Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

До суду надійшов зазначений вище позов, який позивач після уточнень, мотивує свої вимоги тим, що 22.05.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р99.172.77293, згідно якого банк надав кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 35653,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і комісією. Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконав, в зв`язку з чим, станом на 03.12.2020 р. у нього виникла заборгованість за кредитним договором. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал»/Фактор укладено договір факторингу №12/90. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03.12.2020 року, відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за договором № Р99.172.77293 від 22.05.2015 р., що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Р99.172.77293 в загальній сумі 72317,65 грн., суму сплаченого судового збору 2481 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. 26.08.2022 р. представник відповідача - адвокат Стрикаль О.В. подав заяву про застосування строків позовної давності та пояснення щодо позовних вимог, просив застосувати позовну давність. Вказав, що [PERSON] перебував у договірних відносинах з «Фінансовою Компанією «Профіт Капітал», однак з позовною заявою відповідач не погоджується, оскільки позивач при зверненні із позовною заявою не вказав, що кінцевим терміном повернення коштів у сумі 35\~653,00 грн. є 22.05.2019 р. Зазначив, що позивач звернувся з позовною заявою через три роки з моменту закінчення стоку виконання зобов`язання [PERSON] . В судовому засіданні, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник після перерви в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Так, судом встановлено, що 22.05.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Р99.172.77293 (а.с. 5-6). Відповідно до п.1.1 договору № Р99.172.77293 від 22.05.2015 року, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 35653,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов договору кредиту. Вказані кошти було перераховано позивачем, що підтверджується ордером-розпорядження №1 про видачу кредиту та ордером-розпорядження про сплату страхового платежу (а.с. 8). Згідно з п.п. 1.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,9900 % річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 договору кредиту за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі: 3,3500% від поточної суми кредиту. Згідно з п. 5.5 договору кредиту, реальна річна процентна ставка складає 104,7000%. Абсолютне значення подорожчання кредиту складає 58824,2400 грн. Так, 03.12.2020 року між акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90. (а.с.21-23). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п.4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за договором № Р99.172.77293 від 22.05.2015 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про врегулювання спору в досудовому порядку та запропоновано було відповідачу погасити заборгованість, однак останній не виконав умови вимоги (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Статтею 610 ЦК України зазначено порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, виходячи із встановлених обставин, у відповідача існує заборгованість перед позивачем в розмірі 72317,65 грн., що підтверджується випискою рахунку відповідача від 21.10.2021 р. (а.с.11-13) та довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором Р99.172.77293 від 2015-05-22 (а.с. 14) та розрахунком 3% річних та інфляційних втрат зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №КД. Р99.172.77293 за період з 03.12.2020 р. по 10.01.2022 р. (а.с.15). В той же час статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог, законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 -255 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З наданих банком розрахунків заборгованості (а.с.11) вбачається, що останній платіж в рахунок погашення існуючої заборгованості [PERSON] здійснив 22.11.2016 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом, лише 27.05.2022 р., тобто з пропуском встановленого ЦК України строку позовної давності. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а статтею 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про доцільність застосування строку позовної давності до даних правовідносин. При цьому, суд враховує, що переуступка права вимоги не перериває строк позовної давності. Суд дійшов висновку, що в задоволені позову ТОВ «ФК «Профіт Капітал» слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed