Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

16 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 16.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області , актовий запис 74. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, які виникали через образи, внаслідок чого між сторонами припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, та проживають окремо. Посилаючись на дані обставини позивач просила шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини.. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.11.2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження в судовому засіданні . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.12.2022 року підготовчий розгляд справи було закінчено та призначено справу до розгляду по суті. В судове \~засідання позивач [PERSON] не з`явилася, \~надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, не подав відзив. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України \~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування\~ жінки та\~чоловіка до\~шлюбу не\~допускається.\~Таке положення \~національного законодавства\~України відповідає\~ст.16\~Загальної декларації\~ прав людини,\~прийнятої Генеральною\~Асамблеєю ООН\~10\~грудня 1948\~ року,\~згідно з\~якою чоловіки\~і жінки,\~які досягли\~повноліття,\~мають право\~без будь-яких\~ обмежень за\~ознакою раси,\~національності або\~релігії одружуватися\~і засновувати\~сім`ю.\~Вони користуються\~однаковими правами\~щодо одруження\~під час\~шлюбу та\~під час\~його розірвання. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~Згідно \~ст.\~112\~ч.2\~Сімейного кодексу\~України суд\~постановляє рішення\~про розірвання\~шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне проживання\~чоловіка й\~дружини та\~збереження шлюбу\~суперечать інтересам\~одного з\~них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 16.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №74, що підтверджується свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Від щлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження , копії який наявні в матеріалах справи. (а.с.11-12) Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя\~з відповідачем\~не склалося\~з причин\~відсутності взаєморозуміння\~взаємоповаги один\~до одного,\~несумісності характерів\~та різних\~поглядів на\~життя . Сторони припинили подружні відносини та з листопада 2021 року проживають окремо. Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 113 СК України\~ \~\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачка \~просить залишити їй прізвище яке вона отримала після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається « [PERSON] ». Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують,\~ спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.114\~Сімейного\~кодексу\~України -\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по справі вирішуються відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.24,ч.3ст.105,ч.3ст.109,110,112,113,115Сімейного кодексу України,

Outcome: approved