Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

[PERSON] 22 вересня 2022 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2019 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, але відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає, хоча працює і має стабільний дохід. Просила стягувати з відповідача на її користь та утримання аліменти у розмірі частини його заробітку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідачеві [PERSON] у встановленому порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження та позов з додатками, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2019 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 4). Від вказаного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до акту про проживання від 09 червня 2022 року малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем (а.с. 6). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без розгляду (а.с. 7). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст.\~84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дочка сторін малолітня, проживає та знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання. Відповідач є працездатною особою, як стверджує позивач, має постійне місце роботи, стабільний дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . У задоволенні інших позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити, оскільки у суду відсутні докази про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 74 СК України, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з дня подання позову, тобто з 22 вересня 2022 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial