Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , залишивши на випадок смерті заповітне розпорядження, згідно якого заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами у с. Ізов Володимирського району Волинської області його матері [PERSON] . Його матір [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] прийняла спадщину і оформила свої спадкові права на частину майна, належного покійній, яка не охоплена заповітом. Однак після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і на інше спадкове майно, а саме на: -житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , - земельну ділянку загальною площею 0,85 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Ізов Рогожанської сільської ради Володимирського району Волинської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № -13266 від 24 вересня 1997 року. Фактично його матір успадкувала вказані і житловий будинок, і земельну ділянку, однак не встигла за життя оформити своїх спадкових прав на це майно. [INFO] його матір [PERSON] померла, залишивши на випадок смерті заповіт, у якому зробила наступне заповітне розпорядження: усе належне їй на день смерті майно вона заповідає на випадок смерті йому, [PERSON] . Таким чином, після смерті його матері [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме на: -на квартиру [ADDRESS] , -земельну ділянку загальною площею 3,56 га, яка складається з двох земельних ділянок: земельної ділянки площею 3,16 га, кадастровий номер 0720585000:03:001:0001, та земельної ділянки площею 0,40 га, кадастровий номер 0720585000:03:001:0002, що знаходиться за адресою Волинська область, Володимирський район, Рогожанська сільська рада, передані для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 033741 від 09 березня 2004 року, - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , - земельну ділянку загальною площею 0,85 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Ізов Рогожанської сільської ради Володимирського району Волинської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № -13266 від 24 вересня 1997 року. У даний час виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно він не може оформити у встановленому законом порядку своє право на спадщину. Окрім нього, спадкоємцем є онук покійної [PERSON] , однак він не бажає приймати спадщини після смерті [PERSON] . Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на -на квартиру [ADDRESS] , -земельну ділянку загальною площею 3,56 га, яка складається з двох земельних ділянок: земельної ділянки площею 3,16 га, кадастровий номер 0720585000:03:001:0001, та земельної ділянки площею 0,40 га, кадастровий номер 0720585000:03:001:0002, що знаходиться за адресою Волинська область, Володимирський район, Рогожанська сільська рада, передані для ведення особистого селянського господарства, - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , - земельну ділянку загальною площею 0,85 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Ізов Рогожанської сільської ради Володимирського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 22 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 30 грудня 2022 року. У підготовче судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, від нього надійшла письмова заява, згідно якої заявлені позовні вимоги він визнав у повному обсязі, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Як стверджується матеріалами справи, [PERSON] померла [INFO] . Даний факт стверджується свідоцтвом по смерть серії [NUMBER] . Як вбачається із заповіту від 24 лютого 1997 року, посвідченого секретарем Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами у с. Ізов Володимирського району Волинської області [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 3 за 2001-2005 роки Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, будинок за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] . Окрім того, копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № -13266 від 24 вересня 1997 року стверджується, що [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,85 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Ізов Рогожанської сільської ради Володимирського району Волинської області. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, частина якої охоплена заповітом, а інша частина - ні. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Також у матеріалах справи наявні документи, а саме свідоцтва про народження, про розірвання шлюбу та про шлюб, якими стверджується, що [PERSON] та [PERSON] були відповідно матір`ю та донькою. Також, зі свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] оформила свої спадкові праві на земельну ділянку площею 3,56га, яка розташована на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, та на майновий пай в СС «Нове життя» у с.Ізов Володимир-Волинського району Волинської області після смерті [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її донька [PERSON] , оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . На випадок свої смерті [PERSON] залишила заповіт, у якому зробила наступне заповітне розпорядження: усе належне їй на день смерті майно вона заповідає на випадок смерті йому, [PERSON] , що стверджується заповітом від 27 липня 1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з копії свідоцтва на право власності на житловий будинок від 10 лютого 19997 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Окрім того, згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 033741 від 09 березня 2004 року, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 3,56 га, яка складається з двох земельних ділянок: земельної ділянки площею 3,16 га, кадастровий номер 0720585000:03:001:0001, та земельної ділянки площею 0,40 га, кадастровий номер 0720585000:03:001:0002, що знаходиться за адресою Волинська область, Володимирський район, Рогожанська сільська рада, передані для ведення особистого селянського господарства. З підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не зміг отримати у нотаріуса свідоцтво про право на зазначену спадщину. Згідно повідомлення Володимирської державної нотаріальної контори. від 19.10.2022 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, та повідомлено, що вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих докуменів на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини, право позивача, як спадкоємця за заповітом на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законі, та підлягають до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved