Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

15 листопада 2022 року позивач звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Зарічного районного суду м.Суми від 27.12.2012 у справі № 1805/12462/2012 та довідки відділу державної виконавчої служби від 07.12.2015 стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. Відповідно до заяви [PERSON] від 22.12.2015 їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку [PERSON] , [INFO] , щомісяця з 01.12.2015 по 31.12.2015. Протягом спірного періоду була виплачена допомога у розмірі 436 грн. 50 коп. Посилаючись на ч. 10 ст.181 СК України просить стягнути з відповідача суму наданої дитині тимчасової державної допомоги за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 в розмірі 436 грн. 50 коп. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Рішенням Зарічного районного суду м. Сум від 27 грудня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.11. 2012 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9). Як вбачається з довідки ВДВС Сумського міського управління юстиції від 07.12.2015 року на виконання вказаного вище рішення Зарічним районним судом м. Сум видано виконавчий лист, на підставі якого відкрите виконавче провадження, яке перебуває на виконанні у вказаному відділі виконавчої служби. У період з червня 2015 року по листопад 2015 року [PERSON] аліменти не отримувала (а. с. 8). 22 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям (а. с. 4). Рішенням Управління соціального захисту населення Сумської міської ради від 23 грудня 2015 року [PERSON] призначена тимчасова державна допомога на дитину доньку [PERSON] , [INFO] , батько якої ухиляється від сплати аліментів, на період з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року в сумі 436 грн. 50 коп. (а. с. 9). Розпорядженням Управління соціального захисту населення Сумської міської ради від 12 січня 2016 року [PERSON] з 01 січня 2016 року припинена виплата тимчасової державної допомоги на дитину (а. с. 9). 16 листопада 2021 року заступником директора Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради прийнято розпорядження про стягнення з [PERSON] виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року (а. с. 10). Згідно з розрахунком розмір виплаченої допомоги з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року становить 436 грн. 50 коп. (а. с. 10). З запиту від 24.11.2021, 29.11.2021 року, 28.09.2022 року до Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративної послуг у м.Суми» щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] , вбачається, що місце реєстрації відповідача за адресою : [ADDRESS] , з 05.12.1997 року не змінювалося (а.с.11-13). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 8\~ст. 181 СК України, у редакції, чинній на час звернення до органів соціального захисту населення, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм надання вказаної тимчасової допомоги визначений «Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189. Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Оскільки позивач надавав тимчасову державну допомогу, на письмове звернення органу соціального захисту про виплату цих коштів відповідач кошти не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. У судовому засіданні відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Відповідно до ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (частини третя, четверта\~статті 267 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що виплату було припинено 12 січня 2016 року, а позов подано до суду 15 листопада 2022 року. При цьому враховуючи положення пункту 12 зазначеного вище Порядку право на стягнення із платника аліментів коштів, виплачених в якості державної допомоги у позивача могло виникнути у випадку настання однієї з трьох обставин: виникнення можливості стягнення аліментів з батька дитини, виявлення можливості утримання дитини матір?ю, або ж встановлення місця проживання батька платника аліментів. Жодної з підстав для стягнення коштів у позовній заяві не зазначено. Разом із цим, до матеріалів справи додані докази звернення позивача із запитами щодо місця проживання відповідача, у зв?язку з чим суд приходить до висновку, що саме встановлення місця проживання відповідача є підставою для стягнення коштів. Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що із запитами про зареєстроване місце проживання відповідача позивач вперше звернувся 24.11.2021, тобто у строк, який перевищує строки позовної давності. На цей запит йому була надана відповідь, з якої вбачається, що позивач за зареєстрованою адресою проживає з 1997 року. Вказане свідчить про те, що з моменту припинення виплати тимчасової державної допомоги до 2021 року позивач не вживав заходів задля встановлення місця проживання платника аліментів та стягнення з нього тимчасової державної допомоги. Тобто пропустив строки позовної давності. Із клопотанням про поновлення вказаних строків до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв?язку із пропуском позивачем строків позовної давності. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не відшкодовються.

Outcome: dismissed