Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просив його батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису №195 від 22.03.2012 про народження « [PERSON] », [INFO] , який народився у місті Новомосковськ Дніпропетровської області, шляхом виключення з актового запису про народження відомостей про батька « [PERSON] » та внесення в актовий запис нових відомостей зазначивши батьком дитини « [PERSON] », [INFO] , громадянина України, змінивши прізвище та по-батькові дитини на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2011 року до січня 2020 року проживав однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання з відповідачкою у них [INFO] народився син [PERSON] . Відомості про батька в актовому записі про народження записано зі слів матері. Після припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , змінила прізвище. Після цього, дитині видано повторне свідоцтво про народження, у якому батьком вказаний [PERSON] . Позивач любить свого сина, має намір з ним спілкуватись та виховувати його. Позивач протягом восьми років виховував сина, проживали разом починаючи з дня його народження. З метою захисту своїх прав як батька, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 07 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву у якому просила у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідачка зазначила, що після народження сина [PERSON] вона проживала з ним удвох, з позивачем у них не було родини.\~ На теперішній час батьком дитини записаний її чоловік, а тому позов не може бути задоволений. Позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів факт його батьківства. Дитина проживає у повній сім`ї, має добрі стосунки з [PERSON] . Дитина особисто написала заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про те, щоб його батьком записали [PERSON] . Ухвалою суду від 24 березня 2022 року призначено у справі судову біологічно-генетичну експертизу. 09 серпня 2022 року судом закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив.\~ Правом на подання відзиву не скористався. Представник відповідача [PERSON] адвокат Андрусенко В.В. неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, посилаючись на перебування у складі Збройних сил України. Суд у клопотанні про відкладення розгляду справи відмовив з урахуванням того що справа перебуває у провадженні більше одного року, а також з урахуванням характеру правовідносин сторін, які у даній категорії справ є досить чутливими. Крім того, відповідач [PERSON] не позбавлена була можливості скористатися послугами іншого адвоката, або особисто з`явитися у судове засідання, або надати свої письмові пояснення щодо розв`язання спору. Представник третьої особи - Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності,\~ встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] народилася дитина син [PERSON] , матір`ю якої записана відповідно [PERSON] , а батько на підставі ч.1 ст. 135 СК України записаний зі слів матері як [PERSON] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.03.2012 та копією актового запису про народження №195 від 22.03.2012, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.76 на звороті, 77-79). 24 липня 2020 між відповідачами [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №188 (а.с.72,73,80). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 28.10.2020 звернулися до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про визнання батьківства та внесення до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомостей про [PERSON] , як про батька дитини (а.с.68). Малолітній [PERSON] також звернувся з письмовою заявою до відділу реєстрації актів цивільного стану у якій просив змінити його прізвище та по-батькові (а.с.69). 30.10.2020 Новомосковським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про народження [NUMBER] , з якого вбачається, що до актового запису №195 від 22.03.2012 внесено зміни, батьком дитини записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] , прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »; ім`я, дата та місце народження залишилися без змін (а.с.7). Суду подано акт про встановлення факту проживання від 23.03.2021 (а.с.8), з якого вбачається, що [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , частково без реєстрації проживали з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2011 року по 2020 рік. Акт складено за участю сусідів та засвідчено головою квартального комітету (а.с.8). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з позивачем та відповідачем [PERSON] , оскільки її донька є хрещеною мамою їх сина [PERSON] . Їй відомо, що позивач проживав з [PERSON] до народження [PERSON] та потім ще близько восьми років, в всього прожили разом близько 10-12 років у цивільному шлюбі. Вони приходили у гості як одна родина, їх будинок знаходиться неподалік будинку свідка. Свідок вважає, що позивач є батьком [PERSON] , він навіть зовні схожий на нього. Також їй відомо, що саме [PERSON] забирав [PERSON] з пологового будинку після народження [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що знав родину позивача [PERSON] та [PERSON] , вони проживали разом у цивільному шлюбі, мають спільну дитину [PERSON] .\~ До народження [PERSON] вони проживали разом близько двох років, але точно не менше одного року, по вул.Партизанській у м.Новомосковську, неподалік від будинку свідка. Після народження дитини вони прожили разом близько восьми років у будинку позивача. Він особисто бачив і чув як [PERSON] називає позивача батько, а позивач його сином. Надані позивачем фотознімки, у сукупності з іншими доказами, дослідженими судом, підтверджують твердження позивача про перебування у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] (а.с.94-118). Ухвалою суду від 24.03.2022 у справі судову біологічно-генетичну експертизу. На виконання ухвали суду експертом направлялися до суду повідомлення про необхідність явки сторін та дитини до експертної установи 10.05.2022 з 09:00 до 12:00 год., а також 06.06.2022 з 09:00 до 12:00 год. У зв`язку з припиненням відправлення вихідної поштової кореспонденції Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області через відсутність марок, копію повідомлення експерта про дату та час явки вручено позивачу особисто. Відповідачу [PERSON] засобами телефонного зв`язку за номером мобільного телефону, зазначеним у відзиві, повідомлялися дати, час місце прибуття до експертної установи, що підтверджується відповідними телефонограмами. Ухвалу про призначення експертизи повернуто на адресу суду без виконання у зв`язку з неявкою [PERSON] разом з дитиною 10.05.2022 та 06.06.2022. Як встановлено у ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Нез`явлення відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про те, що він не є біологічним батьком дитини. Відповідачка [PERSON] не довела наявність поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків, її бездіяльність свідчить про свідоме ухилення від проведення експертизи. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, надають суду право встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від позивача. Враховуючи, що експертиза призначена для встановлення питання про те, чи являється [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , а від участі в експертизі відмовилися мати дитини [PERSON] , на підставі ст.109 ЦПК суд, з урахуванням досліджених доказів, зокрема показань свідків, вважає можливим визнати той факт, що позивач є біологічним батьком [PERSON] . Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі - Правила державної реєстрації), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила внесення змін). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічні положення викладені в ст.5 СК України. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Станом на момент народження дитини, позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та не подав заяву про своє батьківство до органу державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим відомості про батька в актовий запис про народження дитини, було внесено за вказівкою матері в порядку ч.1 ст.135 СК України. Як встановлено у ч.ч.3,4 ст. 128 ЦПК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно зі ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Та обставина, що в подальшому було внесено зміни до актового запису про народження на підставі заяви [PERSON] не спростовує право позивача на звернення до суду з позовом про визнання батьківства. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122, 125 СК України. Положеннями ст.128 ч.2 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно п.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. В свою чергу, за змістом пп.2.13.1 п.2.13, пп.2.16.2, 2.16.4, 2.16.7 п.2.16 Правил внесення змін підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, окрім іншого, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За змістом ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про права дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини. За змістом ст.ст.7, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст.11, 14 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, проживати разом з батьками. Дитина та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятками, передбаченими законом. На підставі доказів, що належним чином оцінені, зокрема акту про проживання та показань свідків, суд вважає доведеним ту обставину, що як до народження дитини, так і тривалий час після цього, позивач та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Суд також дійшов\~ висновку про те, що системне та неодноразове ухилення відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи шляхом нез`явлення [PERSON] та дитини до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів та нез`явлення в судові засідання свідчить про її небажання отримати висновки щодо походження дитини та дає суду можливість визнати факт, який вона заперечує, та підстави встановити походження дитини від позивача, виходячи з інтересів дитини. Суд також враховує психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька. Завдяки йому утверджується природний обов`язок батька турбуватися про своїх нащадків. З огляду на викладене вище та оцінивши докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи ухилення відповідачки від проведення експертизи, а також з урахуванням відсутності доказів, які спростовують доводи позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved