Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить суд стягнути витрачені на лікування потерпілого кошти в сумі 18179,85 грн. на користь Національної служби здоров`я України та витрачені на лікування потерпілого кошти у в сумі 2165,78 грн. на користь Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня № 2» Криворізької міської ради Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2021 року у справі № 211/3639/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Затверджено угоду про визнання винуватості від 22.02.2021 року. На підставі угоди про визнання винуватості призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Вказаним вироком встановлено, що 19.05.2020 року приблизно в 23 годині 30 хвилин у темний час, водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенц Віто 108Д», реєстраційний номер [NUMBER] , з двома пасажирами у салоні, без вантажу, рухався по сухому асфальтному покриттю освітленої міським електроосвітленням з електроопір, проїзній частині дороги вул. Дніпропетровське шосе, з боку вул. Серафимовича в напрямок Об`їзної дороги в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. Наближаючись до електроопори №225, по проїжджій частині дороги вул. Дніпропетровське шосе, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Віто 108Д», відволікся від керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, не урахував стан дорожнього покриття та не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини дороги вул. Дніпропетровське шосе, на праве узбіччя, де скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонного бордюру, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5; 2.3 (б); 2.3 (д) та 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: -\~«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; -\~«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»; … д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; -\~«п.12.1 При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, ... щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; Внаслідок не дотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною й достатньою умовою для запобігання події, по проїжджій частині дороги вул. Дніпропетровське шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, водій [PERSON] , відволікся від керування транспортним засобом, не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля «Мерседес Бенц Віто 108Д», реєстраційний номер [NUMBER] , за межі проїзної частини вул. Дніпропетровське шосе, на праве узбіччя з наступним наїздом на нерухому перешкоду у вигляді бетонного бордюру. В результаті дорожньо-транспортного пригоди пасажир автомобіля «Мерседес Бенц Віто 108Д», [PERSON] , була травмована. Відповідно до висновку експерта № 919 від 16.06.2020 року потерпілій [PERSON] , були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої плечової кістки, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Допущені водієм [PERSON] , порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні полі травми КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР з 20.05.2020 року по 09.06.2020 року. Згідно з довідкою-калькуляцією відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого № 22 від 20.12.2021 року та розрахунків вартості 1 ліжко/дня на утримання лікарні, складених відповідно до постанови КМУ від 16.07.1993 року № 545, витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] здійснювалися за рахунок коштів місцевого бюджету м. Кривий Ріг та коштів державного бюджету (коштів Національної служби здоров`я України (НСЗУ) та становили: за травень 2020 року 11 дн.х144,37 грн.; за червень 2020 року (місцевий бюджет) 9 дн.х64,19 грн. Всього за рахунок місцевого бюджету 2165,78 грн. За травень 2020 (кошти НСЗУ (державний бюджет) 11 дн. х 910,14 грн., за червень 2020 року (кошти НСЗУ (державний бюджет) 9 дн. х 907,59 грн. Всього за рахунок коштів НСЗУ 18179,85 грн. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження не заявлено. Рух по справі Ухвалою суду від 08 вересня 2022 року позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Аргументи учасників справи Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання (перебування). В матеріалах справи міститься докази отримання Відповідачем ухвали про відкриття провадження, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 11 жовтня 2022 року. Крім того, в матеріалах справи міститься розписка [PERSON] про те, що він повідомлений про розгляд справи на 12.12.2022 року. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2021 року у справі № 211/3639/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Затверджено угоду про визнання винуватості від 22.02.2021 року. На підставі угоди про визнання винуватості призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Вирок оскаржений не був, набрав законної сили 25.03.2021 року (а.с.17-19). Судом встановлено, що між Національною службою здоров`я України та Комунальним підприємством «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради було укладено Договір № 1060-Е420-Р000 про надання медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів (а.с.31-37). Згідно довідки Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради № 4212 від 21.12.2021 року у 2020 році КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР проводила лікування особи потерпілого [PERSON] (а.с.21). Відповідно до листа виконавчого комітету Криворізької міської ради від 04.04.2022 року КП Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР не проводило заходи судово-претензійного характеру, направлені на стягнення з гр. [PERSON] витрат на лікування [PERSON] (а.с.60). Згідно довідки Національної служби здоров`я України встановлено, що внаслідок вчинення злочину [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здооров`я Внаслідок отримання тілесних ушкоджень [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР в період з 20.05.2020 року по 01.06.2020 року. Вартість лікування 18179,85 грн. (а.с.64-65). Відповідно до довідки калькуляції відшкодування витрат за рахунок коштів місцевого бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, складеної КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні полі травми з 20.05.2020 року по 31.05.2020 року, вартість 1-го ліжко-дня 144,37 грн. Проведено 11 ліжко-днів. Сума затрачених коштів на лікування з 01.06.2020 року по 09.06.2020 року, вартість 1-го ліжко-дня 64,19 грн., проведено 9 ліжко-днів. Сума затрачених коштів на лікування 2165,78 грн. (а.с.22-24). Відповідно до довідки калькуляції відшкодування витрат за рахунок коштів НСЗУ на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, складеної КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні полі травми з 20.05.2020 року по 31.05.2020 року, вартість 1-го ліжко-дня 910,14 грн. Проведено 11 ліжко-днів. Сума затрачених коштів на лікування з 01.06.2020 року по 09.06.2020 року, вартість 1-го ліжко-дня 907,59 грн., проведено 9 ліжко-днів. Сума затрачених коштів на лікування 18179,85 грн. (а.с.25-27). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права У відповідності до ч.1, ч.3 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Частиною 7 статті 128 КПК України встановлено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2021 року у справі № 211/3639/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Затверджено угоду про визнання винуватості від 22.02.2021 року. На підставі угоди про визнання винуватості призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Вирок оскаржений не був, набрав законної сили 25.03.2021 року. У відповідності до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, суд вважає, що вина [PERSON] є доведеною і не підлягає розгляду в судовому процесі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між діями [PERSON] та перебуванням потерпілого на лікуванні є прямий причинний зв`язок. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Відповідно до Договору № 1060-Е420-Р000 про надання медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, укладеного з Національною службою здоров`я України Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради зобов`язується надавати медичні послуги а замовник оплачувати медичні послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Згідно заяви Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради від 21.12.2021 року № 4212 на ім`я начальника Дніпропетровської обласної прокуратури що Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради просить з метою захисту законних прав та інтересів держави в звернутись до суду з цивільним позовом до особи, яка вчинила злочин, про стягнення фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] (а.с.21) З довідки розрахунку вартості Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради, встановлено, що потерпіла особа [PERSON] в період з 20.05.2020 року по 31.05.2020 року та з 01.06.2020 року по 09.06.2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми з діагнозом закритий перелом лівої плечової кістки. Вартість лікування становить 2165,78 гривень та 18179,85 гривень. (а.с.12,13) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на користь держави та Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради на лікування потерпілого [PERSON] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР, з 20.05.2020 року по 31.05.2020 року та з 01.06.2020 року по 09.06.2020 року, через неправомірні дії відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради фінансується, в тому числі, за кошти Державного бюджету України, суд вважає, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину повинні бути відшкодовані [PERSON] . Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи не надано доказів на підтвердження відшкодування витрат лікарні на лікування потерпілого з боку відповідача у справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню повний розмір сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved