Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

04.11.2022 на адресу суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивачка зазначає, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із частини житлового будинку [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, вказуючи, що вона звернулася до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Карпусь Інни Олександрівни із заявою для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що інших спадкоємців після смерті брата немає. Позивачка, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та на ст. ст. 49, 174-175 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, просить суд, визначити додатковий строк для подачі нею, [PERSON] , заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 09.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 08.12.2022 о 08:30. 08.12.2022 підготовче судове засідання не відбулося через відсутність електроживлення в приміщенні Володарського районного суду у зв`язку з стабілізаційними відключеннями електричного струму у Київській області. Суд відклав підготовче судове засідання на 29.12.2022 о 09:00. 28.12.2022 на адресу суду від позивачки надійшло клопотання про долучення доказів на обгрунтування своїх позовних вимог ( а.с. 46,47). 29.12.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 24.01.2023 о 08:30. 24.01.2023 в судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені ( а.с. 33, 34, 43, 56). На адресу суду позивачка подала заяву, якою підтримала вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просила позов задовольнити ( а.с.57). Відповідач Володарська селищна рада Білоцерківського району Київської області просили судовий розгляд провести без участі їхнього представника ( а.с. 37) . Третя особа державний нотаріус Білоцерківської нотаріальної контори Карпусь Інна Олександрівна повідомила суд, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася ( а.с.38). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивачки, відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер брат позивачки [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.9). Після смерті останнього відкрилася спадщина за законом, яка складається з Ѕ частини житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 17). Спадкодавець за життя заповіту не складав. Належність спадкодавцю Ѕ частини житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.09.1993 (а.с.17). Поряд з спадкодавцем власниками будинку зазначені нині покійні батьки позивачки: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері позивачка та брат [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини (а.с.15). Спорідненість позивачки з [PERSON] стверджена свідоцтвами про народження її та брата та свідоцтвом про шлюб вона підтвердила зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » ( а.с. 8, 12, 13). [PERSON] 25.08.2021 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна після смерті брата , але отримала постанову, якою їй відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку установленого законом для прийняття спадщини ( а.с.16). Позивачка у позовній заяві стверджує, що [INFO] померла її матір [PERSON] ( а.с.10). Менше ніж за рік, 14.04.2017 вкоротив собі віку її брат - [PERSON] , [INFO] ( а.с.9). Зазначає, що після смерті брата, який будучи доволі молодою людиною вкоротив собі віку, вона перебувала в депресії, приймала сильно діючи лікарські препарати та за станом свого здоров`я не мала можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Внаслідок ослаблення організму вона потрапила до лікарні та перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 30.09.2017 по 18.10.2017, а відтак не мала фізичної можливості звернутися до нотаріуса та подати заяву для прийняття спадщини ( а.с.47). Смерть брата вплинула на її фізичний та психологічний стан. Відносини між нею та братом, особливо після смерті матері, були надзвичайно теплими і доброзичливими. Брат для неї був важливою людиною у її житті, завжди підтримував. В подальшому депресивний стан загострився та вона не залишала будинку та навіть не усвідомлювала , що повинна звернутися до нотаріуса, оскільки була нездатна адекватно оцінювати свій стан, планувати, прогнозувати наслідки, не справлялася з соціальними функціями та як наслідок не могла відвідувати установи та спілкуватися з оточуючими. Брат бере до уваги викладені позивачкою обставини та визнає їх поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Одночасно надаючи правову оцінку правовідносинам , які виникли у провадженні суд виходить із наступного. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини встановлені законодавцем у ст. 1272 ЦК України, згідно якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини, як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Отже, аналізуючи викладене, суд зазначає, що ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Протягом шести місяців спадкоємець повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини не подано, спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину. Спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, може бути встановлений додатковий строк: за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину ; за рішенням суду. Матеріали справи вказують, що першочергово позивачка звернулася до нотаріуса, але 25.08.2021 нотаріусом було прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті брата - [PERSON] . Разом з тим права спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, підлягають захисту судом, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у 6-місячний строк і ці обставини є поважними. Так, Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В рамках справи № 315/714/19 у постанові від 23 листопада 2020 року ВС визнав перебування спадкодавця на амбулаторному лікуванні достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. ВС підтвердив висновок апеляційного суду про те, що гостре раптове захворювання позивача, яке сталося за декілька днів до спливу 6-місячного строку для прийняття спадщини, унеможливило його своєчасне звернення до нотаріуса. ВС визнав, що вказана обставина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Одночасно слід зазначити, що положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено: «Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним». Суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме: знаходячись в депресії. Перш за все, слід наголосити на тому, що депресія є хворобою. На сайті Міністерства охорони здоров`я України депресія визначається як захворювання, при якому людина тривалий час почувається пригнічено, втрачає інтерес до занять, які раніше приносили задоволення, а також не може робити повсякденні справи. Отже, депресія - це тривала хвороба, що впливає на психологічний стан людини. Суд, дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законодавством строку, зокрема те, що вона перебувала у важкій депресії, після наглої смерті брата та одночасно проходила лікування на стаціонарі в строк визначений для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна. Вимога про визначення додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1220, 1223, 1235, 1247, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved