Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2020 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 5000 грн. щомісячно. Відповідно до довідки-розрахунку Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07 грудня 2021 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 27\~000, 00 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути із відповідача вказану заборгованість та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 10\~700, 00грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 25). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату його проведення повідомлялась належним чином. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2020 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000, 00 грн. щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 05.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку за № 79724 від 07.12.2021 р., виданої Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.12.2021 р. складає 27\~000, 00 грн. (а.с. 11). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 \~та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на\~засадах змагальності сторін. Учасники\~справи мають рівні права щодо здійснення\~всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма закону визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Отже, аліменти на користь позивача вже стягуються на підставі судового рішення, тому для стягнення заборгованості за аліментами не потрібно ще одного судового рішення. Крім того, суд зазначає наступне, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. З огляду на викладені обставини та норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову щодо стягнення із відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 27\~000, 00 грн. Щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувались аліменти, до дня їх фактичної виплати та помножити на 1 відсоток. Із наведеного розрахунку, доданого до заяви, вбачається, що сума нарахованої пені із часу ухилення відповідачем від сплати аліментів, тобто із 01.05.2021 р. по 01.12.2021 р. становить 10\~700, 00 грн. Однак, розрахунок пені здійснений позивачем не зовсім правильний, оскільки сума пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 55\~190, 00 грн., проте враховуючи положення ч.1 ст. 196 СК України, стягненню підлягає пеня у розмірі заборгованості по аліментах, а саме: 27\~000, 00 грн. З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що у відповідача рахується заборгованість по сплаті аліментів, які стягнуті за рішенням суду, а будь-які докази, які б свідчили, що дана заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин, у матеріалах справи відсутні, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача неустойки (пені) підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial