Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29 вересня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовськ, актовий запис № 211. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя не склалося, виникали постійні суперечки та конфлікти, які в подальшому призвели до небажання спільного проживання. У сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що спору щодо розподілу майна не має. Від шлюбу мають дочку та сина які вже повнолітні. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Заходів до примирення подружжя просить не вживати. Ухвалою від 14 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 18 січня 2023 року. Позивач у\~судове засідання\~не з`явився,\~подав до\~суду заяву\~у якій\~просив провести\~розгляд справи\~за відсутності\~позивача,\~зазначив,\~що підтримує\~позовні вимоги\~та просить\~розірвати шлюб. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явилась,\~подала до\~суду заяву\~у якій\~просила провести\~розгляд справи\~без її\~участі,\~зазначила,\~що на розлучення згідна. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 29 вересня 1995 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовськ, про що зроблено актовий запис № 211, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є батьками, [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . У ч. 1 ст. 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подружні відносини між сторонами припинено, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач на розлучення згідна, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 496,20 грн. За правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору, за винятком повернутої з державного бюджету суми судового збору, у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved