Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.01.2020 року. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON] . При цьому, як зазначає позивач, відповідач не проживає у ній, витрат по її утриманню та оплаті комунальних послуг не несе. Враховуючи те, що позивач не має можливості належним чином здійснювати своє право власності у зв`язку із реєстрацією в квартирі відповідача, тому для захисту своїх порушених прав вона звернулась до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи без її участі, додатково зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, свого представника до суду не направив. В той же час, в судовому засіданні, яке відбулось 13.12.2022 року представник відповідача не заперечував проти задоволення позову та просив надати час для добровільного зняття відповідача з реєстраційного обліку. Однак станом на 25.01.2023 року відповідач не вчинив дії по зняттю з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.01.2020 року. Разом з тим, на даний час, відповідач зареєстрований у квартирі, що підтверджується відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання особи Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.01.2023 року. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 04.09.1998 року. Так, на момент звернення позивача до суду із зазначеним позовом, відповідач тривалий час не проживає у квартирі, проте на даний час перебуває на реєстраційному обліку у вказаній квартирі, що порушує право позивача та створює їй перешкоди у користуванні та володінні майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Окрім того, положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, з огляду на вказані положення закону, враховуючи, що факт реєстрації відповідача порушує права позивача, як власника квартири, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved