Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди та просить стягнути з Приватного підприємства «Інтер-Пасс-Авто» 565000 грн., мотивуючи вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.12.2021, загинув її батько. Представник позивача надіслала клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. 07.12.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю сідлового тягача «DAF FT XF 150.460», реєстраційний номер [NUMBER] , в зчепленні з напівпричепом «Humbaur Has 2006», реєстраційний номер [NUMBER] , під керування [PERSON] , а також мікроавтобуса «Mersedes-Benz 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП загинув [PERSON] , який був батьком [PERSON] . Позивач вказує, що перебувала з [PERSON] у теплих відносинах. Через втрату близької людини вона відчуває постійні душевні страждання, чим завдано моральної шкоди, яку оцінює в 565000 грн і просить стягнути з відповідача як працедавця особи, винній в ДТП і загибелі батька. По факту даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні [PERSON] розпочато кримінальне провадження № 12021270000000571 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про що свідчить обвинувальний акт, складений старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області та затверджений прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури від 30.06.2022. На момент ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах із відповідачем і виконував роботу водія автотранспортних засобів; за ним було закріплено автопоїзд «DAF», реєстраційні номери [NUMBER] / [NUMBER] (а.с. 13, 13 зв.). На підставі поданої позивачем заяви, страховиком цивільно-правової відповідальності ПП «Інтер-Пасс-Авто», [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у вигляді моральної шкоди у розмірі 78000,00 грн (12 мінімальних заробітних плат на день ДТП). Частинами першою-четвертою статті 23 Кодексу встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв 'язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1 статті 1172 ЦК України). Враховуючи, що на момент ДТП транспортний засіб - сідловий тягач «DAF FT XF 150.460», реєстраційний номер [NUMBER] , в зчепленні з напівпричепом «Humbaur Has 2006», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , належав його безпосередньому володільцю - Приватному підприємству «Інтер-Пасс-Авто», обов`язок по відшкодуванню завданої внаслідок ДТП моральної шкоди покладається на власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки - відповідача у справі. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Подібний висновок наведено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 61/8496/15-ц, провадження №14-154цс19. Суд, враховуючи глибину та тривалість завданих позивачеві душевних страждань і наявність вимушених змін у її житті, а також потребу докладати додаткових зусиль для її організації через втрату батька, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Outcome: approved