Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

21.01.2022 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] , підписаний її представником [PERSON] до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності на частку спадкового майна. В обгрунтовання поданого первісного позову, уточненого позову від 11.02.2022 року та уточненого позову від 26.07.2022 року вказано, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як вказує позивач спадкоємці у строк, визначений 1270 ЦК України, звернулись до Теплодарської міської нотаріальної контори, а саме: [PERSON] з заявою про прийняття спадщини; [PERSON] та [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Таким чином, на підставі поданих заяв, Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, була заведена спадкова справа № 113к/2020. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також зазначено, що спадкове майно у вигляді вищевказаного житлового будинку, було побудовано у 1973 році, подружжям - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] та відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після його смерті, а, отже, мають право в рівних частинах на спадкове майно у вигляді житлового будинку. Таким чином, спадкове майно після смерті [PERSON] , складається з 2/3 частин вищезазначеного будинку. В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд: -встановити факт належності по 1/2 частці житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] ; -визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом, право власності на 5/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, (загальною площею: 53,5 кв.м., житловою площею: 39,8 кв.м.) який складається з: літ. «А1» - житловий будинок, «а2» - веранда, літ. «Б1» - літня кухня, літ. «б2» веранда, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - убиральня, №1-2 надвірні споруди, №І - замощення, розташований за адресою: [ADDRESS] , в тому числі на 2/3 частини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та на 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.03.2022 року, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 11.11.2022 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] . В обґрунтування поданого позову зазначено, що звернення з відповідним позовом обумовлено тим, що вона дізналася, що її мати та мати [PERSON] в інтересах дітей подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцями першої черги. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів ні вона, а ні позивач не можуть оформити належним чином спадкове майно, після смерті батьків. На підставі вищезазначеного, третя особа просить суд: -встановити факт прийняття спадщини, а саме 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 1/6 частці кожній, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, (загальною площею: 53,5 кв.м., житловою площею: 39,8 кв.м.) який складається з: літ. «А1» - житловий будинок, «а2» - веранда, літ. «Б1» - літня кухня, літ. «б2» веранда, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - убиральня, №1-2 надвірні споруди, №І - замощення, розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 07.12.2022 року, прийнято до розгляду позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 03.01.2023 року, закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову третьої особи. Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, надав відзив згідно якого просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову. На підставі письмових заяв представника позивача, відповідача та третьої особи, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовні заяви, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.03.1969 року м. Вилкове виконком міської ради депутатів трудящихся встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 32 від 24.03.1969 року /а.с. 9/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22.10.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22.10.1997 року, зроблено запис № 151 /а.с. 65/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 14.11.1997 року Вилківською міською Радою Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 58 від 14.11.1997 року /а.с. 64/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.12.1967 року м. Вилкове виконком міської Ради депутатів трудящихся встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 173 від 23.12.1967 року /а.с. 135/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 06.05.1992 року м. Вилкове виконком міськради народних депутатів, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 22 від 06.05.1992 року /а.с. 136/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області встановлено, що шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 27.10.2007 року, актовий запис № 682 від 27.10.2007 року /а.с. 138/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.12.1975 року м. Вилкове виконкомом міськради депутатів трудящихся встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 159 від 12.12.1975 року /а.с. 67/. Рішенням виконкому Вилківської міської Ради депутатів трудящихся № 211 від 09.10.1970 року, надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] знести перебуваючий в його власності аварійний житловий будинок по [ADDRESS] та побудувати новий /а.с. 34/. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складений 10.04.2020 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] складається з: - літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею - 53, 5 кв. м., житловою площею - 39, 8 кв. м.); - літ. «Б1» - літня кухня; - літ. «В» - сарай; - літ. «Г» - убиральня; № 1-2; І- надвірні споруди /а.с. 31-33/. Згідно довідки за вих. № 317 від 06.05.2020 року, виданого КП КМР «БТІ» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Вилківської міської ради від 09.10.1970 року № 211 по 1/2 частині належить - [PERSON] та [PERSON] . Крім того встановлено, що [ADDRESS] на підставі рішення Вилківської міської ради від 28.01.2016 року № 42-VII-IV /а.с. 37/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 13.03.2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 33 від 17.03.1986 року, /а. с. 10/. Згідно копії спадкової справи № 175/87, відкритої Кілійською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] встановлено, що 04.07.1987 року [PERSON] , діюча від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] звернулася до Кілійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця /а.с. 54-55/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.1987 року, виданого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1290 встановлено, що спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є в рівних частинах кожний: його дружина - [PERSON] ; його дочка - [PERSON] ; його дочка - [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з належних відсотків, які зберігаються в ощадній касі № 6731/01 м. Вилкове Кілійського району Одеської області /а.с. 58/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.03.2020 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 26 від 04.03.2020 року /а.с. 62/. Відповідно довідки за вих. № 365/09-02 від 09.06.2020 року, виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав /а.с. 71/. 01.08.2020 року [PERSON] звернулася з заявою, яка надійшла до Теплодарської міської державної нотаріальної контори за вх. № 385к, згідно якої встановлено, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 61/. 11.08.2020 року [PERSON] звернувся з заявою, яка надійшла до Теплодарської міської державної нотаріальної контори за вх. № 387к, згідно якої встановлено, що заявник усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, що мають для неї істотне значення, без впливу насильства (фізичного та психічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовляється від прийняття спадщини за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на користь його сестри [PERSON] /а.с. 66/. 11.08.2020 року [PERSON] звернулася з заявою, яка надійшла до Теплодарської міської державної нотаріальної контори за вх. № 388к, згідно якої встановлено, що заявник усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, що мають для неї істотне значення, без впливу насильства (фізичного та психічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовляється від прийняття спадщини за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на користь - [PERSON] /а.с. 68/. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2021 року, виданої державним нотаріусом районної державної нотаріальної контори Одеської області встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 15/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки [PERSON] помер до набрання чинності Цивільним кодексом України, до правовідносин щодо спадкування після нього слід застосовувати відповідні положення ЦК УРСР. Так, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності по 1/2 частці житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] та відповідно факт прийняття спадщини, а саме 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , по 1/6 частці кожній. Таким чином, [PERSON] стало належати загалом 4/6 частин вказаного житлового будинку (3/6 частини як співвласнику + 1/6 частина як спадкоємцю), а [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині вказаного майна, відповідно. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. п. 4.16 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.19 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З досліджених доказів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у вигляді 4/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, у зв`язку з чим їй після цього стало належати 5/6 частин відповідного будинку. Судом також встановлено, що в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved