Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DNJ0GK00000129 від 25 червня 2007 року, що утворилась в період часу з 23 жовтня 2019 року по 13 жовтня 2022 року, у розмірі 24269,30 гривень та складається з: індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язань 19891,04 гривень; 3% річних від простроченої суми 4378,26 гривень. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 25 червня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №DNJ0GK00000129, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 59000,00 грн., на термін до 25.06.2027, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. Однак в порушення умов кредитного договору, а також\~вимог ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов`язання не виконав. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22\~грудня 2022\~рокупо справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Балагурак В.В. в поданому до суду клопотанні просила суд розглянути позов у порядку спрощенного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем його реєстрації та останнім відомим місцем проживання направлялись копія позовної заяви з доданими до неї документи та копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. При цьому відповідач не скористався своїм правом подати свої письмові заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та/або відзиву на позовну заяву. За вказаних обставин, відповідно\~\~\~до ст. 280 ЦПК України, суд, ухвалив проводити заочний розгляд справи.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 25 червня 2007 року між позивачем\~та відповідачем було укладено кредитний договір №DNJ0GK00000129, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 59000,00 грн., на строк з 25 червня 2007 року по 25 червня 2027 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв`язку з недотриманням позичальником взятих на себе зобов`язань утворилась заборгованість за кредитним договором №DNJ0GK00000129 від 25 червня 2007 року у розмірі 24269,30 грн. за період з 23 жовтня 2019 року по 13 жовтня 2022 року, яка складається з: 19891,04 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 4378,26 грн.\~- 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ч.2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 14 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 924/532/19 (ЄДРСРУ № 86998951) досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Частиною 1ст.\~612\~ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення(наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц). За змістом положень ч. 1ст.\~526\~ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). Згідно з положеннями ст.\~611\~ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст.\~625\~ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до розрахунку інфляційних витрат та 3 % річних, здійсненого позивачем, у зв`язку з невиконанням з боку відповідача обов`язку, щодо сплати суми боргу за кредитним договором - інфляційні нарахування складають 19891,04 грн., та 4378,26 грн. 3 % річних. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що даний розрахунок відповідає вимогам закону. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 коп. На підставі\~викладеного,\~у відповідності\~з зазначеними\~нормами закону\~і

Outcome: approved