Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить: стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь аліменти, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття; рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь витрати на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачкою 08.08.2012 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час він з відповідачкою вже тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, жодних зв`язків не підтримують. Відповідачка виїхала до росії та жодної участі у вихованні і житті сина не бере, фінансово не допомагає. Син, [PERSON] , проживає разом із ним та перебуває на повному його утриманні. Він піклується про сина, дбає про його благополуччя, виховання, старається забезпечити всім необхідним, створює всі умови для його комфорту. Оскільки відповідачка [PERSON] є працездатною, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання їхнього сина у заявленому розмірі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, однак витрати на правничу допомогу з відповідчки просили не стягувати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомленим у встановленому законом порядку. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 16.12.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подала, позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 13.01.2023 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 08.08.2012, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] від 15.04.2022 (а.с. 8). Зі світлокопії свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 15.04.2022 (а.с. 9) вбачається, що у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 22.11.2022 (а.с. 5), [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] . Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідачки в утриманні сина. ІV. Оцінка суду: вивчивши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно із ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами, передбаченими ст.ст. 180-184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отже, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того, одружені вони, чи їх шлюб розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення ст. 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, поняття «мінімум» визначає крайню межу, а ч. 2 ст. 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі № 523/2927/18. Суд вважає доведеними доводи позивача про те, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним. Відповідачка повинна брати участь в забезпеченні сина всім необхідним, однак не робить цього, тому він просить стягувати з неї аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини, визначивши їх у частці від її частки заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України та приходить переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відтак стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позову, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі до досягнення дитиною повноліття, що відповідає положенням ст. 183 СК України. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат: беручи до уваги те, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 992,40 грн, від попередньої сплати якого позивач звільнений. На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст. 141, 430 ЦПК України,

Outcome: approved