Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

09.09.2022 представник позивача звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідач за місцем свого проживання в [ADDRESS] здійснює фактичне споживання природного газу, постачальником якого є ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», про що свідчать платіжні документи (рахунки). На умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, споживачем [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювалися відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Позивач свої зобов`язання виконав та надав споживачу послуги, однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та не оплачував повністю вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий природний газ станом на 31.08.2022 становить 6571 грн. 71 коп., з яких 6237 грн. 32 коп. - основний борг, 272 грн. 36 коп. - інфляційні витрати, 62 грн. 03 коп. - 3% річних. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на умовах договору, а й на вимогах закону, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідач як споживач житлово-комунальних послуг свого обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг не виконав та, відповідно, порушив вимоги ст.526 ЦК України, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань до відповідача слід застосувати також спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України, а саме - стягнення інфляційних втрат та 3% річних.\~Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 6237 грн. 32 коп., 3 % річних в сумі 62 грн. 03 коп. та інфляційні втрати в розмірі 272 грн. 36 коп., а всього 6571 грн. 71 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 2481 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, передбачених в позові. 23.12.2022 від представниці позивача надійшли письмові пояснення у справі, згідно з якими ТОВ «Енерджі Трейд Груп» з 01.10.2021 по 15.10.2021 здійснювало постачання природного газу споживачу [PERSON] на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, та заяви-приєднання, яка є додатком до Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01.07.2020. За період жовтня 2021 позивач здійснив поставку природного газу [PERSON] в загальному обсязі 782.60 м. куб. на загальну суму 6237.32 грн., що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача. При цьому зазначає, що нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювалося [PERSON] відповідно до об`ємів спожитого газу за даними Оператора ГРМ за встановленими цінами на газ. Отримавши інформацію про обєми (обсяги) спожитого відповідачем газу за відповідний календарний місяць позивач лише провів розрахунок його вартості та зазначив суму для сплати в платіжному документі. Слід зазначити, що згідно акту звірки обсягів споживання природного газу АТ «Львівгаз» від 07.11.2022 можна зробити висновок, що [PERSON] регулярно щомісячно не передавав показники газового лічильника, а саме за період з липня по вересень 2021 включно, а в подальшому йому було проведено корегування фактично спожитих об`ємів природного газу. Згідно вимог чинного законодавства постачальник не має повноважень здійснювати корегування об`ємів (обсягів) розподіленого та фактично спожитого природного газу, оскільки такими повноваженнями наділений оператор ГРМ в даному випадку АТ «ЛЬВІВГАЗ». Згідно акту звірки у жовтні 2021 [PERSON] спожив природний газ у обсязі 819.70 м. куб., у січні 2022 споживачу було відкореговано обсяги спожитого газу у відповідності до фактичних показників лічильника з показником (мінус) 810.19 м. куб.. Відповідно до платіжної квитанції АТ «Львівгаз» за жовтень 2021 у рахунку виставлено плату за 34.99 м. куб., разом з тим у виставленій квитанції постачальника ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» від 11.10.2021 зазначено, що у [PERSON] наявна переплата у розмірі 4234.96 грн. Оскільки відповідач має переплату у ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ», то у відповідності до Правил постачання природного газу він має звернутися до вказаної організації з письмовою заявою про повернення йому надлишково сплачених коштів. Дані обставини\~свідчать про\~те,\~що споживач\~ [PERSON] \~сплатив вартість\~спожитого природного\~газу, постачальником якого в той час був позивач, на рахунок ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ», який не здійснював йому на той час поставку природного газу. У свою чергу позивач здійснив нарахування за використані споживачем об`єми природного газу, які були передані з інформаційної платформи Оператором ГРМ. Разом з цим, з врахуванням корегування у січні 2022 розмір переплати ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» на даний момент має бути значно більшим. Згідно довідки про фінансовий стан споживача не вбачається, що Оператором ГРМ внесено корегування об`ємів спожитого від ТОВ «Енерджі Трейд Груп» [PERSON] природного газу, тому у постачальника відсутні підстави для здійснення перерахунків об`ємів фактично спожитого ним природного газу. Позивач вважає, що надані відповідачем докази не можуть братися судом до уваги, оскільки вони не спростовують наявну у відповідача заборгованість перед позивачем. З огляду на наведене просить задоволити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання пояснив, що позивач здійснював поставку природному газу за адресою його місця проживання не місяць, а лише два тижні. Дійсно покази з липня по вересень 2021 ним не подавалися, оскільки він звернувся до АТ «Львівгаз» із заявою про заміну лічильника, оскільки старий не працював. Не розуміє, чому позивач брав до уваги покази лічильника з липня по жовтень сумарно, якщо здійснював його обслуговування лише 2 тижні жовтня. Станом на вересень 2021 у нього була переплата за спожитий газ на суму 4243,96 грн., опалює житлову площу він за допомогою котла на дрова, газ використовує лише для приготування їжі, відтак не розуміє, як за два тижні жовтня він міг спожити 782.60 м. куб. газу. В судове засідання 11.01.2023 відповідач не з`явився. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, права та обов`язки сторін суд вважає, що у у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2021 [PERSON] підписав заяву-приєднання до Публічного договору-постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (а.с.16). Згідно поданої заяви відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-37). Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, врегульовані спеціальною нормою права - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, №2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем. Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. П.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Як вбачається із Акту звірки обсягів споживання природного газу АТ «Львівгаз» від 07.11.2022, споживачем [PERSON] дійсно з липня 2021 по вересень 2021 не подавалися своєчасно показники лічильника, як пояснив відповідач через подану заяву про несправність лічильника та необхідність його заміни. Між тим станом на 31.10.2021 (тобто за період дії договору про постачання природного газу між позивачем та відповідачем) в Акті зазначено показник 24350 м. куб. (тобто спожито 819.70 м. куб.) (а.с.63), хоча заміна лічильника згідно Акту про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку відбулася 17.01.2022 і станом на це число показник ПЛГ становив 23530.304 м. куб. (а.с.64). Як визнається самим представником позивача у письмових поясненнях від 23.12.2022, у січні споживачу було відкореговано обсяг спожитого газу у відповідності до фактичних показників лічильника (обсяги споживання природного газу у січні 2022 з показниками лічильника 23530.30 м. куб. та 30613.96 м. куб) з показником -810.19 куб. м. і при цьому таке коригування було здійснено шляхом вказівки обсягу з від`ємним значенням. Даними доказами, які суд вважає належними та допустимими, спростовується той факт, що відповідачем [PERSON] за період з 01.10.2021 по 15.10.2021 було спожито 782.60 м. куб. газу, відтак у нього як в споживача послуг не виникло обовязку оплачувати послуги, оскільки він фактично їх не отримав. Довідка про фінансовий стан споживача (а.с.11), на яку посилається представниця позивача як на основний доказ наявної заборгованості відповідача перед ТОВ «Енерджі Трейд Груп», даний факт не спростовує, в ній не відображено вищенаведені обставини, не відображено показники лічильника до та після жовтня 2021, не відображено факту корегування обсягів спожитого природнього газу, що мало місце у січні 2022. З аналізу п.4.4 Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01.07.2020 (а.с.19) та підстав поданого позову вбачається, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем [PERSON] за розрахунковий період був визначений відповідачем за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містилися в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природнього газу. Однак такі показники станом на жовтень 2021 були згодом відкореговані Оператором ГРМ в січні 2022 в користь Споживача на об`єм газу, що перевищує вказаний у позовній заяві постачальником та відносно якого фактично існує спір. Таким чином нарахування позивачем заявленої вартості природнього газу [PERSON] відбулося внаслідок подання Оператором ГРМ завищених та необґрунтованих показників спожитого природнього газу станом на жовтень 2021, фактично в подальшому відкорегованих в користь Споживача, тобто фактично спір існує між Постачальником та Оператором ГРМ, в даному випадку АТ «Львівгаз». У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природній газ відсутні також правові підстави для стягнення з нього інфляційних втрат та 3 % річних на суму заборгованості у відповідності з вимогами ст.625 ЦК України. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: dismissed