Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у жовтні 2022 року із застосунку «Дія» йому стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником\~Ю.А. проводиться примусове виконання виконавчого напису № 39641, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості в розмірі 26\~917, 08 гривень. Позивач наголошує на необґрунтованості та безпідставності виконавчого напису в повному обсязі, оскільки у 2013 році позивач уклав кредитний договір № 165102/0005XSGF з ПАТ «Платинум Банк», обов`язки за яким позивачем виконані в повному обсязі. Згідно інформації, яку позивач отримав із загальних джерел (мережі Інтернет), відповідач придбав право вимоги по кредитним договорам саме від ПАТ «Платинум Банк», строк виконання по яких сплив більш ніж 8 років тому. Відповідач звертається до приватного нотаріуса без повідомлень позивача про відступлення права вимоги, що, крім іншого, свідчить про передчасність вчинення виконавчого напису, з заявою про вчинення виконавчого напису на договорі, зобов`язання по якому позивачем виконані значно більш, ніж три роки тому. Також позивач зазначає, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 № 1, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови, що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, Міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011р. за № 8679 на ім`я [PERSON] . Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не має заборгованості за кредитним договором, не отримував повідомлень про заміну кредитора та про наявність заборгованості, початок процедури позасудового стягнення за виконавчим написом нотаріуса, при цьому стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною. Зауважує, що законом не передбачено можливості вчинення виконавчого напису нотаріусом на кредитному договорі, укладеному в простій письмовій формі. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 визнана нечинною постанова КМУ від 26.11.2014 року № 662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами. Та нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, так як він укладався не в нотаріальній формі, а складений в простій письмовій формі, шляхом подачі заяви на приєднання до Кредитного договору, відповідно цей договір не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, та не могли бути надані документи щодо безспірногості заборгованості. Позивач вказує, що заборгованості в такому розмірі, що зазначено у виконавчому написі, не існує, вчинення виконавчого напису суперечить приписам ст. 88 Закону України "Про нотаріат", так як з дня виникнення права вимоги минуло значно більш ніж 3 роки, оскільки строк кредитування за кредитним договором закінчився. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, реєстровий № 39641, яким запропоновано стягнути із позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість, таким, що не підлягає виконанню. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явився, однак попередньо представник позивача, адвокат Сергач А.В. подав суду заяву, згідно якої просить провести судове засідання без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують та просять ухвалити заочне рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом. Відповідно до копії відповіді від 28.10.2022 № 5266/01-29 на адвокатський запит, адвокату Сергачу А.В. повідомлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 63406700 з примусового виконання виконавчого напису № 39641, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 08.09.2020, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 26\~917, 08 грн (а.с. 14). Згідно копії договору № 165102/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 13.06.2013, ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] уклали договір, за яким, зокрема, банк здійснює кредитне обслуговування рахунку, шляхом надання клієнту кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку, розмір кредитного ліміту становить 10\~000 грн (п. 1.4.), строк дії кредитного ліміту 36 місяців з моменту укладення цього договору (п. 1.7.), строк дії договору в частині кредитування дорівнює строку дії кредитного ліміту, але в будь-якому разі до повного виконання клієнтом своїх кредитних зобов`язань за даним договором. Відомості про нотаріальне посвідчення вказаного договору відсутні (а.с. 14 зі звороту, а.с. 16 зі звороту). Згідно копії виконавчого напису, 08.09.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під №\~39641, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №\~165102/0005XSGF від 13.06.2013, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 148К від 23.03.2018 є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є ТОВ «ФК «Аланд», заборгованість за кредитним договором 165102/0005XSGF від 13.06.2013. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 по 17.08.2020. Сума заборгованості складає 26\~417, 08 грн, в тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 21\~998, 55 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом становить 4\~418, 53 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 500 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 26\~917, 08 грн (а.с. 16). Згідно копії\~постанови про\~відкриття виконавчого\~провадження від 26.10.2020, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №\~63406700 з примусового виконання виконавчого напису № 39641, виданого 08.09.2020 про стягнення заборгованості в сумі 26\~917, 08 грн з позивача на користь відповідача (а.с. 21). Тобто судом встановлено, що вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений до примусового виконання та на підставі нього відкрито виконавче провадження. Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис\~вчинюється нотаріусом\~незалежно від\~місця виконання\~вимоги,\~місцезнаходження боржника\~або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.09.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, вчиняючи 08.09.2020 виконавчий напис, приватний нотаріус Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19) зазначив, якщо укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна позиція наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається,зокрема, на те, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був нотаріально посвідченим, відповідач звернувся до нотаріуса без повідомлень позивача про відступлення права вимоги, обов`язки\~за укладеним\~кредитним договором\~№ 165102/0005XSGF\~з ПАТ\~«Платинум Банк»\~виконані позивачем\~в повному\~обсязі, оскільки борг ним сплачено та заборгованість відсутня, крім того, строк виконання за вказаним кредитним договором сплив більш ніж 8 років тому та стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною. З наданої позивачем копії договору про надання кредиту № № 165102/0005XSGF вбачається, що він не був нотаріально посвідченим. Крім цього, будь-якого обґрунтування зазначеного нотаріусом розміру боргу позивача перед відповідачем на час розгляду справи суду не надано, в зв`язку з чим суду не доведено наявність в нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, що зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Так, з копії оскаржуваного виконавчого напису неможливо встановити, коли настав строк платежу за кредитним договором та коли виникла заборгованість, що стягується на підставі вказаного виконавчого напису, та на якій підставі в ньому зазначено стягнення боргу за період з 11.08.2020 по 17.08.2020. При цьому позивач заперечує наявність будь-якої заборгованості, оскільки уклав кредитний договір № 165102/0005XSGF з ПАТ «Платинум Банк», обов`язки за яким позивачем виконані в повному обсязі. ТОВ «ФК «Аланд» та приватний нотаріус Горай О.С. не скористались правом на надання суду відзиву на позовну заяву та пояснень третьої особи, відповідно, а також не надали суду доказів нотаріального посвідчення кредитного договору та не надали документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, хоча були повідомлені належним чином про відкриття провадження за відповідною позовною заявою, дату, час та місце розгляду справи. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, за відсутності спростованих відповідачем доводів та заперечень позивача, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. без дотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а також нотаріально посвідченого кредитного договору, а отже виконавчий напис було вчинено безпідставно, за відсутності підтвердження існування нотаріально посвідченого кредитного договору та безспірної заборгованості, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 992, 40 гривень за звернення до суду із позовною заявою. На підтвердження понесення позивачем інших судових витрат доказів не надано. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.\~ч. 4, 5 ст.\~268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved