Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів зазначивши, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний зі слів матері, відпоідно до ст.135 СК України. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 26.02.2021 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , без позбавлення її батьківськи прав та передано дитину для подальшого влаштування органу опіки та піклування Коростенської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №250 від 07.04.2021 року малоліньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 23.04.2021 року дитина перебуває в дитячому будинку сімейного типу. Мати дитини, відповідач у справі, [PERSON] сина не віддвідує, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не цікавиться його життям, здоров`ям, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей, не надає допомоги на утримання сина, свідомо нехтує своїми материнськими обов`язками, чим ухиляється від своїх обов`язків. У зв`язку з бойовими діями на території України, дитина в даний час, перебуває на території Франції. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач клопотав про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, подавши письмову заяву. Відповідачка в судове засідання не прибула, про день розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових викликів за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення на сайті судової влади. Треті особи клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний зі слів матері, відповідно до ст.135 СК України. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 26.02.2021 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , без позбавлення її батьківськи прав та передано дитину для подальшого влаштування органу опіки та піклування Коростенської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №250 від 07.04.2021 року малоліньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 23.04.2021 року дитина перебуває в дитячому будинку сімейного типу. [PERSON] сина не віддвідує, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не цікавиться його життям, здоров`ям, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей, не надає допомоги на утримання сина, свідомо нехтує своїми материнськими обов`язками, чим ухиляється від своїх обов`язків. У зв`язку з бойовими діями на території України, дитина в даний час, перебуває на території Франції Вищевказані обставини стверджуються рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2021 року, рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №250 від 07.04.2021 року "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON] ", рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради № 299 від 21.04.2021 року "Про поповнення дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] вихованцем", з якого вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] влаштований в дитячий будинок сімейного типу, висновком органу опіки та піклування Коростенської міської ради, з якого вбачається доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №225 від 15.06.2022 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування з питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України її слід позбавити батьківських прав відносно сина. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2,3 ст. 193 СК України зазначає, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved