконання зобов`язань за кредитним договором №35/9/160211 від 16.02.2011, укладеного між іпотекодержателем ПАТ «БМ Банк» та позичальником [PERSON] , тобто до 15.02.2014 року. На початку 2014 року [PERSON] повідомив позивача [PERSON] про те, що він отримав від ПАТ «БМ Банк» повідомлення про повне виконання ним зобов`язання перед банком за кредитним договором №35/9/160211 від 16.02.2011. Але вказане повідомлення [PERSON] позивачам не надав, так як в лютому 2014 року почались стрімкі політичні процеси та інтервенція РФ на територію України в зв`язку з чим питання про скасування обтяження за договором іпотеки квартири, яка належала позивачам, відійшло на другий план. В червні 2022 року позивачі вирішили продати свою двокімнатну квартиру, проте, перебуваючи у нотаріуса на консультації їм стало відомо, що до цих пір існує обтяження на квартиру, а іпотекодержателем до цих пір є ПАТ «БМ Банк», підстава обтяження - вищезгаданий договір іпотеки, у зв`язку із чим вони не можуть вчинити даний правочин. [PERSON] звернулась до [PERSON] з метою отримання у нього повідомлення ПАТ «БМ Банк» про те, що він виконав перед цим банком зобов`язання за кредитним договором №35/9/160211 від 16.02.2011. Однак, [PERSON] повідомив [PERSON] , що втратив вказане повідомлення ПАТ «БМ Банк» та не може отримати нове повідомлення, так як ПАТ «БМ Банк» в зв`язку з припиненням банківської діяльності, передав всі кредитні справи в Національний банк України. [PERSON] звернувся в Національний банк України з запитом стосовно підтвердження про відсутність заборгованості за кредитним договором між ним та АТ «БМ Банк» для зняття заборони на відчуження заставного майна (іпотеки). У своєму листі на це звернення начальник Управління захисту прав споживачів фінансових послуг О.Лобайчук вказала, що 06.11.2018 року Національний банк України виключив АТ «БМ Банк» з державного реєстру банків у зв`язку з добровільним припиненням банківської діяльності без припинення юридичної особи. В зв`язку з цим, АТ «БМ Банк» здав, а Національний банк України прийняв на архівне зберігання документи за 2005-2018 роки. А відповідно до Акту від 12.05.2020 року №2 «Про вилучення для знищення документів АТ «БМ Банк» за 2008-2014 років, не внесених до Національного архівного фонду», документи Банку, утому числі справа про видачу й оформлення кредиту фізичній особі [PERSON] (16.02.2011 - 17.02.2014), була вилучена та знищена в установленому порядку в зв`язку з закінченням терміну її зберігання, який становить 5 років. Будь-яких інших відомостей про виконання [PERSON] зобов`язання перед ПАТ «БМ Банк» за кредитним договором №35/9/160211 від 16.02.2011 року у листі НБУ не було. Позивач [PERSON] 09.08.2022 звернулася до приватного нотаріуса Шепетівського РНО Івтушка В.М. стосовно зняття заборони відчуження на вищевказану квартиру, проте отримала відмову нотаріуса, оскільки нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення установи банку (кредитора) про погашення позики. Позивач [PERSON] , через адвоката, також направила лист до Національного банку України адвокатський запит №74 від 22.08.2022 року, в якому просила підтвердити факт виконання зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «БМ Банк» за кредитним договором №35/9/160211 від 16.02.2011 до його знищення після архівного зберігання. Проте у відповіді НБУ від 01.09.2022 вказав, що згідно з Актом від 12.05.2020 № 2 Про вилучення для знищення документів АТ БМ Банк за 2008 - 2014 роки, справа про видачу й оформлення кредиту фізичний особі [PERSON] (крайні дати справи 16.02.2011 -17.02.2014), була вилучена та знищена в установленому порядку. Вважає, що, з урахуванням вказаних обставин, з вищенаведеного можна зробити висновок про те, що кредитний договір №35/9/160211 від 16.02.2011, укладений між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] , був виконаним по зобов`язаннях останнім в повному обсязі, після чого кредитна справа була передана до Національного банку України на архівне зберігання в зв`язку з припиненням банківської діяльності ПАТ «БМ Банк», а після п`ятирічного архівного зберігання кредитна справа була знищена зі збігом строку архівного зберігання. Крім того, непрямим доказом того, що кредитні зобов`язання [PERSON] перед кредитором ПАТ «БМ Банк» були виконані в повному обсязі є і те, що ПАТ «БМ Банк» не звертався до нотаріуса для звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачі вважають, що договір іпотеки між ними та ПАТ «БМ Банк» фактично був припинений шляхом виконання зобов`язання за кредитним договором №35/9/160211 від 16.02.2011 року між позичальником [PERSON] та кредитором ПАТ «БМ Банк» в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене вони звертаються до суду із даним позовом для захисту своїх прав, та просять визнати іпотеку припиненою та припинити обтяження іпотеки і заборони відчуження. Ухвалою суду від 12.10.2022 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, за заявою позивачів залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Ухвалою суду від 02.11.2022 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду. Позивачі у судове засідання не з`явилися, але через канцелярію суду надали заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також зазначив, що зобов`язання по кредитному договору №35/9/160211 від 16.02.2011, який укладено між ним та ПАТ «БМ Банк», з його сторони виконані у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 16.02.2011 року, позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , уклали договір іпотеки з ПАТ «БМ Банк». Відповідно до договору позивачі передали в іпотеку ПАТ «БМ Банк» двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить їм на праві власності, з метою забезпечення вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №35/9/160211 від 16.02.2011, укладеного між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] на строк до 15.02.2014. Договір іпотеки діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, який діє до 15.02.2014 /п.п. 1.1, 6.3/. Договір посвідчено приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Ковальчук Л.Я. 16.02.2011, зареєстровано в реєстрі під №246 (а.с. 7-9, 10-14). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №305159618 від 18.07.2022 на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачам, 16.02.2011 приватним нотаріусом Ковальчук Л.Я. зареєстровано заборону відчуження та іпотеку на підставі договору іпотеки №246 від 16.02.2011, обтяжував (іпотекодержатель) ПАТ «БМ Банк» (а.с. 17-18). Відомості про звернення стягнення іпотекодержателем на вказану квартиру відсутні. У відповіді начальника Управління захисту прав споживачів фінансових послуг Національного Банку України Лобайчук О.В. без № та без дати, яка надана на звернення [PERSON] від 20.06.2022 вказано, що 06.11.2018 року Національний банк України виключив АТ «БМ Банк» з державного реєстру банків на підставі рішення Правління НБУ №749-рш від 06.11.2018 «Про відкликання банківської ліцензії та генеральної ліцензії а здійснення валютних операцій у Акціонерного товариства «БМ Банк» у зв`язку із добровільним припиненням банківської діяльності без припинення юридичної особи. В зв`язку з цим АТ «БМ Банк» здав, а НБУ прийняв на архівне зберігання документи за 2005-2018 роки (Акт №1 від22.05.2019). Відповідно до Акту №2 від 12.05.2020 «Про вилучення для знищення документів АТ «БМ Банк» за 2008-2014 років, не внесених до Національного архівного фонду», документи Банку, у тому числі справа про видачу й оформлення кредиту фізичній особі [PERSON] ( [INFO] - 17.02.2014), була вилучена та знищена в установленому порядку в зв`язку з закінченням терміну її зберігання, який становить 5 років (а.с. 15-16). На звернення позивача [PERSON] приватний нотаріус Шепетівського РНО Івтушок В.М. своїм листом від 09.08.2022 повідомив, що згідно положень ст.74 Закону України «Про нотаріат», п. 5 Глави 15 Розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012 за №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення установи банку (кредитора) про погашення позики. Оскільки така письмової інформації про погашення позики надана йому не була, у нотаріуса відсутні підстави для зняття заборони відчуження квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). У відповіді НБУ № 20-0006/60473 від 01.09.2022 на адвокатський запит вказано, що Правилами застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 27.11.2018 №130 (далі - Правила) визначено строки зберігання документів незалежно від виду носія, на якому вони складені (паперовий, електронний). У пункті 3 Правил встановлено, що види документів, порядковий номер рядка, порядковий номер статті, строки архівного зберігання документів, пояснення до строків зберігання документів визначено в Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку та банків із зазначенням строків зберігання (далі - Перелік), що є податком до Правил. Відповідно до статті 111 Переліку Справи щодо юридичного оформлення рахунку клієнтів за активними та пасивними операціями: ідентифікаційні документи, кредитні договори, договори застави, переказу боргу, майнові доручення, поручительства третьої особи, гарантії, акредитиви, довідки, інші документи справи в національній та іноземних валютах зберігаються п`ять років з приміткою «Після виконання умов договору». Згідно з Актом від 12.05.2020 № 2 Про вилучення для знищення документів АТ БМ Банк за 2008 - 2014 роки, не внесених до Національного архівного фонду, документи Банку, у тому числі справа про видачу й оформлення кредиту фізичний особі [PERSON] (крайні дати справи 16.02.2011 -17.02.2014), була вилучена та знищена в установленому порядку, в зв`язку із закінченням терміну її зберігання, який становить п`ять років (а.с. 20-21). Вказане свідчить про виконання [PERSON] умов кредитного договору, який ним було укладено з АТ «БМ Банк» 16.02.2011, та на виконання зобов`язань по якому позивачами 16.02.2011 було укладено договір іпотеки з ПАТ «БМ Банк». З Витягу з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який сформовано станом на 21.09.2022, вбачається, що діяльність ТОВ «БМ Банк» та діяльність його правонаступника АТ «БМ-2018» припинена. 27.12.2018 зареєстровано внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, а державна реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації 23.03.2021, на підставі рішення щодо припинення (а.с. 22-30). З Витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та з Єдиного реєстру боржників від 11.01.2023 вбачається, що у реєстрі відсутня інформація про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо кредитних зобов`язань по яким [PERSON] значиться боржником (а.с. 74-75). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Стаття 16 Цивільного кодексу України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до пункту 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 76 - 78 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Обтяження наявні на нерухомому майні позивачів, зареєстровані на підставі договору іпотеки, очевидно, порушують їх право на вільне розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 575 ЦК України\~та\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору,\~закону\~або рішення суду (ч.1\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із\~ст.\~17\~Закону України\~«Про іпотеку»\~припинення основного\~зобов`язання або\~закінчення строку\~дії іпотечного\~договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За\~ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з пп. 1, 2, 3 п. 5.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012, в чинній на час припинення іпотеки редакції, Нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки. Тобто до нотаріуса може звертатись з заявою про зняття заборони як іпотекодержатель, так і іпотекодавець, за умови подання безспірних доказів виконання зобов`язання. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 9 частини 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:\~судового рішення щодо набуття, зміни або\~припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Таким чином\~\~у зв`язку з виконанням [PERSON] умов кредитного договору, який ним було укладено з АТ «БМ Банк» 16.02.2011, та на виконання зобов`язань по якому позивачами 16.02.2011 було укладено договір іпотеки з ПАТ «БМ Банк», про що свідчить лист НБУ № 20-0006/60473 від 01.09.2022, відсутність відомостей про набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки, а також у зв`язку з ліквідацією іпотекодержателя, договір іпотеки припинив свою дію, відповідно іпотека також є припиненою. Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то належним способом захисту прав позивачів, є припинення іпотеки та припинення відповідних обтяжень зареєстрованих на підставі договору іпотеки. Оскільки квартира, яка належить позивачам на праві приватної власності і досі перебуває в обтяженні на підставі договору іпотеки № 246 від 16.02.20211, за зобов`язанням, яке виконано, при цьому іпотекодержатель ліквідований, суд вважає за необхідне припинити іпотеку (договір №246 від 16.02.2011), а також припинити обтяження, зареєстровані на підставі договору іпотеки, 246, 16.02.2011, приватний нотаріус Ковальчук Л.Я., повідомлення про реєстрацію іпотеки, 30-35/12, 16.02.2011, ПАТ «БМ Банк», відділення №35 м. Нетішин. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved