Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

29 червня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 05 вересня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №312. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 вересня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем і [INFO] у цьому шлюбі народилася дочка [PERSON] . Подружнє життя з відповідачем не склалося. Зазначає, що у них кардинально протилежні світогляди та погляди на шлюб і сім`ю. Спільних інтересів вони не мають, а взаємні відносини між ними повністю розладилися. З цих причин вони не ведуть спільного господарства. Зазначає, що відповідач [PERSON] побудував відносини з іншою жінкою і лише зрідка приходить додому, їх спільною дочкою не цікавиться. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, а примирення та відновлення подружніх відносин є неможливим, тому просить розірвати їх шлюб в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.27). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовим оголошенням про виклик особи на офіційному сайті судової влади (а.с. 31). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Врахувавши вищенаведене, дослідивши письмові докази, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про шлюб (а.с.6), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.13), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Прізвище позивача, після розірвання шлюбу, суд не змінює. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 992,40 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.4).

Outcome: approved