Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з листопада 2019 року по червень 2022 року в сумі 24356,52 грн. Позов обґрунтувала тим, що за виконавчим листом відповідач повинен сплачувати їй аліменти на утримання дитини. Однак, з листопада 2019 по червень 2022 року відповідач сплачував аліменти нерегулярно, внаслідок чого за вказаний період виникла заборгованість по їх сплаті. У зв`язку з порушенням відповідачем обов`язку по сплаті аліментів, позивач просить стягнути з нього неустойку (пеню) за кожен місяць такого прострочення у загальному розмірі 24356,52 грн, розрахунок якої наведено в позовній заяві. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без їх участі. До початку розгляду справи по суті відповідачем також була подана письмова заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2019 року, яке не оскаржувалось на набрало законної сили 26.12.2019, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.11.2019 і до [INFO] , тобто до повноліття [PERSON] (а.с.11). З постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2020 вбачається, що державним виконавцем Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Плотницьким П.Ю. відкрито виконавче провадження ВП 61029704 на підставі виконавчого листа № 2/390/821/19, 390/1540/19, виданого 26.12.2019 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). Згідно розрахунку державного виконавця Кропивницького відділу ДВС Плотницького П. Ю., відповідач має заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2/390/821/19, 390/1540/19, виданим 26.12.2019 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, за період з листопада 2019 по червень 2022 у розмірі 24356,52 грн (а.с.7-8). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за період з листопада 2019 року по червень 2022 року, складає: за листопад 855,08 грн, за грудень 1167,25 грн, за січень 2020 року -1171,275 грн, за лютий 1171,27 грн, за березень 1421,63 грн, за квітень - 1296,45 грн, за травень 2278,68 грн, за червень 1109 грн, за липень 1296,45 грн, за серпень - 1296,45 грн, за вересень 1671,45 грн, за жовтень 1296,45 грн, за листопад - 1296,45 грн, за грудень 2361,41 грн, за січень 2021 року - 1197,5 грн, за лютий 1197,5 грн, за березень 1197,5 грн, за квітень - 1197,5 грн, за травень 1197,5 грн, за червень 1463,69 грн, за липень 1463,69 грн, за серпень -1463,69 грн, за вересень 1463,69 грн, за жовтень 1255 грн, за листопад -1463,69 грн, за грудень 1463,69 грн, за січень 2022 року - 2914,5 грн, за лютий 2914,5 грн, за березень 2914,5 грн, за квітень - 2914,5 грн, за травень 2914,5 грн., за червень 2914,5 грн. Загальний розмір заборгованості по аліментам складає 24356,52 грн. Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину. Про наявність у відповідача обов`язку утримання неповнолітніх дітей та сплачувати на їх утримання аліменти згідно рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог частини 1 ст.14 ЦПК України є обов`язковим для всіх органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, було відомо з дня його постановлення судом. Отже, відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про звій обов`язок з їх сплати, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідачем суду не надано. У відповідності до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В п.22 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. № 3 зазначено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Згідно ст.551 ЦК України\~предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно\~ст.4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.2 ст.268 ЦК України, ст.20 СК України на позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів позовна давність не поширюється. Великою Палатою Верховного Суду 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц висловлено правову позицію, згідно якої правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Таким чином розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином: заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості Х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Вищевказаний правовий висновок неодноразово підтриманий Великою Палатою Верховного Суду, зокрема 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, 19.02.2020 у справі № 204/1256/19 та згідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при вирішенні даного спору. \~ \~ \~ \~Великою Палатою Верховного Суду в поставної від 19.01.2022 по справі № 711/679/21 надано правову позицію, згідно якої розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах, виконаним державним виконавцем Плотницьким П.Ю. (а.с. 7-8). Згідно вказаного розрахунку, заборгованість за аліментами виникла, починаючи з листопада 2019 року по червень 2022 року включно та склала 24356,52 грн. Визначаючи кількість прострочених днів зі сплати аліментів, суд виходить з того, що аліменти є щомісячними платежами, які підлягають сплаті до останнього дня кожного календарного місяця. Таким чином, періодом прострочення є період з першого числа кожного наступного місяця після несплати аліментів по 30.06.2022. Позивачем в позові надано розрахунок пені за несвоєчасну виплату аліментів, з якого слідує, що заборгованість по неустойці (пені) станом на 30.06.2022 складає 133 287,1263 грн (а.с.2 на звороті). \~ \~ \~ \~Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється та проведено відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) за наявності заборгованості по сплаті аліментів спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними, однак, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч.1 ст.196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу ст.5 Цивільного Кодексу України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів за виконавчим листом становить 133287,1263 грн, однак в силу ч.1 ст.196 СК України указана сума підлягає зменшенню до розміру самої заборгованості, встановленої судом, а саме до розміру 24356,52 грн. Підстав для зменшення розміру неустойки, передбачених ч.2 ст.196 СК України суд не вбачає, оскільки докази їх наявності відповідачем під час розгляду справи суду не надані. Таким чином, позовні вимоги підлягають повному задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 24356,52 грн. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивач\~ звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов в повному обсязі та рішення ухвалене в судовому засіданні в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання даного позову, тобто 496 грн 20 коп, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 496 грн 20 коп., компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам ст. ст.141, 142 ЦПК України. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ст.ст.549, 551 ЦК України, ст.ст. 180, 191, 195, 196 СК України.

Outcome: approved