Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи Служба у справах дітей Зміївсьої міської ради Чугуївського району Харківської області, Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом надання йому можливості відвідувати доньку за місцем її проживання у будь-який час, надати йому можливість забирати доньку до себе до дому строком не менше 48 годин на тиждень у вихідні, або будні дні, а також шляхом заборони виїзду за межі України дитини без його згоди. Судові витрати просив покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що він [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідачка забрала дитину та речі і пішла від нього до іншого чоловіка. Дитинапроживає з відповідачкою, яка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому позивачзмушенийзвернутисьізвказанимпозовом до суду. 29 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження. 11 серпня 2022 року відповідачка подала до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що вона позов не визнає та зазначає, що 14.07.2022 року шлюб між нею та позивачем розірвано. На даний час вона проживає з дитиною у батьків. Зазначила, що у позивача не має стійкого психо-емоційного зв`язку з дитиною, так як останній практично не займався донькою , яка тільки інколи залишалась з ним на одинці на досить нетривалі проміжки часу.При цьому, відповідач зазначила, не заперечує проти участі позивача у вихованні дитини і його спілкування з донькою. Однак, не погоджується з порядком участі у вихованні дитини та вважає, що проводити побачення батька з дитиною можливо в суботу та неділю кожного першого та третього тижня місяця з 11.00. год. до 14.00. год. та з 18.00. год. до 20.00 год. за постійним місцем проживання дитини у присутності матері та тільки за згодою та бажанням самої дитини. 25 серпня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання сторін про виклик свідків. Ухвалою суду від 14.09.2022 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Позивач та його представник у судовому засіданні 14.09.2022 року позов підтримали з підстав зазначених у ньому. 27.12.2022 року позивач та його представник подали заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка у судовому засіданні 14.09.2022 року заперечувала проти позову з підстав зазначених у письмових поясненях. 27.12.2022 року відповідачка у судове засідання не з`явилась, раніше подала заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області надала заяву, відповідно якої, вона просить розгляд справи проводити за її відсутності. Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З висновку від 21 жовтня 2022 року Слобожанської селищної ради, як органу опіки та піклування про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14.07.2022. Згідно акту обстеження умов проживання за місцем проживання дитини від 21.09.2022 умови проживання відповідають нормам, у дитини є всі умови для виховання та розвитку. Зазначено за доцільне визначити наступний спосіб участі батька у вихованні доньки: побачення дитини з батьком кожної суботи з 09.00 год. до 20.00. год., місце перебування визначає батько, з поверненням дитини додому за місцем її проживання з матір`ю, зі сторони матері не чинити перешкод у спілкуванні доньки з батьком. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Так свідки [PERSON] , [PERSON] , пояснили, що позивач є їх сином, який був одружений з відповідачкою. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] . Після того як їх син почав жити окремо від своєї сім`ї, відповідачка [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні із дитиною, а саме налаштовує онуку проти батька, не відповідає на телефонні дзвінки. Свідки [PERSON] , [PERSON] , пояснили, що відповідачка є їх донькою, яка була одружена з позивачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , їх онуку. Онучка сама не хоче спілкуватись з батьком, оскільки вважає, що він не любить її та її маму. Також онучка має захворювання з народження. На даний час вона ніяких ліків не приймає. В дитини є своя облаштована кімната до якої вона звикла, тому на їх думку зміна звичного для неї місця буде стресом для дитини. Згідно частин другої, восьмої, дев`ятої статті 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охоронудитинства» кожна дитинамає право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, що дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутисядо суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант протиУкраїни» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на спілкування та виховання дитини. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Отже, з огляду на надані докази учасниками справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог приймаючи до уваги висновок від 21 жовтня 2022 року Слобожанської селищної ради, як органу опіки та піклування. З огляду на наявні в матеріалах справи докази підстав непогоджуватись з висновком органу опіки та піклування у суду не має. В іншій частині позовних вимог доводи позивача, а також доводи відповідача, які викладені у письмових поясненнях є такими, що не підтверджені належними, достатніми та достовірними доказами, у зв`язку з чим відхиляються судом. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial