Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

15.09.2022 позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] . Шлюб було розірвано у 2008 року. В даний час донька повнолітня та продовжує навчатися у Київському національному торговельно-економічному університеті. Відповідач працює та отримує заробітну плату. Позивачка, посилаючись на вищевикладені обставини просить суд стягнути на її користь аліменти на дочку - [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі - 3000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і на період навчання доньки, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. 23.09.2022 у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 07.11.2022. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України. 10.10.2022 відповідач звернувся до суду з відзивом, в якому зазначає, що він не визнає позов та просить відмовити у його задоволенні повністю ( а.с. 26-27). 13.10.2022 позивачка надіслала відповідь на відзив, якою просить суд задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися ( а.с. 47-48). 20.10.2022 відповідач заперечив проти відповіді на відзив та вчергове просив відмовити у позові ( а.с.55-56). 07.11.2022 суд перейшов від спрощеного позовного в загальний порядок розгляду даної справи. Підготовче судове засідання призначено на 08.12.2022 о 10:00. 08.12.2022 підготовче судове засідання відкладено на 20.12.2022 через відсутність електропостачання в приміщенні Володарського районного суду Київської області у зв`язку з стабілізаційними відключеннями світла по всій Київській області. 09.12.2022 позивачка подала до суду заяву, якою просить суд розгляд справи проводити за її відсутності , позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Одночасно долучила до матеріалів справи додаткові докази на ствердження своїх вимог ( а.с.76-101). 20.12.2022 підготовче судове засідання було відкладено на 26.12.2022, оскільки приміщення Володарського районного суду Київської області було відключено від електроживлення у зв`язку з аварійним відключенням світла, через масовані атаки рф по критичній інфраструктурі України. Відповідач подав заяву, якою просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та одночасно повідомив, про частковість визнання позовних вимог. Просить суд прийняти рішення за наявними матеріалами справи, згідно вимог чинного законодавства ( а.с.106). 26.12.2022 суд закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, та призначив до судового розгляду по суті на 29.12.2022 о 09:30. Станом на 29.12.2022 позивачка, відповідач, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи судом. Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися. До суду надійшли заяви від позивачки та відповідача про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка підтримує позовні вимоги у повному обсязі ( а.с.73), відповідач частково позовні вимоги визнав ( а.с.106). Третя особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи ( а.с.112). З огляду на вказане суд, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу вчинявся судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, відзивом, відповіддю на відзив, запереченнями на відповідь на відзив, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка, дошлюбне прізвище « [PERSON] » перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] ( а.с.4). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] ( а.с.6). 17.04.2008 року шлюб було розірвано ( а.с.5). [PERSON] , [INFO] , донька сторін по справі, є повнолітньою та студенткою 2 (другого) курсу заочної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології Державного торговельно-економічного університету, що стверджено довідкою № 741 від 22.09.2022 року ( а.с.17) де до тепер навчається на платній основі. Відповідно договору № 491з/6п-2022 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торговельно-економічному університеті від 22.08.2022 загальна вартість навчання складає 59 675,00 гривень. Оплата здійснюється поетапно у розмірі 8525,00 гривень за 7 (сім) етапів ( а.с.18-19). Дочка не отримує стипендію та не має інших доходів, на ствердження даного факту позивачка надала суду відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела виплачених та утриманих податків станом на 13.10.2022 ( а.с. 52). Витрати понесені нею на утримання доньки , окрім плати за навчання, підтверджені чеками про оплату ( а.с. 76-101). Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач і звернулася з даним позовом до суду та ставить питання про стягнення аліментів з батька дочки у твердому грошовому розмірі з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Одночасно звертає увагу суду, що відповідач працює та отримує заробітну плату, не хворіє. Щодо двох дітей, про яких пише відповідач у своєму відзиві, то позивачка зазначила, що він не є їх батьком та оскільки вони мають власних батьків на яких і покладено обов`язок щодо їх утримання. Відповідач, заперечуючи проти вимог позивачки у відзиві та запереченнях проти відповіді на відзив зазначає, що він одружений та має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, отримує невелику заробітну плату, про що надав довідки з теперішнього та попереднього місця роботи ( а.с.34-36). Повнолітня дочка навчається заочно та одночасно працює, тому вважає, що вона спроможна самостійно оплачувати своє навчання. В подальшому відповідач свою позицію змінив і у своїй заяві від 20.12.2022 повідомив, що частково визнає позовні вимоги ( а.с. 106), при цьому не зазначив в чому саме полягає частковість. В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із таких міркувань. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 308/4214/18, в якій досліджував питання визначення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання. ВС нагадали, що відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Також ВС зазначив, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, судом установлено, що [PERSON] , яка є дочкою позивачки та відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання на другому курсі заочної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології Державного торговельно-економічного університету , ніде не працює, незаміжня, інших доходів для забезпечення своєї життєдіяльності не має. Вона продовжує навчання на оплатній основі (оплата за навчання складає 59 675,00 гривень) та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати на оплату навчання, витрати пов`язані з проїздом до навчального закладу, витрати на придбання канцелярських товарів, харчування, одягу та взуття. Також, суд вважає, що для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, судом враховується, що відповідач працює, тобто отримує постійний дохід, що стверджено наданою відповідачем довідкою з місця роботи ( а.с. 35, 36, 37). Одружений та не має на своєму утриманні дітей чи непрацездатних батьків. Щодо двох неповнолітніх дітей на наявність яких відповідач посилається, то він не надав відповідних доказів зокрема свідоцтва про народження дітей де він зазначений батьком. Водночас твердження відповідача, що діти дружини, перебувають на його утриманні не береться судом до уваги, оскільки діти мають своїх батька та матір, які зобов`язані їх утримувати. Заробітна плата [PERSON] за період з липня по грудень 2021 року склала 46580,27 гривень, за період за вересень 2022 року - 5 665,45 гривень. Таким чином, наведені доводи свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у виді аліментів донці, оскільки з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні обов`язку щодо виплати аліментів. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання ( незалежно від форм навчання); потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. В той же час, суд вказує на рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають (перебували) вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Тобто матір [PERSON] на рівні із відповідачем повинна приймати участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Отже вартість понесених позивачем витрат на оплату навчання повинна бути включена у розмір визначених судом аліментів. Оскільки чинним законодавством не визначено мінімальний прожитковий мінімум для повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до 23 років, суд вважає за можливе орієнтуватися при визначенні розміру аліментів на мінімальний рекомендований розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 1 грудня 2022 року складає: -для дітей віком до 6 років - 2 тис. 272 грн; -для дітей віком від 6 до 18 років - 2 тис. 833 грн. У позовній заяві позивачка просить суд встановити виплату аліментів у розмірі 3 000,00 гривень щомісячно доходу ( заробітку) платника аліментів. Крім наведеного, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки у твердій грошовій формі у розмірі 2500,00 гривень заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і на період навчання [PERSON] , оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з оплатою за навчання, з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання ( канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, лікуванням та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітню дитину для забезпечення її життєдіяльності. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивачка в силу закону звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наразі позивачка при зверненні до суду не проводила оплату судового збору, отже з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 50 відсотків визначеного розміру судового збору на користь держави, в розмірі - 496,20 грн, решта компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial