Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», про відшкодування шкоди. Предметом позову є відшкодування шкоди, пені, 3% річних, інфляційні втрати. Позовна заява протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2020 року передана до провадження судді Кондратенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. На підставі розпорядження від 24 вересня 2020 року №01-08-769, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2020 року, матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», про відшкодування шкоди прийнято до провадження судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року призначено по справі судову авто товарознавчу експертизу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2019 р. приблизно о 10:40 год. за адресою: м. Київ, пр-т. Науки, 6, сталася ДТП за участі автомобілів «ГАРЗ ПБ-3302», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «ЗАЗ Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/11277/19 від 11.06.2019 року було визнано водія [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія «ГАРЗ ПБ-3302», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Еталон» полісом обов`язкового страхування АК/9131717. 05.06.2019 р. представник позивача звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП. 22.07.2019 р. представник позивача подав до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Загальна сума яку ПрАТ «СК «Еталон» оплатила на користь позивача за період від 14.11.2019 р. по 27.12.2019р. становить 52546,98 грн. Не погоджуючись з розрахунком розміру страхового відшкодування позивач замовив проведення незалежної оцінки з визначення розміру матеріального збитку. Відповідно до Висновку експертного дослідження №03/07/19 від 02.07.2019 р. вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ Lanos», д.н.з. [NUMBER] , складає 89233,37 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 96662,48 грн. Позивач відремонтував автомобіль за 87806,27 грн. Вважає, що відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування і зобов`язаний доплатити позивачу ще 36686,39 грн. Позивач відремонтував автомобіль за 87806,27 грн. Крім того, враховуючи, що ПрАТ «СК «Еталон» здійснили часткову виплату страхового відшкодування, що не покриває дійсного розміру матеріального збитку, то останній зобов`язаний доплатити різницю з врахуванням пені, індексу інфляції у розмірі 800,98 грн., та 3% річних у розмірі 719,56 грн. Також, просить стягнути пеню у розмірі 7607,13 грн. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставно завищеними, а суму страхового відшкодування, виплачену ПрАТ «СК «Еталон», обґрунтованою відповідно Звіту №255 про оцінку автомобіля «ЗАЗ Lanos», д.н.з. [NUMBER] . Зазначив, що відповідач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, виплативши страхове відшкодування розраховане на підставі звіту експерта, у зв`язку із чим, вважає що відповідачем не порушено норми законодавства України, а тому не повинні стягуватись штрафні санкції. Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява з перерахунком суми штрафних санкцій, що склались з: 3% річних у розмірі 187,47 грн., інфляційних витрат у розмірі 153,62 грн., пені у розмірі 4566,72 грн. В судовому засіданні, яке відбулось 17.01.2023 року, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судове засідання, яке відбулось 17.01.2023 року, представник відповідача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання здійснювалося технічним засобом. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 28.05.2019 р. приблизно о 10:40 год. за адресою: м. Київ, пр-т. Науки, 6, сталася ДТП за участі автомобілів «ГАРЗ ПБ-3302», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «ЗАЗ Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/11277/19 від 11.06.2019 року було визнано винним водія [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія «ГАРЗ ПБ-3302», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Еталон» полісом обов`язкового страхування АК/9131717. 05.06.2019 р. представник позивача звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП. 22.07.2019 р. представник позивача подав до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Еталон» здійснювала виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у період з 14.11.2019 р. по 27.12.2019р., розпочинаючи оплату з 14.11.2019р. в розмірі 12546,98 грн., 15.11.2019р. в розмірі 10000,00 грн., 28.11.2019р. в розмірі 10000,00 грн., та 27.12.2019р. в розмірі 20000,00 грн., що в сумі складає 52546,98 грн. Відповідно до висновку експерта №35698/20-54 від 11.08.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ЗАЗ Lasnos Cargo», д.н.з. [NUMBER] , станом на дату ДТП - 28.05.2019 року, складає: 74536,33 грн. з ПДВ. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Шевченківського районного суду м. Києва, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Отже, суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди володільцю застрахованого транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, з якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Приписи ст. 625 ЦК України застосовуються у деліктних зобов`язаннях щодо відшкодування шкоди, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного суду України по справі №686/21962/15-п прийнятою 16.05.2018 р.. постановою Верховного суду України по справі №456/3525/15 прийнятою 13.02.2019 р., постановою Верховного суду України по справі №758/9445/16-ц прийнятою 11.02.2019 р. Суд вважає необхідним зазначити, що доводи відповідача про безпідставного завищення позивачем суми страхового відшкодування, не підлягає задоволенню, з огляду на те, що висновком експерта №35698/20-54 від 11.08.2022 року, визначено суму вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ЗАЗ Lanos Cargo», д.н.з. [NUMBER] , станом на дату ДТП - 28.05.2019 року. Крім того, суд звертає увагу, що не підлягають задоволенню доводи відповідача про те, що [PERSON] не може представляти інтереси позивача у зв`язку із тим, що до суду не надано документів, що він є адвокатом, зокрема, до позовної заяви не долучено ордер. Дані твердження позивача не підлягають задоволенню з огляду на те, що законом визначені винятки, зокрема, щодо представництва в суді у малозначних спорах, а витрати на юридичні послуги підтверджуються наступними доказами: копією договору №22/11/2019-ЦС про надання юридичних послуг, копією додаткової угоди до договору №22/11/2019-ЦС про надання юридичних послуг. Крім того, суд звертає увагу, що витрати позивача на юридичні послуги - є іншими витратами пов`язаними з розглядом справи, зокрема пов`язаними із залученням спеціаліста в галузі права. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 21989,35 грн. (74536,33 грн. - 52546,98 грн. = 21989,35 грн.), а також, стягнути 3% річних у розмірі 187,47 грн., інфляційних витрат у розмірі 153,62 грн., пені у розмірі 4566,72 грн. На підставі положень частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 139 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial