Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у квітні 2022 року звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.09.2016 року, яка виникла станом на 10.02.2022 року в розмірі 11314,19 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушує умови договору і станом на 10.02.2022р. має 11314,19 грн заборгованості, з яких: 8767,15 грн заборгованість за кредитом; 2547,04 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Представник позивача звернувся до суду із заявою про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 20.09.2016 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач згідна із тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден отримати самостійно шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Згідно з наданим банком розрахунком [PERSON] станом на 10.02.2022р. має 11314,19 грн заборгованості, з яких: 8767,15 грн заборгованість за кредитом; 2547,04 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 20.09.2016 року не містить процентної ставки за надані кредитні кошти. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 20.09.2016 року. За відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов і правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1\~ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом укладення кредитного договору. Ураховуючи викладене, вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами задоволенню не підлягають. Щодо вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитом суд дійшов таких висновків. Як вбачається з доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості за кредитом (а.с.5-7): - відповідачем погашено Банку 22568,5 грн (сума у графі 12 таблиці з розрахунком); - банком нараховано відсотки за користування кредитом на суму 15713,58 грн (сума у графі 8 таблиці з розрахунком). При цьому Банк заявив вимогу про стягнення відсотків у розмірі 2547,04 грн, а отже, більшу частину з погашеної відповідачем суми (22568,5 грн) банк зарахував на погашення відсотків у розмірі 13166,54 грн (15713,58 2547,04 = 13166,54). Разом з цим, оскільки кредитний договір між сторонами не був укладений, зазначені кошти в сумі 13166,54 грн Банк повинен був зарахувати на погашення кредиту. У позовній заяві Банк заявив вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8767,15 грн. Таким чином загальна сума коштів, яку сплатив відповідач на погашення заборгованості та яку Банк неправомірно зарахував на погашення відсотків (13166,54 грн), перевищує суму позики, яку позивач надав відповідачу та просить стягнути як заборгованість за кредитом (8767,15 грн). Отже, для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом також немає підстав, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed