Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом у якому зазначає, що у 2007 році на розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебувала справа за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток та розподіл нерухомого майна в натурі, а саме: належної сторонам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.05.1997 року квартири [ADDRESS] , загальною площею 82 кв.м. Заочним рішенням Ужгородського міськрайонногосуду від 25.10.2007 року було визначено розміри часток шести співвласників в рівних долях по 1/6 частини кожному, припинено право спільної власності та виділено сторонам належні їм частки в натурі. Після набрання вищезазначеним рішенням суду законної сили позивачами по справі на його підставі було поділено спірну квартиру на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , оформлено два свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 179113 від 06.11.2009 року та серії [NUMBER] від 14.01.2009 року та було прийняте рішення про реєстрацію права власності на квартиру3а буд. [ADDRESS] від 18.12.2009 року, реєстраційний номер 26098802, номер запису 26286, в книзі 139. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12.05.2010 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.10.2007 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2010 року позовну заяву про визначення часток та розподіл нерухомого майна залишено без розгляду, тобто, спір у даній справі по суті не вирішено, право спільної сумісної власності повернуто у попередній стан і свідоцтво про право власності на житло від 28.05.1997 року залишилося діючим. Враховуючи вищевикладені обставини рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2018 року, що набрало законної сили 11.05.2018 року по справі № 308/12264/17 було задоволено її [PERSON] - позов до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно і рішення про реєстрацію права власності та вирішено: скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 06.11.2009 року та серії [NUMBER] від 14.01.2009 року, скасувати рішення про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] від 18.12.2009 року, реєстраційний номер 26098802, номер запису 26286, в книзі 139, як вчинені на підставі скасованого рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.10.2007 року. Таким чином, на сьогоднішній день єдиним правомірним документом, що засвідчує право власності на квартиру [ADDRESS] , в тому числі і її, є свідоцтво про право приватної спільної сумісної власності від 28.05.1997 року, тобто, відновлено стан речей, що існував до 25.10.2007 року, а саме: квартира [ADDRESS] на даний час належить на праві приватної спільної сумісної власності померлій [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях без визначення часток. Разом з тим, при намаганні належним чином оформити своє право приватної спільної сумісної власності виникли проблеми, пов`язані з тим, що скасоване рішення суду від 25.10.2007 року було виконано: свідоцтво про право власності на житло від 28.05.1997 року анульовано, так як скасованим рішенням суду було припинено право спільної сумісної власності квартири, а квартира [ADDRESS] поділена в натурі на дві № 3 та № 3а за рішенням виконкому Ужгородської міської ради № 438 від 07.11.2008 року. Крім того, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 14.01.2009 року, що було скасовано судовим рішенням від 10.04.2018 року, було оформлено свідоцтво про право на спадщину за померлою [PERSON] від 27.11.2009 року за № 3-2080на квартири [ADDRESS] , дія якого на сьогоднішній день також ще не припинена. Зазначає, що всі вищенаведені факти підтверджуються письмовим роз`ясненням відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за № 17-09/116 від 03.05.2019 року та доданими до позовної заяви судовими рішеннями та іншими матеріалами. Вказує, що як випливає із вищезазначених обставин та роз`яснення державного реєстратора наявність не скасованих в судовому порядку безпідставних свідоцтва про право на спадщину та рішення органу державного самоврядування про розподіл спірної квартири на дві квартири не дає їй можливості належним чином оформити право власності на належне їй нерухоме майно, тобто перешкоджає їй володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а відтак дані документи підлягають до скасування, як вчинені на підставі скасованого рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.1.2007 року та скасованого судовим рішенням від 10.04.2018 року свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 14.01.2009 року. А тому просить скасувати свідоцтво про право на спадщину за померлою [PERSON] від 27.11.2009 року за № 3-2080 на квартири [ADDRESS] , видане відповідачу [PERSON] державним нотаріусом ПершоїУжгородської держнотконтори Ластівка А.В. та рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 438 від 07.11.2008 року про поділ квартири [ADDRESS] на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву згідно якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов з мотивів, викладених у такому. Зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявний відзив у якому представник Ужгородської міської ради пояснила обставини прийняття рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 438 від 07.11.2008 року про поділ квартири [ADDRESS] на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Просила розглянути справу у відсутності представника Ужгородської міської ради на підставі наявних матеріалів у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов відповідачем не подано, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно надавши оцінку наявним у справі доказам які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.05.1997 року виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї невістці [PERSON] , сину - [PERSON] , дочці - [PERSON] , онучці - [PERSON] , онуку - [PERSON] . 25.10.2017 року Ужгородським міськрайонним судом у справі № 2п-3672/07 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток та розподіл нерухомого майна в натурі ухвалено рішення, згідно якого позов задоволено, ухвалено визначити частки шести співвласників в рівних долях по 1/6 частини кожному, припинено право спільної власності та виділено сторонам належні їм частки в натурі. Також встановлено, що вказане рішення було виконано. Відповідно до п. 2.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 438 від 07.11.2008 року вирішено: 4/6 квартири [ADDRESS] загальною площею 51,2 кв.м., житловою 33,11 кв.м., присвоїти порядковий номер квартира [ADDRESS] ; 2/6 квартири [ADDRESS] загальною площею 30,8 кв.м., житловою 22,8 кв.м. присвоєно порядковий номер квартира [ADDRESS] . Зобов`язано КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» внести необхідні зміни в технічну документацію будинковолодіння та видати свідоцтво про право власності замість раніше виданих документів. Згідно вказаного рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 438 від 07.11.2008 року видано два свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 06.11.2009 року (на квартиру [ADDRESS] ) та серії [NUMBER] від 14.01.2009 року (на квартиру [ADDRESS] ). Таким чином, враховуючи, що рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.10.2007 року у справі № 2п-3672/07 було виконано, свідоцтво про право приватної спільної сумісної власності від 28.05.1997 року - анульовано. Однак, в подальшому ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12.05.2010 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.10.2007 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2010 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток та розподіл нерухомого майна в натурі про визначення часток та розподіл нерухомого майна залишено без розгляду, тобто, спір у даній справі по суті не вирішено, право спільної сумісної власності повернуто у попередній стан, що існував до 25.10.2007 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2018 року по справі № 308/12264/17, що набрало законної сили 11.05.2018 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно і рішення про реєстрацію права власності та вирішено: скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 06.11.2009 року та серії [NUMBER] від 14.01.2009 року, скасувати рішення про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] від 18.12.2009 року, реєстраційний номер 26098802, номер запису 26286, в книзі 139, як вчинені на підставі скасованого рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.10.2007 року. Разом із тим, при зверненні [PERSON] до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, її було повідомлено про наявність не скасованого свідоцтва про право на спадщину від 27.11.2009 року за № 3-2080 виданого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В. про право на спадщину в частині кв. [ADDRESS] , в порядку спадкування за померлою [PERSON] , яка належала їй згідно з свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 14.01.2009 року, яке скасоване судом. Також нескасованим є п. 2.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 438 від 07.11.2008 року про поділ квартири [ADDRESS] на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Зазначені обставини унеможливлють реєстрацію позивачкою права приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. А тому на підставі вищенаведеного, суд приходить ддо висновку, що свідоцтво про право на спадщину за померлою [PERSON] від 27.11.2009 року за № 3-2080 на квартири [ADDRESS] , видане відповідачу [PERSON] державним нотаріусом Першої Ужгородської держнотконтори Ластівка А.В. та п. 2.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 438 від 07.11.2008 року про поділ квартири [ADDRESS] на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] підлягають скасуванню як такі, що вчинені на підставі скасованого рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.10.2007 року у справі № 2п-3672/07 та скасованого рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2018 року у справі № 308/12264/17 свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 14.01.2009 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved