Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Представник позивача- адвокат Санко О.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. З 2012 по теперішній час [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його навчанням, не надає допомогу на утримання сина. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Торецьким міським відділом державної виконавчої служби 02.08.2021за №17.15-23-37698, станом на 01.08.2021 заборгованість зі сплати аліментів складає 50282,25 грн. Провадження у справі відкрито 22.12.2021 та призначено по справі підготовче засідання. 17.02.2022 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 27.10.2022, залучено до участі у справі службу у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Належно повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Представник третьої особи- служби у справах дітей Торецької військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи- служби у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не прибув, надав висновок щодо розв`язання спору. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Торецьким міським відділом державної виконавчої служби 02.08.2021за №17.15-23-37698, станом на 01.08.2021 заборгованість зі сплати аліментів складає 50282,25 грн. Згідно характеристики [PERSON] за місцем його проживання, затвердженої спеціалістом СРМП Торецької ВЦА, [PERSON] з дитиною ніколи не бачили, участі у виховані дитини не приймає, більше року за місцем проживання відсутній. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учня 7-В класу ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] , батько дитини з сім`єю не проживає, не бере участі у вихованні дитини, за всі роки навчання дитини у закладі жодного разу не відвідував батьківські збори, здоров`ям, навчанням та успіхами дитини не цікавився. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 10.08.2021, яка видана відділом з питань надання адміністративних послуг Торецької ВЦА Бахмутського району, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (бабуся). Згідно інформації Дзержинського міського суду Донецької області від 06.10.2021, відносно [PERSON] в суді знаходились дві справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП; 13.01.2016 до суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст. 164 КК України, яке ухвалою суду від 27.01.2016 було закрито у зв`язку із відмовою від обвинувачення потерпілої [PERSON] . За інформацією Органу опіки та піклування Новомиргородської міської ради [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] тимчасово проживають по [ADDRESS] , без реєстрації, перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не створює умов отримання нею освіти, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Висновок органу опіки та піклування є лише одним із доказів у справі та може бути відхилений судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні таких доказів. З висновку Органу опіки та піклування Новомиргородської міської ради від 13.12.2022 №02-22/492/1 вбачається, що зі слів [PERSON] , акту обстеження умов проживання від 21.10.2022, складеного за місцем проживання [PERSON] , інших доданих до позовної заяви матеріалів встановлений факт невиконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно дитини, але його думку та з`ясувати причини невиконання ним батьківських обов`язків є неможливим через не встановлення місця проживання останнього, тому вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . Разом з тим, суд

Outcome: approved