Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 22.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. було відкрите виконавче провадження № 69696043 на підставі виконавчого напису №9919, що вчинений 25.01.2022 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з неї заборгованості в сумі 41741,00 грн., укладеного з ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» , правонаступником якого є ТОВ «Вердикт капітал». Під час вчинення нотаріальних дій по видачі вказаного виконавчого напису позивачка не була присутня і про його існування дізналася після того, як його пред`явив до виконання стягувач. Позивачці взагалі не відомо та не зрозуміло про який борг йде мова, оскільки ніяких договірних або зобов`язальних відносин між нею та ТОВ «Вердикт капітал» , а також між нею та ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» не існує та ніколи не існувало. Таким чином має місце спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення грошових коштів, в зв`язку з чим, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9919, що вчинений 25.01.2022 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з неї заборгованості в розмірі 41741,00 грн. користь ТОВ "Вердикт капітал " та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. За клопотанням позивачки ухвалою Ічнянського районного суду від 29 листопада 2022 року забезпечено позов шляхом зупинення примусового стягнення на підставі виконавчого напису №9919, вчиненого 25.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 41741,00 грн. у виконавчому провадженні №69696043, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві з просить про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, відзиву на позовну заяву не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. , будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надіслав На вимогу суду надав копії виконавчого провадження №69687391 від 19.08.2022 року та копії документів на підставі яких був зроблений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] кредитного боргу. Третя особа:\~приватний нотаріус\~ Івано-Франківського\~ міського\~нотаріального округу\~Личук \~Т.В.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~ повідомлений\~ належним\~чином,\~судова повістка\~разом з\~документами \~повернулась з\~відміткою \~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою». Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Таким чином, як що у судове засідання ніхто не з`явився, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9919 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №2113053211007 від 10.05.2021 року, укладеним з ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування»" , правонаступником якого на підставі Договору факторингу «1-12 від 01.12.2021 року є ТОВ «Вердикт капітал». Строк платежу за кредитним договором №2113053211007 від 10.05.2021 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості складає 41 741,00грн.(а.с.7). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ Про нотаріат ). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 ЗУ "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду №201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року . Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. При вчиненні Напису приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. посилається на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, але при цьому у розпорядженні нотаріуса були відсутні необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку документи , а саме: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання та підтверджують отриманням ним даної вимоги. Крім того,\~доказів на\~підтвердження вказаних\~обставин відповідачем\~суду \~не було\~надано кредитний\~договір №2113053211007\~ від\~10.05.2021\~року,\~відповідно до\~якого було\~вчинено виконавчий\~напис нотаріусом,\~в зв`язку з чим судом розглянуто справу на підставі наявних у справі доказів. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» чи приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. не отримувала, не була проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Крім того, зважаючи на визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів , за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" , на момент виникнення спірних відносин , зокрема в момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору. У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9919 від 25.01.2022 року , вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення заборгованості по кредитному договору № 2113053211007 від 10.05.2021 року з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал»» , необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с. 5).За приписом ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати є судовими та підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved