Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

17.10.2022 позивач [PERSON] через свого представника адвоката Світличну Я.О., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В обґрунтування\~\~позовних вимог, позивач посилається на те, що він є непрацездатним, пенсіонером, фактично є людиною без місця постійного проживання, потребує допомоги від своєї дорослої доньки, на яку за законом має право. Отримує пенсію у розмірі 2100 грн. на місяць, інших доходів та засобів для існування не має. Наразі проживає у знайомих, оскільки немає житла та коштів для його оренди. Жодного рухомого чи нерухомого майна немає. Інших дітей крім позивачки він також не має. Його повнолітня донька [PERSON] , 1987 року народження, абсолютно доросла та самостійна, якій він присвятив своє життя доки вона росла. Позивач не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків та не був позбавлений батьківських прав. Його становище зараз є вкрай нужденним. При цьому, йому відомо, що донька влаштувала своє життя, отримала кошти від декількох проданих квартир сім`ї, забрала всі кошти, не залишивши йому засобів до існування. Вважає, що донька має можливість надавати йому матеріальну допомогу, але відмовляється це робити. Як йому відомо, відповідач аліментів нікому не платить. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від дитини ніякої підтримки, він змушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Колесник С.А. від 17.11.2022 цивільну справу [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з дорослої доньки на утримання батька, прийнято до розгляду. 12.12.2022 представник позивача подала до суду заяву, у якій просила судове засідання провести за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.35). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с.29-30,33-34), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] перебуває на обліку в управлінні №п/с 204890000721/61001 і одержує пенсію за віком у розмірі 2100 грн., що підтверджується Довідкою Відділу обслуговування громадян №9 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України (а.с.8). Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Позивач є людиною похилого віку, хоча й отримує пенсію, проте інших доходів немає, за станом здоров`я вже не може працювати тобто позивач самостійно не може забезпечити необхідне та належне існування. Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначені розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши надані\~сторонами належні,\~допустимі та\~достовірні докази\~як кожний\~окремо,\~так і\~у їх\~сукупності,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~з урахуванням\~інтересів позивача\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги про\~стягнення з\~відповідача аліментів\~на утримання\~непрацездатного батька у\~розмірі 1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~щомісяця,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~позову та\~довічно,підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved