Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Управління праці, сім`ї та соціального захисту населення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, яке рішенням від 18.03.2021 р. № 165 Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 107, 108) було перейменовано на Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області (далі - Управління) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 79 482,51 грн., посилаючись на те, що [PERSON] отримувала зазначену допомогу, проте у подальшому з`ясувалось, що при заповненні бланків декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, [PERSON] зазначила у них недостовірні відомості щодо наявного у її власності та володінні нерухомого майна, що вплинуло на встановлення права на державну соціальну допомогу та визначення її розміру, та призвело до подальшої виплати цієї допомоги за відсутності передбачених законодавством України підстав. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що починаючи з 2016 р. у деклараціях зазначала достовірні відомості щодо наявного у її власності нерухомого майна. До 2016 р. вона дійсна не декларувала майно, проте це порушення не призвело до незаконного призначення їй допомоги. Також [PERSON] просить застосувати позовну давність та відмовити у позві у зв`язку з пропуском Управлінням цього строку. Судом з`ясовано, що на підставі заяв від 27.06.2013 р., від 02.12.2013 р., від 02.06.2014 р., від 31.12.2014 р., від 02.06.2015 р., від 01.12.2015 р., від 01.06.2016 р., від 12.12.2016 р., від 02.06.2017 р. про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг та, зокрема, доданих до цих заяв декларацій від 27.06.2013 р., від 02.12.2013 р., від 02.06.2014 р., від 31.12.2014 р., від 02.06.2015 р., від 01.12.2015 р., від 01.06.2016 р., від 12.12.2016 р., від 02.06.2017 р. про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, [PERSON] останній рішеннями Управління від 29.07.2013 р., від 03.12.2013 р., від 11.06.2014 р., від 23.01.2015 р., від 03.06.2015 р., від 24.12.2015 р., від 02.06.2016 р., від 12.12.2016 р., від 02.06.2017 р. було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а. с. 13 - 64). Усього було виплачено державну соціальну допомогу у розмірі 79 482,51 грн., що підтверджується довідкою від 24.09.2020 р. Управління (а. с. 70). Відповідно до інформації від 06.06.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана щодо суб`єкта, за [PERSON] 29.08.2007 р. на підставі договору дарування від 30.07.2007 р. зареєстровано право власності на будинок загальною площею 81,6 кв.м, житловою площею 38,1 кв. м, за адресою: [ADDRESS] (а. с. 65). Між тим, у деклараціях від 27.06.2013 р., від 02.12.2013 р., від 02.06.2014 р., від 31.12.2014 р. про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги [PERSON] не вказала, що має у власності будинок загальною площею 81,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] . При цьому: - у декларації від 27.06.2013 р. [PERSON] вказала лише про наявність у власності або володінні її та дочки - [PERSON] , житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , без зазначення площі цього приміщення; - у декларації від 02.12.2013 р. [PERSON] вказала лише про наявність у власності або володінні її та дочки - [PERSON] , житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , без зазначення площі цього приміщення; - у декларації від 02.06.2014 р. [PERSON] вказала лише про наявність у власності або володінні її та дочки - [PERSON] , житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 9 кв. м; - у декларації від 31.12.2014 р. [PERSON] зазначила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , проте вказала лише про наявність у власності або володінні її та дочки - [PERSON] , житлового приміщення без зазначення адреси та площі цього приміщення, тобто не задекларувала, що разом з членом сім`ї має житлові приміщення за цією адресою у власності або володінні, а також не задекларувала житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] ; - у деклараціях від 02.06.2015 р., від 01.12.2015 р., від 01.06.2016 р., від 12.12.2016 р. , від 02.06.2017 р. [PERSON] зазначила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , проте вказала лише про наявність у власності або володінні її та дочки - [PERSON] , житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 81,6 кв. м, тобто не задекларувала, що разом з членом сім`ї має житлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , у власності або володінні. З довідки від 02.12.2013 р. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " [PERSON] " вбачаться, що [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживають та зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якої становить 18,2 кв. м (а. с. 23). З довідки від 27.05.2014 р. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " [PERSON] " вбачаться, що [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживають та зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якої становить 9 кв. м (а. с. 29). Те, що [PERSON] з 07.08.1999 р. по 17.01.2015 р. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується відповідними відмітками у паспорті [PERSON] (а. с. 68). У матеріалах справі відсутні будь-яких документи, на підставі яких можна з`ясувати загальну площу житла за адресою: [ADDRESS] , де за даними декларацій від 02.06.2015 р., від 01.12.2015 р., від 01.06.2016 р., від 12.12.2016 р. , від 02.06.2017 р., а також заяв від цих же дат проживала [PERSON] разом з дочкою. З наведеного випливає , що загальна площа житла, яка перебувала у власності чи володінні сім`ї [PERSON] на момент звернення до Управління з: - заявами від 27.06.2013 р., від 02.12.2013 р., від 02.06.2014 р. про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг становила 99,8 кв. м (81,6 кв. м + 18,2 кв. м) або ж 90,6 кв. м (81,6 кв. м + 9 кв. м); - від 31.12.2014 р., від 02.06.2015 р., від 01.12.2015 р., від 01.06.2016 р., від 12.12.2016 р. , від 02.06.2017 р. про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг становила більше 81,6 кв. м (81,6 кв. м - загальна площа будинку за адресою: [ADDRESS] , + певна загальна площа житлових приміщень за адресою: [ADDRESS] ). Згідно з абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). З декларацій від 27.06.2013 р., від 02.12.2013 р., від 02.06.2014 р., від 31.12.2014 р., від 02.06.2015 р., від 01.12.2015 р., від 01.06.2016 р., від 12.12.2016 р., від 02.06.2017 р. про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги випливає, що сім`я [PERSON] складається з двох осіб. Таким чином [PERSON] не мала права на призначення державної соціальної допомоги за її заявами від 27.06.2013 р., від 02.12.2013 р., від 02.06.2014 р., від 31.12.2014 р., від 02.06.2015 р., від 01.12.2015 р., від 01.06.2016 р., від 12.12.2016 р., від 02.06.2017 р., оскільки у власності її сім`ї був другий будинок, при цьому загальна площа житла перевищувала 21 кв. м на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м на сім`ю - 52,5 кв. м (21 * 2 + 10,5), тоді як загальна площа житла становила більше 81,6 кв. м. Частиною четвертою статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" передбачено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Частиною десятою статті 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" визначено, що порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. З наведених норм законодавства України випливає, що призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям підлягає поверненню у разі, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Згідно з частинами першою та другою статті 1212, частиною першою статті 1213 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов Управління підлягає задоволенню. Щодо заява [PERSON] про застосування позовної давності, Суд зазначає наступне. Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про наведені вище порушення, допущені [PERSON] , Управління могло довідатися з додатку до листа від 14.07.2017 р. Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області - акта ревізії від 05.07.2017 р.(а. с. 136, 137 - 140). Матеріали справи не містять доказів, на підставі яких можна з`ясувати, коли саме Управління отримало лист від 14.07.2017 р. Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області з додатком, проте з них вбачаться, що це було у липні 2017 р. (а. с. 131 - 135). Таким чином перебіг позовної давності почався від липня 2017 р. та, за загальним правилом, закінчувався не пізніше 31.07.2020 р. Однак відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 02.04.2020 р., під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) було встановлено з 12.03.2020 р. постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211"Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", його дія неодноразово продовжувалася, в останній раз - до 31.12.2022 р. З позовом Управління звернулось 30.09.2020 р. (а. с. 1)., тобто, з урахуванням наведеного вище, у межах позовної давності, оскільки останню продовжено до 31.12.2022 р. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Управління підлягає стягненню у якості відшкодування судових витрат сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (а. с. 7).

Outcome: approved