Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-01 00:00:00

[INFO] [PERSON] в особі представника - адвоката Завойка Д.І. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою у якій просить встановити факт народження дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Луганськ, Україна, у матері - громадянки України [PERSON] та батька - громадянина України [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовано тим, що [INFO] у м. Луганськ у заявника та його дружини [PERSON] народилась спільна дитина жіночої статі - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.10.2012 Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції «Луганської народної республіки». Зазначено, що м. Луганськ наразі являється тимчасово окупованою територією України. Встановлення вказаного факту народження дитини необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини, відповідно до законодавства України та отримання свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.01.2023 року відкрите провадження у справі у порядку окремого провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 02.01.2023 року на 16 год. 30 хв. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки заінтересованих осіб суд повідомлено не було. Представником заявника [PERSON] до суду подано заяву з проханням провести розгляд справи без участі сторони заявника, у заяві зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З матеріалів справи встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 507. Як убачається з так званого «свідоцтва про народження», виданого так званим «Ленінським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки» від 22 жовтня 2022 року, [INFO] в м. Луганськ народилась дівчинка [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до частин 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. На підтвердження вищевказаного факту заявником також надано медичне свідоцтво про народження № 649 від 05.10.2022 року, видане медичним закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, у якому зазначено про те, що [PERSON] народила [INFO] дитину жіночої статі. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини, серед іншого, є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Надане заявником медичне свідоцтво видане установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Отже, з матеріалів справи убачається, що заявник є громадянином України, не має можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини на підставі вищезазначеного медичного свідоцтва, так як воно видане на тимчасово окупованій території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не може реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Згідно положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для проведення державної реєстрації народження дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Луганськ. З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved