Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн 00 коп. моральної шкоди, завданої в наслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначив, що 19 травня 2022 року о 08 год 55 хв., перебуваючи в м.Зміїв по вул.Широнінцівводій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожні умови та допустив зіткнення з велосипедистом [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пунктів 12.1, 13.01, 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою суду від 03.08.2022 року відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Позивач зазначає, що після ДТП був сильно наляканий, не міг спокійно спати, відчував постійний головний біль, головокружіння та слабкість, не міг повноцінно виконувати роботу по дому, що змушувало його приймати заспокійливі та знеболювальні медичні препарати. Тому, ДТП та її наслідки порушили нормальні життєві зв`язки і вимагають додаткових матеріальних затрат та моральних зусиль, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутись з цим позовом до суду. 22 вересня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки відповідач суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши показання свідка та письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно постанови Зміївського районного суду Харківської області від 03 серпня 2022 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу. Зазначена постанова набрала законної сили. В постанові встановлено, що 19 травня 2022 року о 08 год 55 хв., перебуваючи в м.Зміїв по вул.Широнінців водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожні умови та допустив зіткнення з велосипедистом [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, а транспотрні засобі - механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пунктів 12.1, 13.01, 13.3 Правил дорожнього руху(а.с.6) З виписки із медичної картки вбачається, що [PERSON] 19.05.2022 року в наслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді гострої відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани тім`яно-потиличної ділянки зліва, садна кінцівки зліва. В лікарні пробув одну добу. (а.с.5) Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначив, що він є сином позивача. Його батько після ДТП лікувався від стресу, відчував головні болі, загалом почував себе погано. [PERSON] після ДТП перед батьком не вибачився. Даних стосовно того, що позивач проходив тривалі лікування через отримані тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суду не надано. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частинами 2-4 цієї норми визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою що до неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної порушеннями як фізичній, так і юридичній особі розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5). Крім того, при визначеннірозміруморальноїшкоди судам слідвиходитиіз засад справедливості,добросовісності та розумності. В пункті 9 цієї постанови Пленуму ВСУ зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд маєвиходитиіз засад розумності,виваженості та справедливості. Суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок ДТП він дійсно зазнав душевних страждань, спричинених хвилюваннями, нервовим стресом, оскільки подія дорожньо-транспортної пригоди сама по собі є стресовою ситуацією та тягне душевні хвилювання. А тому, враховуючи наведене суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування йому відповідачем моральної шкоди є обґрунтованими. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, глибину страждань. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більша ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що в цій частині позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. моральної шкоди. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі - 10000,00 грн, що становить 20 % відзаявленої позивачем суми - 50 000,00 грн. Відтак, стягненню з відповідача на користь держави підлягає сума судового збору, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. Сума судовогозбору у відсотковомувідношенні від задоволеної суми становить 198,48 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial