Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 23.02.2022 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № Л230222-1 (надалі договір), за умовами якого позивач надав останньому грошові кошти в сумі 90329 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США 29, 50 грн.) на день укладення цього договору еквівалентно 3062 доларів США. Зазначає, що згідно договору позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно із визначеними цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати еквіваленту 3062 долари США за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 6 (шість) місяців з моменту укладення даного Договору, тобто до 23.08.2022 року. Позивач свої зобов`язання за договором позики №Л230222-1 від 23.02.2022 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі та в строки, встановлені Договором. На підтвердження виконання істотних умов договору позики, відповідачем була власноручно складена та написана розписка, із змістом якої останній підтвердив, що він отримав позику від позивача у сумі 90329 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на день укладення цього Договору еквівалентно 3062 долари США та зобов`язався повернути цю суму позивачу у строк до 23.08.2022 року. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання повернути грошові кошти не виконав в повному обсязі. У подальшому, відповідач умисно ухилився від повернення грошових коштів, у зв`язку чим у нього утворилась сукупна заборгованість у розмірі 124011 грн., що еквівалентно 3062 долари США (1 долар США на дату звернення до суду із позовною заявою = 40, 50 грн). Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача суму боргу за Договором позики від 23.02.2022 року у розмірі 124011 грн., а також судові витрати. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 23.02.2022 року між [PERSON] , як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 90329 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США 29, 50 грн.) на день укладення цього договору еквівалентно 3062 доларів США. Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно із визначеними цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати еквіваленту 3062 долари США за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 6 (шість) місяців з моменту укладення даного Договору, тобто до 23.08.2022 року. \~ \~ \~ \~Факт укладення договору позики між сторонами та факт отримання відповідачем коштів на виконання умов цього договору підтверджується особистою розпискою [PERSON] від 23.02.2022 року. Розписка складена рукописом, підписана [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Як встановлено судом, відповідачем грошове зобов`язання не виконано. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц. Враховуючи ту обставину, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повернув, то таку суму боргу слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. Судом встановлено, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 124011\~грн.\~(3062\~ долари\~США х\~40,\~50 грн). \~ \~ \~ \~Таким чином, з відповідача слід стягнути 124011\~грн. основного боргу згідно Договору позики від 23.02.2022 року. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає обгрунтованими заявлені [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, зокрема, представник позивача просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 49604, 40 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи ордер на надання правничої (правової допомоги) від 28.07.2022 року, договір-доручення про надання правової (правничої) допомоги № 04-2021 від 14.05.2021 року з додатком № 2 (додаткова угода про внесення змін до договору) та додатком № 3 (види та обсяг правової (правничої) допомоги, розміри та порядок оплати винагороди (гонорару). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд, з урахуванням основоположних засад\~справедливості,\~виваженості та\~розумності,\~ вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 5000 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 1240, 11 грн. (ціна позову 124011 грн. х 1%), а також витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. Разом з тим, у зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне понесені [PERSON] витрати зі сплати судового збору за подання вказаної заяви у розмірі 496, 20 грн. залишити за ним. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial