Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення грошових коштів у розмірі 106 722,43 грн., що включають: інфляційні втрати 43 728,39 грн., 3% річних за користування чужими коштами 4 705,00 грн., пеню 58 289,04 грн., та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.08.2014 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Міцубісі», д.н.з [NUMBER] , та «Хонда», д.н.з. [NUMBER] . Зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Хонда», д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність винного в дорожньо-транспортній пригоді водія транспортного засобу «Міцубісі», д.н.з [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0716872 страховою компанією ПрАТ «СК Україна». Вказано, що розмір завданого позивачу збитку становив 58 121,82 грн., що підтверджується висновком № 564/14 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 26.09.2014. 13 жовтня 2014 року до ПрАТ «СК Україна» була подана заява про виплату страхового відшкодування. Натомість, у строк визначений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК Україна» не здійснило виплату страхового відшкодування. З 11.01.2015 у ПрАТ «СК Україна», крім обов`язку виплатити страхове відшкодування, також з`явився обов`язок виплачувати позивачу пеню, яка передбачена п. 36.5 ст. 36 вищевказаного закону, та відповідно ст. 625 ЦК України, інфляційний збиток і 3 % річних. 02 березня 2018 року Господарським судом м. Києва було порушено справу про банкрутство ПрАТ «СК Україна» № 910/842/18. 17 липня 2019 року Господарським судом м. Києва у справі № 910/842/18 було вирішено ліквідувати ПрАТ «СК Україна». 12.11.2019 позивачем до МТСБУ було подано заяву про виконання зобов`язання за договором страхування та додано до заяви всі необхідні матеріали. У поданій заяві позивач просив виконати зобов`язання ПрАТ «СК Україна» за договором обов`язкового страхування шляхом виплати страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. Позивач вказує, що відповідачем частину зобов`язань в розмірі 48 655,96 грн. було виконано, однак окрім основної суми боргу відповідач має обов`язок здійснити виплату інфляційних втрат, пені та 3 % річних. 28.01.2022 позивачем до МТСБУ було подано заяву з проханням виконати зобов`язання в повному обсязі, а саме по виплаті інфляційних втрат, пені та 3 % річних. 02.02.2022 відповідач повідомив позивача про те, що у нього відсутній обов`язок виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного страховика та відмовився виплачувати інфляційні втрати, пеню та 3 % річних. Також у позові зазначено про понесені позивачем судові витрати, зокрема: судовий збір у розмірі 992,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду від 15.06.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання, роз`яснено сторонам справи порядок подання заяв з процесуальних питань та визначено відповідні процесуальні строки, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 58-60). Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 28.06.2022. 15.07.2022 до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов поданий через засоби поштового зв`язку 14.07.2022. Ухвалою суду від 04.01.2023 відзив представника відповідача МТСБУ на позовну заяву залишено без розгляду. 02.08.2022 від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 106 722,43 грн. та судові витрати. 02.08.2022 до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності щодо пені, у якому зазначає, що початок перебігу строку позовної давності щодо пені розпочався 17.07.2019, тобто з моменту ліквідації страховика, відповідно ухвали господарського суду у справі про банкрутство, а із відповідним позовом позивач звернулася до суду 03.06.2022. Постановою Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19 сформовано позицію щодо початку відліку строку позовної давності у відповідній категорії справ. Без єдиного підходу судів щодо моменту з якого слід рахувати початок відліку строку позовної давності позивач не могла звернутися до суду, оскільки не змогла б ефективно захистити своє право. Тобто, через об`єктивні причини, а саме відсутність єдності судової практики в аналогічних правовідносинах, позивач була позбавлена ефективного судового захисту. Також строк позовної давності продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню поширенню короновірусної хвороби (СОVІD-19), у зв`язку з чим строки позовної давності не пропущено. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 07.08.2014 близько 18 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Міцубісі», номерний знак [NUMBER] , по вул. Кільцева дорога-вул. Кришталева в м. Києві, перед зміною напрямку, перестроюванням з другої смуги в крайню праву смугу руху, не переконався що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не пропустив мотоцикл «Хонда», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в тій смузі на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення та пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2014 у справі № 759/14003/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 10). Мотоцикл «Хонда», н/з [NUMBER] , відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить [PERSON] (а.с. 11). Позивач [PERSON] керував мотоциклом «Хонда», н/з [NUMBER] , на підставі посвідчення водія (а.с. 11). [PERSON] на ім`я позивача видала довіреність від 18.10.2019, посвідчену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Харченко К.В., зареєстровану в реєстрі за № 777, на представництво її інтересів щодо питань, що стосуються отримання відшкодування шкоди, яка була завдана в результаті пошкодження мотоцикла «Хонда», реєстраційний номер [NUMBER] , у зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди 07.08.2014 (а.с. 12, 13). Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Міцубісі», номерний знак [NUMBER] , була забезпечена полісом серії АІ № 000716872 виданого ПрАТ «СК «Україна», відповідально якого ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50 000 грн., розмір франшизи 500 грн. (а.с. 14). Згідно Висновку № 564/14 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 26.09.2014, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Коваль І.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла «Хонда», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 07.08.2014, складає 58 121,82 грн. (а.с. 15-25). Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує наступне. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» та пункту 3 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина 1 ст. 990 ЦК України). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Цей Закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За нормою ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Правовідносини з виплати страхового відшкодування на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням. Відповідно положень частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін договору страхування, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 06.06.2012 у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15, від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19. Також у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18). З огляду на викладене, існує стала судова практика Верховного Суду, що в разі прострочення боржником (страховою компанією) виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором страхування, зокрема виплати суми страхового відшкодування, страхова компанія зобов`язана на підставі частини другої статті 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 13.10.2014 позивач звертався до ПрАТ «СК «Україна» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 26). Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2018 було відкрите провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ «СК «Україна» (а.с. 27-33). Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 встановлено погашеними вимоги кредиторів та постановлено ліквідувати ПрАТ «СК «Україна» (а.с. 35-44). 12.11.2019 [PERSON] звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою у якій просив сплатити страхове відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності по полісу №АІ0716872 виданого СК «Україна» за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн. (а.с. 46, 47). 28.01.2022 представник позивача звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою про оплату інфляційних втрат, пені та 3 % річних у розмірі 103 854,11 грн. (а.с. 48). Листом від 02.02.2022 № 3-01б/2798 Моторним (транспортним) страховим бюро України відмовлено у здійснені вищевказаної доплати із посиланням на положення ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 49, 50). Відповідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача МТСБУ інфляційні втрати у розмірі 43 728,39 грн., 3 % річних за користування чужими коштами у розмірі 4 705,00 грн. та пеню у розмірі 58 289,04 грн., а всього суму 106 722,43 грн. Пунктом 20.3 ст. 20 Закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Нормою п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пунктів 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed