Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.10.2020 року на її користь, на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку заробітку (доходу) боржника, щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитини повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що за рішенням суду стягуються на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1109 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час їх дитина потребує значно більшого догляду і матеріального забезпечння, збільшуються потреби в навчанні, розвитку, постійно відвідує заняття з вивчення англійської мови та спортивного розвитку. [PERSON] постійно приховує свої доходи, матеріальної допомоги не надає. Їй стало відомо, що відповідач перебуває на службі у ТРО ЗСУ та отримує офіційну заробітну плату, тому вважає, що він має змогу сплачувати аліменти саме у розмірі, вказаному в позові. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, починаючи з дня їх призначення. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій уточнила, що просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на її користь за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.09.2020 року, просила розгляд справи здійснювати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, але в телефонному режимі повідомив про незгоду із позовом, відзиву не надав, доказів також. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), 25.03.2021 року, актовий запис № 189. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.09.2020 року на користь позивачки, на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З розрахунку заборгованості від 23.11.2022 року вбчається, що заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] за виконавчим листом № 682/1659/20, виданим 19.10.2020 року Славутським місьрайонним судом Хмельницької області, станом на 10.2022 становить 33 608,08 грн., з 2020 року жодних платежів внесено не було. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих нормСімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що з відповідача стягуються за рішенням суду аліменти на утримання дитини у розмірі 1109 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у розмірі, гарантованому державою, що слідує також з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Позивачкою суду не надано доказів на підтверження зміни матеріального становища відповідача, отримання ним постійного заробітку, збільшення витрат на утримання неповнолітньої дитини, для зміни розміру аліментів та зміни способу їх стягнення. Відповідач заперечуючи проти позову також не надав доказів того, що він отримує постійний дохід та працевлаштований. З цих підстав суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed