Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

27 червня 2022 до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до КНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. Проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь 14\~575,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.01.2022 відповідачем йому була надана медична послуга- хірургічне лікування правого ока, а саме факоемульсифікація з імплантацією штучної інтраокулярної лінзи. Надання послуг підтверджується чеками на їх оплату на суму 14\~475,00 грн. і обов`язковим благодійним внеском в розмірі 100 грн, а також медичною документацією. Необхідність проведення хірургічного лікування була обумовлена катарактою і закритокутовою глаукомою обох очей. Вказав, що для призупинення процесу глаукоми, йому були призначені краплі «Фотіл» в обидва ока та видана довідка Департаменту охорони здоров`я ХМР про необхідність проведення оперативного лікування обох очей із застосуванням наборів інтрооколярних лінз, придбаних за кошти міського бюджету. 09.12.2020 позивач був проінформований про внесення його в реєстр, код №20381-20382, для проведення операції в порядку черги. Оскільки черга на операцію за кошти з державного бюджету могла підійти не раніше ніж через 1,5 роки, йому було рекомендовано лазерне лікування зору з 03.12.2020 в лазерному центрі відповідача. Позивач зазначає, що відповідачем було зроблено ЛІЕ на правому оці, при цьому внутрішньоочний тиск залишився без змін, у зв`язку з чим, йому було рекомендовано продовжити лікування ока каплями «Фотіл» з подальшим наглядом в глаукомному кабінеті, а 08.11.2021 надано хірургічне лікування катаракти на правому оці. Вказав, що хірург відповідача- лікар [PERSON] , після дослідження медичної картки №380 та результатів обстеження у Центрі офтольмології «ЗІР», рекомендувала йому про доцільність зробити спочатку хірургічне лікування лівого ока, оскільки праве око після лазерного лікування глаукоми більш застраховане від неї. 17.02.2021 відповідачем було поведено хірургічне лікування лівого ока. Разом з цим, операцію на правому оці позивач був вимушений відкласти з причин необхідності невідкладної операції лівосторонньої пахової грижі і лазерного лікування . 21.01.2022 фінансові можливості дозволили йому звернутися до відповідача за надання послуги з лікування правого ока. Лікар [PERSON] призначила йому прийом на 25.01.2022, під час якого він акцентував увагу хірурга на збереження існуючої гостроти зору ока, оскільки існуюча у нього гострота зору ока дозволяла йому на використанні окулярів. Після отримання результатів обстеження ока в кабінеті функціональної діагностики , лікар [PERSON] надала йому рецепт в аптеку відповідача для сплати послуги. А після надання чеків на оплату, дала підписати бланк згоди на хірургічне лікування, яке було призначене на 26.01.2022. Позивач вказав, що первинне обстеження ока лікарями відповідача не проводилось, чому він не придав значення, оскільки гострота зору ока уже була встановлена раніше в наявній у лікаря медичній документації. Разом з цим,27.01.2022, після відкриття прооперованого ока він зміг розпізнати тільки силуети предметів, однак був виписаний відповідачем із стаціонарного відділення із рекомендаціями для подальшого лікування , підбору окулярів та явкою до лікаря до повторного огляду через сім днів. Позивач стверджує, що він беззаперечно виконував приписи лікаря, але зір не покращився. 04.02.2022,при огляді прооперованого правого ока лікарем відповідача встановлено, що гострота зору становить 0.1. У зв`язку з чим йому було призначено додаткове лікування правого ока каплями « ТЕРСо».Після додаткового лікування ока, суцільна пелена в оці дещо прояснилась, але не зникла і в ній мелькали чорні плями і крапки різної величини. Позивач зазначив, що при явці на огляд до лікаря відповідача 17.02.2022, він наполягав на вимірюванні внутрішньоочного тиску, який значно збільшився і складав 23. У зв`язку з чим, лікарем відповідача було надано йому направлення до кабінету функціональної діагностики на обстеження ІВМ, але там апарат не працював і позивачу було запропоновано сказати про це хірургу, який оперував його праве око. Позивач про підвищений тиск в правому оці повідомів лікаря [PERSON] , на що лікар рекомендував йому продовжувати капати око краплями « Фотіл» протягом чотирьох днів і повторно з`явитися для огляду ока. 04.06.2022 позивач пройшов обстеження його очей в МЦ «ЕВВІВА», за результатами якого гострота зору правого ока становила 0.1. Крім того, позивач зазначає, що для приховування лікарської недбалості відповідач в виписці від 27.01.2022 сфальсифікував дані при його надходженні на стаціонарне лікування, а саме гостроту зору правого ока, яка складала 0.7, а не 0.3, що підтверджується даними медичної картки №380. З огляду на зазначене, позивач вважає, що в результаті надання лікарем відповідача йому неякісної медичної послуги хірургічного лікування правого ока, за результатами якої значно погіршився зір правого ока, тобто спричинена шкода його здоров`ю, відповідач зобов`язаний відшкодувати йому завдані матеріальні збитки у розмірі 14\~575,00 грн. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 13.10.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що відповідальний лікар-офтальмолог [PERSON] надала роз`яснення позивачу про його право отримати безоплатну медичну послугу хірургічну операцію із забезпеченням витратних матеріалів та лікарських засобів відповідно до договору №2768-Е-421Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з можливим застосуванням кришталика та ліків українського виробництва. Відповідно до заяв [PERSON] , що містяться в медичних картах хворого №1148,588 останній зазначив про обізнаність та висловив бажання отримати медичну послуги та придбати медичні вироби за власні кошти. Вказав, що обставини, вказані позивачем щодо порушення та обмеження його прав на медичне обслуговування не знайшли свого підтвердження. Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого, лікування пацієнта проведено з дотриманням медичних стандартів, міжнародних протоколів лікування, санітарних норм та всіх вимог програми медичних гарантів та діючого законодавства. 14.11.2022 відповідачем подано до суду письмові пояснення у справі, зі змісту яких вбачається, що хірургічні втручання [PERSON] проведені згідно з протоколами надання спеціалізованої медичної допомоги без ускладнень, а запізнє виконання операції на правому оці обумовлено несвоєчасним зверненням хворого. Також, придбання витратних матеріалів та ліків за власні кошти в аптеці проведено згідно бажанню хворого. Надання медичних послуг (перебування у лікарні, виконання хірургічного втручання, виконання лікарських та сестринських маніпуляцій) надавалось хворому безкоштовно. Крім того, зниження зорових функцій правового ока після операції не є наслідками дефектів виконання та ускладнень хірургічного втручання, а обумовлено прогресуванням глаукомного прогресу за рік. Вказав, що в обох історіях хвороби наявні підписи пацієнта про відсутність претензій по проведенню та результатах лікування. Вважає, що питання матеріального відшкодування хворому за придбані їм в аптеці за власним бажанням витратні матеріали та ліки не повинні вирішуватись лікарнею. Враховуючи наведене, здоров`ю [PERSON] не було завдано свідомої або несвідомої шкоди внаслідок проведених в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №14 ім. Проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради хірургічних втручань 17.02.2021 та 26.01.2022. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21.12.2022 відмовлено [PERSON] у прийнятті до розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 25.01.2023 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені у позовній заяві. Представник відповідача КНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. Проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу за відсутності сторони відповідача, в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно даних медичної картки амбулаторного хворого № 380 КНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. Проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, [PERSON] 03.08.2010 був встановлений діагноз: початкова вікова катаракта обох очей. Данні за глаукому відсутні. 13.11.2020 [PERSON] встановлено діагноз: початкова катаракта обох очей закритакутова преглоукома обох очей. Відповідно даних відповіді Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради Виконавчого комітету Харківської області №Т-5-47770/0/1-20-1591/0/57-20 від 09.12.2020 на звернення [PERSON] від 16.11.2020 вбачається, що для проведення оперативного лікування катаракти з використанням наборів інтраокулярних лінз, придбаних за кошти міського бюджету його внесено до реєстру під №20381-20382 і буде прооперовано за чергою, відповідно до номеру в реєстрі в умовах КНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради. Згідно даних виписки із медичної катки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1148 КНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. Проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 16.02.2021 по 18.01.2021. Повний діагноз: початкова катаракта, закрита кутова 1а (лаз.-ОД, фотил) глаукома обох очей. Гострота зору при надходженні: правого оку:0.7, лівого ока- 0.6. Проведено хірургічне лікування лівого ока 17.02.2021. Гострота зору при виписці: правого ока 0.7, лівого ока: 1,0. Призначено подальше лікування. Рекомендовано подальше спостереження в поліклініці за місцем проживання, контроль внутрішньоочного тиску, ретинального статусу. Підбір окулярів в поліклініці за місцем проживання через 1,5 місяця після операції. У разі зниження зору, появи болю в оперованому оці протягом першого місяця після операції звертатися до хірурга або на пункт невідкладної допомоги МКЛ№14. Роз`яснено протипоказання. Відповідно даних виписки із медичної картки стаціонарного хворого №588 КНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. Проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 25.01.2022 по 27.01.2022. Повний діагноз: незріла катаракта правого ока. Міонія середнього ступеня правого ока. Артифакція лівого ока. Гострота зору при надходженні до лікарні правого ока- 0.3. 26.01.2022 проведено хірургічне лікування правого ока. Гострота зору при виписці правого ока: 0,05. Надано рекомендації щодо лікування прооперованого ока та роз`яснено протипоказання. Згідно даних письмової заяви [PERSON] від 25.01.2022 , останній, як пацієнт Комунального закладу охорони здоров`я «Міська лікарня №14 ім. Проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, підтверджує обізнаність щодо положень Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Користуючись правом пацієнта висловив бажання отримати медичну послугу та придбати всі медичні вироби, витратні матеріали та лікарські засоби, необхідні для його лікування, за власні кошти. Згідно даних товарного чеку від 25.01.2022 [PERSON] придбав матеріали для операції на загальну суму 14475,00 грн. Відповідно даних квитанції №691941 без дати, [PERSON] зробив благодійний внесок у розмірі 100,00 грн. Благодійному фонду «Меценат». Згідно даних консультаційного висновку спеціаліста Медичного центру «ЕВВІВА» б\\н від 04.06.2022, за результатами функціонального рентгелогічного та інших спеціальних досліджень очей [PERSON] встановлено, що гострота правого ока - 0.1. Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Згідно з пунктами «а», «д», «ї» частини першої статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством. Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Предметом спору у даній справі є відшкодування збитків за неналежне надання відповідачем медичної послуги хірургічне лікування правого ока позивача. У разі ненадання чи неналежного надання медичної допомоги пацієнтові завдана шкода каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, то застосовуються правила як про договірну, так і деліктну відповідальність. Медична послуга - це сукупність необхідних, достатніх, добросовісних, доцільних професійних дій медичного працівника (виконавця), спрямованих на задоволення потреб пацієнта (замовника, споживача послуг). Ненадання або неналежне надання медичної допомоги може мати своїм наслідком каліцтво, інше ушкодження здоров`я, заподіяння майнової чи моральної шкоди, у результаті чого у дію вступатиме механізм делікту. Деліктна відповідальність настає за спричинену шкоду здоров`ю на підставі правил статей 1166, 1167, 1195 ЦК України. У цивільному законодавстві питання відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, врегульовані §1 Глави 82 книги п`ятої ЦК України. Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за завдання шкоди ушкодженням здоров`я необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини. У деліктних правовідносинах у сфері надання медичної допомоги протиправна поведінка спрямована на порушення суб`єктивного особистого немайнового права особи, яке має абсолютний характер, - права на медичну допомогу. У сфері надання медичної допомоги протиправними необхідно вважати дії медичного працівника, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам. Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта. Таким чином, надання несвоєчасної або некваліфікованої медичної допомоги є протиправною поведінкою медичного працівника. Згідно з частиною четвертою статті 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» лікар не несе відповідальності за здоров`я хворого в разі відмови останнього від медичних приписів або порушення пацієнтом встановленого для нього режиму. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 755/2545/15-ц (провадження № 61-47866св18). Частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням неб процесуальних дій ( стаття 12 ЦПК України) Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладений у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №344/3764/21. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що лікарем КМНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради Поповою О.О. 26.01.2022 надано позивачу медичну послугу хірургічне лікування правого ока. [PERSON] в добровільному поряду висловив бажання придбати медичні вироби, витратні матеріали та лікарські засоби, необхідні для його лікування, за власні кошти. В межах\~розгляду справи\~встановлено та\~не спростовано\~відповідачем,\~що \~ [PERSON] придбав матеріали та ліки для хірургічного лікування його правого ока на загальну суму 14475,00 грн. Згідно дослідженої судом медичної документації вбачається, що при надходженні на стаціонарне лікування до відповідача гострота зору правого ока позивача, станом на 25.01.2022 - 0.3. Після проведення хірургічного лікування, станом на 27.01.2022- 0.05. Позивач неодноразово звертався до відповідача зі скаргами про погіршення зору правого ока після хірургічного лікування та підвищений тиск в правому оці. Лікарем відповідача призначалось позивачу лікування. Разом з цим, після повторно обстеження позивача в червні місяці 2022, через п`ять місяців після хірургічного лікування правого ока, гострота його зору склала 0.1. Тобто, показники гостроти зору стали гіршими втричі, ніж до проведення хірургічного лікування. Відповідачем не надано суду доказів того, що погіршення гостроти зору правого ока позивача після хірургічного лікування, сталося в результаті порушення останнім медичних приписів лікаря відповідача або порушення позивачем встановленого для нього режиму. Тобто, КМНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради не спростувало наявності вини у діях її лікаря у завданні шкоди здоров`ю [PERSON] . З огляду на зазначене, ураховуючи надані позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог у сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди, яка полягає в стягненні витрат, сплачених ним за придбання матеріалів та лік для хірургічного лікування правого ока на загальну суму 14475,00 грн. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім благодійний внесок у розмірі 100,00 грн. Благодійному фонду «Меценат», оскільки вказана сума не відносить до витрат, пов`язаних з проведенням КМНП «Міска клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» хірургічного лікування позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial