Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-01 00:00:00

15 червня 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] (далі Квартира-1). В обґрунтування позову зазначили, що в даній квартирі зареєстровані позивачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач по справі [PERSON] . Власником 1/5 частина Квартири-1 є позивач [PERSON] , що підтверджуються договором купівлі-продажу кімнати в квартирі (1/5 частина квартири) від 10.09.2004, право власності зареєстровано в державному реєстрі права власності на нерухоме майно 05.10.2004. Інші 4/5 частини Квартири-1 не приватизована і не є приватною власністю позивачів та перебуває у комунальній власності Шосткинської міської ради. Особовий рахунок для сплати комунальних платежів зареєстрований на позивача [PERSON] .\~ Відповідач [PERSON] був чоловіком доньці позивача - [PERSON] , та є батьком позивача [PERSON] . Після розлучення [PERSON] та [PERSON] , відповідач зібравши речі добровільно покинув Квартиру-1, та більше не проживає у Квартирі-1, не навідується за вказаною адресою, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, його особисті речі в квартирі відсутні. Відповідач, як батько позивача [PERSON] , йому не телефонує, не приходить його навідувати, зв`язок між ними втрачений. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у реалізації їх права на оформлення субсидії, а також покладає додаткові навантаження на бюджет позивачів. Тому позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом. 22 липня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 22 липня 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу [PERSON] рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 29) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 02 січня 2023 відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із Договором купівлі-продажу кімнати в квартирі (1/5 частина квартири) від 10 вересня 2004 року, [PERSON] купила кімнату ( що складає 1/5 частку в трьохкімнатній квартирі) житловою площею 10,9 кв.м. в квартирі [ADDRESS] . Право власності на 1/5 частку Квартири-1 зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 жовтня 2004 року. (а.с.14) Відповідно до довідки виданої 15 червня 2021 року «ЖЕД-1», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстрований також відповідач [PERSON] , [INFO] . (а.с. 15) З довідки виданої органом приватизації КП ПВО «Енергія» 14 червня 2021 року, вбачається, що в Квартирі-1 дві кімнати площами: 17,4 кв.м, 17,5 кв.м, станом на 14 червня 2021 року не приватизовані. Кімната площею 10,9 кв.м, куплена 10 вересня 2004 року [PERSON] (а.с.16) Як вбачається з довідки виданої 10 червня 2021 року «ЖЕД-1», що видана [PERSON] , всі три кімнати Квартири-1 знаходяться на одному особовому рахунку. Наймач [PERSON] (а.с.17)\~ Актом «Про покази сусідів» від 14.06.2021, сусіди своїми підписами підтверджують факт не проживання в квартирі [ADDRESS] , відповідача [PERSON] , з 2005 року. В акті також зазначено, що особисті речі [PERSON] в квартирі відсутні, з квартири [PERSON] виїхав добровільно, після його від`їзду сусіди його в квартирі та взагалі в будинку не бачили. (а.с. 18) Згідно положень ст. 63 ЖК Української РСР (далі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки до суду будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачем до суду не надійшло, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки відповідач більше п`яти років не з`являється у вищевказаній квартирі, не проживає, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться квартирою.\~ З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанцій №0.0.2159928261.1 від 14.06.2021 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір на суму 908 гривень 00 копійок. (а.с.1). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved