Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

У серпні 2022 [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири. Згідно заявлених вимог та з урахуванням заяви про збільшення вимог, уточненням в засіданні, позивачка просить суд: стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 24 738,00 грн та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування поданого позову вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 14.08.2019 належну її на праві власності квартиру було затоплено водою внаслідок прориву водостічної труби, яка знаходиться на технічному поверсі. 16.08.2019 та 20.08.2019 представниками відповідача було складено акт про залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , де вказано, що причиною залиття квартири є пошкодження внутрішньо-будинкової водостічної труби. 20.09.2019 відбулося повторне затоплення квартири. Позивачка стверджує, що дана подія підтверджується актами від 20.09.2019 та 25.11.2019 складеними відповідачем. Вказує, що комісією житлово-експлуатаційної дільниці ЖЕД № 901 було складено Акти про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), згідно з якими, відповідальність за залиття квартири повинен нести КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва». Зазначає, що внаслідок затоплення квартири була завдана майнова шкода та вартість проведення відновлювального ремонту квартири за результатами висновків про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] складає 24 738,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок перебуває на обслуговуванні Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» та його структурного підрозділу - Житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло». 14.08.2019 квартиру [ADDRESS] було затоплено. Представниками відповідача проведено обстеження технічного стану квартири після залиття, яке відбулося 14.08.2019, та складено відповідні акти від 16.08.2019 та 20.08.2019 про залиття квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актами, на стелі, стінах в житлових кімнатах та стіні, яка межує з коридором загального користування, спостерігаються сліди залиття. Залиття відбулося внаслідок пошкодження внутрішньо-будинкової водостічної труби на технічному поверсі. Відповідно до Зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта від 02.09.2019, складеного відповідачем, ремонт квартири [ADDRESS] становить 20412,00 грн. Разом з тим, 20.09.2019 відбулося повторне затоплення квартири [ADDRESS] . Працівниками відповідача складено акт про залиття від 20.09.2019 а також акт від 25.11.2019, який повторно підтвердив факт другого залиття 20.09.2019. На підставі актів про повторне залиття від 20.09.2019 та 25.11.2019 відповідачем було виготовлено зведений кошторисний розрахунок ремонту квартири [ADDRESS] , що становить 4 326, 00 грн. Відповідно до листа Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.12.2019 105-105/ОП/Г-804-2742 на адресу [PERSON] та [PERSON] , зазначено, що 22.08.2019 працівниками обслуговуючої організації були виконані роботи по герметизації водостічної труби на технічному поверсі. Оскільки проведені роботи не дали бажаного результату і відбулося повторне залиття квартири [ADDRESS] , 23.09.2019 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» виконано зварювальні роботи внутрішнього зливостоку. При обстеженні квартири встановлено, що в квартирі виконано частковий ремонт після першого залиття 14.08.2019 та виявлено нові сліди залиття в об`єднаному житловому приміщенні площею 41,6 м2. Позивачкою неодноразово вживались заходи досудового врегулювання спору, однак вона домоглася лише того, що з вересня 2019 відповідачем здійснюється корегування сум в бік зменшення на 63,65 грн., що підлягають до сплати позивачкою за надані КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» послуги щодо квартири [ADDRESS] . Крім того, відповідно до листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.10.2019 № 432-432/Г-698/2/Г-653/2(698/3)-821 відповідач не має фінансової можливості здійснити повний перерахунок за залиття квартири [ADDRESS] від 14.08.2019 та 20.09.2019. У судовому засіданні представник відповідач зазначив, що за формою та змістом складені акти ЖЕД «Печерськжитло» від 16.08.2019, 20.09.2019 не відповідають вимогам законодавства, а саме положенням п 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Крім того відповідач зазначає, що у позивачки відсутні належні докази того, що залиття та пошкодження майна сталося з вини відповідача. Згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 (далі - Правил) встановлено правовий статус балансоутримувача будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач), згідно з яким -це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон) та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу І передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Статтею 24 Закону визначено, що балансоутримувач зобов`язаний: забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Саме на балансоутримувача будинку покладено обов`язок утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані; здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; здійснювати технічний огляд жилих будинків, що включає проведення планових та позапланових оглядів з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період; здійснювати профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання у житлових будинках кожні 3-6 місяців визначений Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Зобов`язання балансоутримувача здійснити належну герметизацію інженерних вводів також міститься в ч. 2 п. VIII Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 № 620/378 та в розпорядженні виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.05.2017 №626 (п. 19.5). У відповідності з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій у літній період проводяться такі роботи, зокрема, п. г) щодо систем опалення і гарячого водопостачання - ревізія кранів та іншої запірної арматури розширювачів і повітрозбірників, відновлення зруйнованих або заміна недостатньої теплової ізоляції труб у сходових клітках, підвалах, на горищах і в нішах санітарних вузлів. За наявності непрогрівання радіаторів проводиться їх гідропневматичне промивання. По закінченні всіх ремонтних робіт весь комплекс пристроїв з теплопостачання підлягає експлуатаційній наладці під час пробного опалення (п. 2.8.8. Правил). Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: - забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів (п. 2.8.2. Правил). На горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися (п. 3.2.1. Правил): температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; -доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. Вхідні двері або люки (для горищних приміщень із запасними, напірними і розширювальними баками) виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані ущільнювальними прокладками, завжди замкнені (один комплект ключів зберігається в чергового диспетчера ОДС або кімнаті техніка - майстра виконавця послуг, а другий - у консьєржа чи двірника), про що робиться відповідний напис на люку чи дверях (п. 3.2.5. Правил). Під час технічного обслуговування та ремонту будівельних конструкцій здійснюється огляд горищних приміщень перевіряються (п. 4.4.18.Правил): стан зовнішніх дверей та люків; стан слухових вікон і жалюзі; температурно-вологісний режим; наявність ходових дощок уздовж приміщення і між слуховими вікнами на покрівлі крутого даху; стан ізоляції трубопроводів. Таким чином, відповідальність за обслуговування технічних поверхах несе обслуговуюча організація, тобто відповідач. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт (додатком 4 до Правил встановлено форму акта). Так, нормами п. 2.2 цих Правил визначено, що позапланові огляди жилих будинків передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Під час залиття комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли проводяться позапланові огляди. Факт залиття приміщення та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Судом встановлено, що уповноважені особи відповідача склали акти про залиття від 16.08.2019, 20.08.2019, 20.09.2019 які містять усю необхідну інформацію щодо опису обставин та наслідків залиття, причин залиття, підписані вказаними особами, затверджені в.о. начальника ЖЕД «Печерськжитло». Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем з вересня 2019 здійснюється корегування сум, що підлягають до сплати позивачкою за надані «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» комунальні послуги щодо квартири [ADDRESS] , в рахунок відшкодування збитків, завданих залиттям, що свідчить про визнання відповідачем відповідальності за незадовільне обслуговування систем, що спричинило залиття. При цьому, відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності своєї вини у заподіянні збитків позивачу, зокрема, доказів на спростування доводів позивача стосовно вини відповідача у залитті квартири, у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку суду не надано; факт залиття відповідачем не оспорюється. За таких обставин, суд вважає, що відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», як балансоутримувач, має відповідати за шкоду спричинену неналежним утриманням вказаного будинку. Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ст. 1192 ЦК України з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. У правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, відповідно до якої не позивач доводить наявність вини відповідача у заподіянні йому шкоди, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Як вбачається із зведених кошторисних розрахунків ремонту квартири, які складені відповідачем, вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття 14.08.2019 та 20.09.2019, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 24 738,00 грн. (20412,00 грн та 4326,00 грн.). Водночас, з вересня 2019 по вересень 2022 відповідачем була зменшена оплата позивачу за надані КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» комунальні послуги на суму 2355,05 грн. (довідка №65255). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у вигляді пошкодження належної їй на праві приватної власності квартири, внаслідок її залиття з вини відповідача. Оцінивши зведені кошторисні розрахунки ремонту квартири про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , після її залиттів, а також корегування сум, що підлягали до сплати позивачкою за надані КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» комунальні послуги щодо квартири [ADDRESS] , суд приходить висновку, про стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної шкоди в розмірі 22 382,95 грн. (24 738,00 грн.- 2355,05 грн.). Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України). Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце двічі залиття квартири позивачки, з вини відповідача внаслідок якого було пошкоджено майно, також це залиття спричинило у позивачки негативні зміни у звичайних умовах її життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді. Внаслідок залиття квартири, позивачка зазнала душевних та фізичних страждань, були суттєво порушені її життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту квартири вимагало значних додаткових зусиль, коштів та часу, та після проведеного ремонту залиття повторилося знову. В судовому засіданні представник позивачки, яка є її матір`ю пояснила, що мало місце і тривале досудове врегулювання з відповідачем, численні особисті звернення, що підтверджується наданими листами, заявами і зверненнями на адресу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідями які містяться в матеріалах справи. Також, вказала що наслідки залиття не усунуті в повному обсязі і досі, в квартирі наявна цвіль, підвищена вологість, що також негативно вплинуло на стан здоров`я проживаючих, в тому числі її онука. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, вважає за необхідне стягнути з відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва на користь позивачки 10000,00 грн. з урахуванням обставин справи та тривалості порушеного права, на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Посилання представника відповідача на те, що позивачкою пропущений строк звернення до суду не береться до уваги, оскільки факт залиття квартири вперше мав місце 16.08.2019, а позовна заява надіслана до суду 04.08.2022, що підтверджується пощтовим штемпелем на конверті. Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладено та

Outcome: partial