Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 жовтня 2022 року звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] у віці 57 років в с. Ямне Великописарівського району Сумської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, розміщений за адресою: [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці. Після її смерті він є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 15 січня 1991 року секретарем Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 02, на все майно померлої. Він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено у зв`язку з виправленням в оригіналі правовстановлюючого документу на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду. Тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок у судовому порядку. Позивач [PERSON] подав в підготовче засідання письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає /а.с.3/. Представник відповідача у підготовче засідання не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує /а.с.32/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ямне Великописарівського району Сумської області, померла [INFO] у віці 57 років в с. Ямне Великописарівського району Сумської області, що підтверджено актовим записом про її смерть за № 14 від 04 квітня 1998 року /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розміщеного за адресою: [ADDRESS] , що належить померлій згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07 травня 2009 року Ямненською сільською радою, зареєстрованого 07 травня 2009 року в Комунальному підприємстві «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» за порядковим номером 626 кн 3 стор 23, в якому є виправлення імені власниці з « [PERSON] на « [PERSON] », вартістю становить 32490 гривень /а.с.7-16, 18-19/. Відповідно до довідки Великописарівської селищної ради від 22 вересня 2022 року за № 103 [PERSON] рішенням виконкому Ямненської сільської ради від 16 грудня 1993 року за № 51 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, із них під будівництво і обслуговування житлового будинку 0,06 га, ведення підсобного господарства 0,44 га в [ADDRESS] , про що зроблений запис у книзі реєстрації від 17 грудня 1993 року за № 609. Державний акт на земельні ділянки не видавався /а.с. 17/. Відповідно до довідки Великописарівської селищної ради від 22 вересня 2022 року за № 104 померла [INFO] [PERSON] була постійною мешканкою [ADDRESS] ; на день смерті проживала одна. Заповіт від її імені, посвідчений Ямненською сільською радою Великописарівського району Сумської області 15 січня 1991 року за реєстровим номером 02, не змінювався та не відмінявся /а.с. 20/. Позивач є спадкоємцем за заповітом померлої на все майно, посвідченим 15 січня 1998 року секретарем Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області за реєстровим номером 02 /а.с. 21/. Із матеріалів спадкової справи за реєстровим № 1773 від 05 жовтня 2000 року після смерті [INFO] [PERSON] спадщину за заповітом на земельну частку /пай/ прийняв її брат [PERSON] /а.с. 33-35, 39-44/. Відповідно до інформації, наданої Ямненським старостинським округом Великописарівської селищної ради Сумської області за № 762 від 07 грудня 2022 року, померла [INFO] [PERSON] була постійним мешканцем [ADDRESS] ; на день її смерті разом з нею проживав її онук, [PERSON] , [INFO] , який спадщину прийняв фактично, проводив її поховання, розпорядився речами померлої, постійно до цього часу проживає за вказаною адресою. Брат померлої [PERSON] , [PERSON] , громадянин Російської Федерації, проживав у м. Грайвороні Бєлгородської області, але помер у 2005 році в с. Ямному та похований в с. Ямному на місцевому цвинтарі; свідоцтво про його смерть в Ямненській сільській раді не реєструвалося, актовий запис про смерть складався в м. Грайвороні, в якому вказано місце смерті с. Ямне /а.с. 47/. Згідно із відомостями зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] спадкова справа не зареєстрована, заповіт від його імені відсутній /а.с. 53/. Державний нотаріус Перлік Т.М. 05 липня 2022 року надав позивачу письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через наявність виправлення в оригіналі правовстановлюючого документу та рекомендацію звернутися до суду /а.с.22/. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одній або декільком особам, які входять, і не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Оскільки після смерті спадкодавці позивач розпорядився її майном, оскільки проживав разом з нею на день смерті, мав на руках її документи, то можна дійти висновку, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , позивач є спадкоємцем за заповітом на все майно, спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в зв`язку з тим, що нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій через виправлення в імені спадкодавці в правовстановлюючому документі. Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved