Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Представником позивача [PERSON] - адвокатом Мельник Олександром Сергійовичем подано до Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.10.2000 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що 13 лютого 2015 року поновлено актовий запис №08. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу життя позивача та відповідача погіршувалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові, з 2013 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. Як зазначено представником позивача, за словами позивача вони з відповідачем мають різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, а тому, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Будь-які спроби примирення у свій час не дали бажаних результатів. Претензій щодо визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні позивач та відповідач один до одного не мають. Представником позивача також зазначено, що позивач наголошує, що перебування в даному шлюбі суперечить її власним інтересам, позивач не має наміру зберегти сім`ю, адже втрачено почуття любові і їх сім`я існує лише формально, а примушення до шлюбних відносин є неприпустимим, а тому, прийняте рішення про розірвання шлюбу є остаточним та виваженим, в зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду із даною позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22\~листопада 2022\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, через канцелярію суду представником позивача подано клопотання, в якому просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника, ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі., за наявності обставин, передбачений ч. 4 ст. 223 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи, що у справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 07 жовтня 2000 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що 13 лютого 2015 року поновлено актовий запис №08, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб виданого повторно (запис поновлено), виданого Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) серії [NUMBER] від 23 липня 2021 року. Згідно свідоцтва\~ про\~народження серії\~ [NUMBER] \~виданого виконкомом\~Гольмівської селищної\~ради м.\~Горлівки Донецької\~області,\~актовий запис\~№ 44,\~ [PERSON] народилася\~ [INFO] ,\~її батьками\~записано:\~батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що протягом тривалого часу життя позивача та відповідача погіршувалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові, з 2013 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують, вони з відповідачем мають різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, а тому, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, будь-які спроби примирення у свій час не дали бажаних результатів. Позивач наголошує, що перебування в даному шлюбі суперечить її власним інтересам, позивач не має наміру зберегти сім`ю, адже втрачено почуття любові і їх сім`я існує лише формально, а примушення до шлюбних відносин є неприпустимим, а тому, прийняте рішення про розірвання шлюбу є остаточним та виваженим. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачем доказів в спростування позиції позивача та викладених нею обставин та наданих доказів в обгрунтування вимог позовної заяви, суду не надано, своїм правом приймати участь при розгляді справи та надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких заходів для явки до суду ним не вжито, не подано клопотань про відкладення розгляду справи чи письмових заперечень проти розірвання шлюбу, тощо. Відомостей про об`єктивну неможливість явки відповідача в судове засідання до суду не надходило та матеріали справи не містять. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно із ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, приймаючи до уваги позицію позивача, яка не просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді сплаченого за подання до суду даної позовної заяви судового збору, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved