Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 07.11.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом з нею. Рішенням суду із [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На даний час дочка [PERSON] навчається на денній формі першого курсу економічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка. У зв`язку із навчанням на денній формі дочка потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків, перебуває на повному її утриманні, власного заробітку не має, а навчання в університеті потребує значних матеріальних витрат, які складаються з: оплати вартості навчання в сумі 27436 грн, проживання в гуртожитку - 7500 грн, придбання підручників, канцелярського приладдя, проїзду до місця навчання, харчування, одягу тощо. Вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя необхідний для навчання дочки, оскільки має невеликий заробіток. Враховуючи те, що відповідач є здоровим та працездатним, легально працює за кордоном, отримує високу заробітню плату, вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти на утриманні дочки, яка продовжує навчання. А тому, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи їх стягнення з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, але не довше чим до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України адвокат подав заяву, у якій просив розгляд справи провести у його та позивача відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. При ухваленні рішення просив суд врахувати, що згідно наданих відповідачем документів останній щомісячно витрачає на оренду житла кошти в сумі близько 19250 грн, що спростовує його твердження про відсутність фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України подав заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, проти задоволення позову заперечував, оскільки не має постійного заробітку, проте має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , несе витрати по їх утриманню, винаймає житло в м. Рига, за яке згідно договору оренди від 04.03.2022 року сплачує кошти в сумі 312 євро та щомісячні комунальні платежі, а донька [PERSON] має змогу працювати та самостійно утримувати себе, оплачувати навчання. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2022 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судовий розгляд о 09 год. 30 хв. 14.12.2022 року, який через неявку відповідача відкладався на 09 год. 30 хв. 10.01.2023 року та за клопотанням представника позивача на 14 год. 30 хв. 18.01.2023 року. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Як встановлено в суді, сторони [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано, є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.06.2010 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2017 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2010 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати разом з позивачем [PERSON] , з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 20.08.2010 року стягувались аліменти згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.09.2010 року в розмірі 500 грн щомісячно, а за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2018 року - в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З довідки №323 від 27.09.2022 року слідує, що [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми здобуття освіти економічного факультету першого (бакалаврського) рівня освіти Львівського національного університету імені Івана Франка. Навчання проводиться за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, його закінчує 30 червня 2026 року. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання, не працює, доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Витрати для забезпечення навчання дитини, проживання в гуртожитку, проїзд, придбання навчальних посібників, канцелярських товарів, продуктів харчування, одягу, взуття несе її мати - позивач [PERSON] . Відповідно до довідки ТОВ «Львівська пивна компанія» [PERSON] за період з березня по серпень 2022 року отримала на посаді оператора з уведення даних в ЕОМ заробітну плату в розмірі 9884,18 грн. Згідно копії квитанції №0.0.2656813818.1 від 29.08.2022 року [PERSON] сплачено за навчання в університеті доньки [PERSON] [NUMBER] грн та згідно копії квитанції №0.0.2672424344.1 від 13.09.2022 року 3750 грн плати за гуртожиток. Відповідач [PERSON] має на утриманні також трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про їх народження; постійно проживає у житлі, яке орендує, по [ADDRESS] , що підтверджується даними посвідки на постійне проживання та договору оренди житла, має заробітки за кордоном. Застосовані норми права Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статтей 187,189-192, 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] на день звернення до суду її матері не досягла 23 років, не одружена, продовжує навчання, не працює, так як навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до його закінчення, оскільки для забезпечення такого навчання необхідні кошти на здійснення плати за навчання, проживання в гуртожитку, проїзд, придбання підручників, канцтоварів, продуктів харчування, одягу та взуття. Відповідач, який є батьком дитини, не є особою з інвалідністю, проживає та працює за кордоном, а тому спроможний надавати дочці допомогу на період її навчання Визначаючи розмір аліментів, суд враховує також стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, реальну можливість останнього сплачувати аліменти, не порушуючи прав останнього, а також можливість одержання повнолітньою дочкою матеріальної допомоги і від матері [PERSON] , яка також є працездатною, недоведеність останньою позовних вимог про стягнення аліментів у визначеному нею розмірі, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 07 листопада 2022 року і до закінчення [PERSON] навчання - 30 червня 2026 року, але не довше чим до досягнення нею двадцяти трьох років. Судові витрати В силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial