Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09.08.2011, є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Разом з тим, між сторонами існують непорозуміння щодо визначення місця проживання дитини, хоча відповідач жодним чином не бере участі у вихованні сина, не проводить з ним часу та не відвідує його, не організовує дозвілля дитини у вільний поза навчанням час та не надає матеріального забезпечення. Зазначила, що в змозі забезпечити належні побутово-матеріальні умови для дитини, отримує стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Враховуючи вік сина, його інтереси, участь матері у його вихованні, вважає, що визначення місце проживання з нею сприятиме його повноцінному розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, відповідати найкращим інтересам дитини. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його та позивача відсутності. Окрім цього, до суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача на корить позивача витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 3 000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, відповідно до якої останній зазначає, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, оскільки шлюб між ними розірвано, відтак спільна дитина сторін проживатиме з матір`ю. Відповідач не заперечував щодо мирного врегулювання питання визначення місця проживання дитини та прийняття рішення органом опіки та піклування. Просив відмовити у стягненні судових витрат, оскільки відповідач жодним чином права позивача не порушував та не створював підстав для звернення з позовом до суду. Щодо розміру витрат на правничу допомогу вважає такий не співмірним з предметом спору та складністю справи, відсутнє документальне підтвердження їх понесення. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.09.2009. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09.08.2011. Як видно з характеристики [PERSON] , виданої СЗШ №97 м. Львова, [PERSON] навчається у школі з першого класу, мати приділяє належну увагу вихованню сина, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №58, акту обстеження матеріально-побутових умов №59, виданих 09.06.2022 ОСББ «Миколайчука 14», [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , матеріально-побутові умови задовільні. Відповідно до характеристики [PERSON] , 1984 р.н., остання з жовтня 2007 року працює у ФОП « [PERSON] » на посаді продавця, за час роботи проявила себе як кваліфікований, дисциплінований та відповідальний працівник. Із характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої 09.06.2022 ОСББ «Миколайчука 14», встановлено, що за період проживання останньої у квартирі [ADDRESS] скарг від сусідів не надходило, проявила себе виключно з позитивної сторони. У неї міцна сім`я, вона займається вихованням дітей, бере активну участь у громадському житті житлового кварталу, підтримує добрі стосунки як і у сім`ї та в спілкуванні з сусідами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень частин 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 21.11.2022 про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач наполягає на визначенні місця проживання дитини, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечить її інтересам, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача [PERSON] надано договір про надання правової допомоги від 16.06.2022, акт про надання правової допомоги №01 згідно договору про надання правової допомоги №424 від 16.06.2022, рахунок-фактуру №01 від 21.09.2022 на суму 3000 грн. Враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, інші обставини, зокрема, визнання позову відповідачем ще до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем [PERSON] при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 992,40 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн., а решту судових витрат у розмірі 496,20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved