Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що [INFO] народився син позивача [PERSON] , його матір`ю є відповідачка по справі. Відповідачка по справі відмовилась від сина ще в пологовому будинку. Про те що народився син позивач дізнався вже після пологів і відразу ініціював те щоб забрати сина. З моменту народження син проживає з батьком, він повністю займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. Відповідачка немає бажання приймати участь у вихованні та немає часу. Вона навіть і не цікавиться дитиною. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважаємо за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, прохав задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала, проти позову не заперечувала. Третя особа: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання представника не направила, надавши до суду письмовий акт обстеження умов проживання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини та вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] в сторін народився син [PERSON] , його матір`ю є відповідачка, а батьком позивач по справі. З моменту народження син проживає з батьком, він повністю займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. Відповідачка немає бажання приймати участь у вихованні та немає часу, вона не цікавиться дитиною. Всі наведені вище факти свідчать про те, що гр. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо він якщо вона, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Отже, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого доведено за обставин цієї справи належними та допустимими доказами систематичного, умисного ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, які є законною підставою для позбавлення її батьківських прав. За обставин доведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, умисного незабезпечення належних побутових та соціальних потреб для дітей, забезпечення належного їх розвитку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка дійсно самоусунулася від виховання дітей, тривалий час, без поважних причин, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved