Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ковпаківського районного суд у м.Суми від 19.09.2005 по цивільній справі №2-4281/05/ за позовом [PERSON] до [PERSON] та стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Ковпаківського райсуду м.Суми від 19.09.2005р. по цивільній справі 2-4281/05/ за позовом [PERSON] до [PERSON] задоволено позовні вимоги [PERSON] та вирішено стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 30.08.2005 та до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Зазначає що з 15.07.2007 перебуває в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Згідно судового наказу Зарічного районного суду м.Суми від 25.10.2022 з нього стягується на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 20.10.2022 і до повноліття дитини. Враховуючи що на даний час в позивача змінився сімейний стан та народилася дитина в іншому шлюбі, стягують аліменти на утримання другої дитини вважає, що існують об`єктивні підстави для зменшення розміру аліментів, у зв`язку з чим і звертається до суду. Ухвалою суду від 21.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 11:00, 11.01.2023. У судове засідання, призначене на 11.01.2023 учасники справи повідомлені про час та місце її розгляду не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, відзив чи заперечення на позов відповідачем у встановлений строк до суду не надано. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.09.2005 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів до повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Позивач є батьком ще однієї дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16) та сплачує аліменти на її утримання, а саме [PERSON] , які стягнуті з нього відповідно до судового наказу №591/5169/22 від 25.10.2022 Зарічним районним судом м.Суми у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20.10.2022. Як на підставу звернення із позовом до суду вказує на зміну свого сімейного та фінансового положення у зв`язку зі стягненням аліментів на другу дитину від іншого шлюбу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, в силу положень ст.192 СК України розмір аліментів не є незмінним. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи, суд вважає, що позивачем не доведено обставин на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, щодо погіршення його матеріального стану, зокрема долучені позивачем до позову довідка про доходи за останні шість місяців свідчить про його стабільне матеріальне становище, а посилання на стягнення з нього аліментів на утримання сина від іншого шлюбу на підставі наказу Зарічного районного суду м.Суми від 25.10.2022 само по собі не свідчить про зміну його матеріального становища, та те, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі визначеному відповідними судовими рішеннями. Більш того, позивачем не надано відомостей, що [PERSON] , яка зареєстрована з ним за однією адресою, звертаючись до Зарічного районного суду м. Суми з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів повідомила суд про наявність в нього на утриманні ще однієї дитини, чи що він звертався до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами чи зміну розміру аліментів на іншу дитину. При вирішенні позову суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, працездатний, будь-яких доказів щодо об`єктивної неможливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.09.2005 позивачем не надано. Також, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання, діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, [PERSON] досягне повноліття [INFO] , а стягнення аліментів у розмірі визначеному рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.09.2005, з урахуванням іншого рішення суду не буде суперечити вимогам ст. 128 КзПП. Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи положення ст. 182, 192 СК України, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed