Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його наступним. 25.07.2017 року відповідач [PERSON] позичив у нього 6000,00 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу письмову розписку від 25.07.2017 та зобов`язався повернути борг до 25.11.2017 року. 25.09.2020 року відповідач [PERSON] позичив у нього 9000,00 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу письмову розписку від 25.09.2020 та зобов`язався повернути борг до 30.12.2020 року. На неодноразові звернення щодо повернення суми боргу останній не повертає кошти. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача 15000,00 доларів США боргу за вказаними розписками та судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю , не заперечує щодо заочного розгляду справи , просить позов задоволити та слухати справу у їх відсутності . Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений завчасно та належним чином про що свідчить оголошення на офіційному веб сайті судової влади,відзив на позов не подав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, проти чого не заперечив представник прозивача та що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до частин 2-6 статті 19ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідач своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи розписок, 25.07.2017 року відповідач [PERSON] позичив у нього 6000,00 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу письмову розписку від 25.07.2017 та зобов`язався повернути борг до 25.11.2017 року. 25.09.2020 року відповідач [PERSON] позичив у нього 9000,00 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу письмову розписку від 25.09.2020 та зобов`язався повернути борг до 30.12.2020 року (а.с.30,31). У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Про отримання зазначених коштів від позивача відповідач склав відповідно розписки (оригінали яких знаходяться в матеріалах справи). Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. На підтвердження своїх доводів позивачем було надано оригінали розписок, як це передбачено ст. 1047 ЦК України, які долучена до матеріалів справи. Оскільки сторони дійшли обопільної згоди про те, що кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення боргу про що склали відповідні розписки, зазначене підтверджує факт укладення договорів позик між ними та його умови. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, які завжди висуваються. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом або не слідує із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України встановлено, що, якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. На спростування доказів позивача відповідачем не надано доказів про погашення суми боргу. Знаходження розписок у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача накористь позивача суми боргу за договорами позики (борговими розписками), шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики у розмірі 15000,00 доларів США. На підставі наведеного та

Outcome: approved