Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 94072 від 20 листопада 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 13086,62 грн за кредитним договором № 156986472 від 16 березня 2019 року, укладеного позивачем з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким в подальшому було відступлено ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Оспорюваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, яким 10 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64458731. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться\~\~у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки заборгованість не є безспірною, відсутні докази відступлення права вимоги за кредитним договором, виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально. Нотаріусом не було перевірено документи на безспірність заборгованості та вчинено виконавчий напис за відсутності підтвердження безспірності заборгованості, зокрема, не перевірено, що період, за який стягується заборгованість, не співпадає з періодом дії кредитного договору. Також позивачу не надходили повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором до нових кредиторів, та про розмір наявної заборгованості. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 94072 від 20 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, згідно якого з [PERSON] на користь на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 156986472 від 16 березня 2019 року, стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 1362,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Ржищівського міського суду Київської області від 15 березня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження Миронівського районного суду Київської області, як таку, що надійшла з іншого суду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з пунктом 1 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 11 травня 2021 року відповідачу та третім особам направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресами їх місцезнаходження. Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 11 червня 2021 року, третім особам 11 червня 2021 року та 14 червня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлені такі фактичні обставини. 16 березня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 156986472, відповідно до умов якого йому надано кредит у розмірі 5000,00 грн зі строком кредитування 30 днів. На вказаному кредитному договорі 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 94072 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 156986472 від 16 березня 2019 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким було переуступлене до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», на підставі договору №05/0820-01 від 5 серпня 2020 року. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 4 листопада 2020 року до 4 листопада 2020 року в сумі 11886,62 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 2726,10 грн, прострочена заборгованість за процентами 4821,60 грн, строкова заборгованість за штрафами та пенею 4338,92 грн. Крім того, стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1200,00. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника згідно з оспорюваним виконавчим написом, становить 13086,62 грн. Вказані обставини підтверджуються даними кредитного договору № 156986472 від 16 березня 2019 року (а.с. 30-31), даними виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 97072 від 20 листопада 2020 року (а.с. 29). За заявою ТОВ «ФК «Онрайн Фінанс», постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 10 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64458731 на підставі виконавчого напису № 97072 від 20 листопада 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с. 28, 26). 26 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 27). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до правил вказаної статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Правилами підпунктів 1.1.,1.2. пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі по тексту Порядок), встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно підпункту 3.1. пункту 3 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують\~безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~ Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). За приписами підпунктів 3.5. пункту 3 глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. З оспорюваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості провадиться за період з 4 листопада 2020 року до 4 листопада 2020 року. Визначений договором строк кредитування становить 30 днів, починаючи з 16 березня 2019 року. Таким чином, заборгованість нарахована за період, який не охоплений строком кредитування. Вказані обставини дають підстави вважати, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 20 листопада 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Вчиняючи зазначений виконавчий напис, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Таким чином, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності заборгованості, на не посвідченому нотаріально кредитному договорі, що свідчить про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. Зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази свідчать про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені матеріалами справи, тому позов є доведеним. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в загальному розмірі 1362,00 грн, що підтверджується квитанціями (а.с. 1, 46). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача в сумі 1362,00 грн. Крім того позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України,\~\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частини 2\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За правилами частини 2 та частини 3\~статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 244/13-02-2021 від 02 листопада 2021 року, Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги № б/н/21 від 13 лютого 2021 року, акт приймання передачі наданої правничої допомоги № 1 від 4 березня 2021 року, квитанція № 244 від 3 березня 2021 року на суму 8000 грн (а.с. 19-20, 40,41). Відповідачами клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не заявлялося. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказані витрати пов?язані з розглядом справи, документально підтверджені, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, дій сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом, а тому підлягають стягненню з відповідача. Вирішення питання про скасування заходів забезпечння позову Ухвалою судді Ухвалою судді Ржищівського міського суду Київської області від 15 березня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. За змістом статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує в тому числі питання про підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у випадку скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Оскільки суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, заходи забезпечення позову, встановлені відповідно до ухвали від 15 березня 2021 року, продовжують діяти в порядку і у строки встановлені ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» до моменту закінчення виконавчого провадження. На підставі наведеного,

Outcome: approved