Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] \~ \~від \~імені\~ якого діє\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконною відмови державного нотаріуса Мукачівської державної нотаріальної контори Плеші Андрія Михайловича у вчиненні нотаріальної дії, оформленої постановою від 19.11.2021 №526/02-31 (надалі - Постанова). Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про фактичну наявність підстав для визнання незаконною відмови відповідача у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на час відкриття спадщини за матір`ю позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] , він мав право на обов`язкову частку в спадщині та прийняв її. При цьому, посилання відповідача на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є необґрунтованим, оскільки його рідна сестра в 2005 році зареєструвала право власності на спадкове майно, а саме: будинок [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Прийнявши участь в судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав, викладених в позовній заяві та з урахуванням досліджених судом документів. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, а також спадкову справу від 05.04.2004 за №182/2004, інвентарну справу№11/131, справу №2-583/2005, справу №2-1905/005, суд констатує наступне. \~ \~ \~ \~ 1. Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у\~ст. 16 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Матеріали справи свідчать про те, що предметом судового розгляду справи є аналіз спірних правовідносин з мтеою встановлення фактичної наявності підстав та умов для визнання незаконною відмови державного нотаріуса\~Мукачівської державної\~нотаріальної контори\~Плеші Андрія\~Михайловича у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оформленої Постановою та застосування у зв`язку з цим правових механізмів захисту та відновлення порушеного права у контексті із вимогами за предметом позову. 2. В контексті хронології існуванням спірних правовідносин суд наводить наступні обставини справи. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] Варга [PERSON] народився [INFO] . В графі батьки записано: батько « [PERSON] »; мати « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 6 квітня 2004 року). 15 вересня 2004 року позивач звернувся до Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається з будинку [ADDRESS] . На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2005 року (справа №2-583/2005, а.с.26-27, 28) встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] . За результатами судового розгляду справи №2-1905/05 (рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 8 квітня 2005 року, а.с. 28-29, 30-31) було підтверджено право власності [PERSON] , на будинковолодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, літньої кухні, навісу, двох сараїв, споруд та замощення, а також на грошові вклади, що знаходяться в Мукачівському відділенні Ощадбанку №7287/016. З повідомлення Мукачівської державної нотаріальної від 11 листопада 2005 року №1285 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на будь-яке належне їй майно не видавалося. 19.11.2021 [PERSON] повторно звернувся до Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у домоволодінні та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що належали його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі Постанови позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не подано документів, які посвідчують родинні зв`язки та право власності на майно. \~ \~ \~ 3. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, у контексті з доводами та запереченнями учасників справи, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування. Передаючи на розгляд суду позов, який є предметом даного судового розгляду, позивач просить визнати незаконною відмову відповідача у вчинені нотаріальної дії, оскільки така винесена без врахування його права на обов`язкову частку у спадщині як пенсіонера, та без урахування факту реєстрації [PERSON] права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] (надалі - Будинок). Суд, реалізуючи завдання цивільного судочинства, закріплені у ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України повинен надати правову оцінку саме цим конкретним підставам, оскільки з урахуванням вимог і заперечень сторін, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню. Суд оцінює правовідносини, факти та обставини, які вже відбулися в минулому та надає їм правову оцінку в процесі судового розгляду конкретної справи, який обмежується предметом і підставами позову. У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовий зміст наведених законодавчих норм окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а й іншими обставинами, які мають значення для вирішення цивільного спору. Фактичний аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що об`єктом судового оскарження по даній справі є відмова державного нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а предметом - перевірка законності дії відповідача щодо відмови позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. По відношенню до таких обставин справи слід зазначити, що статтею 1216 Цивільного кодексу України\~передбечено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269\~Цивільного кодексу\~України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (05.04.2004 день смерті [PERSON] ). Відповідно до\~статті 1296 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1297 Цивільного кодексу України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (05.04.2004 день смерті [PERSON] ) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до частини першої статті 66 Закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав\~для закликання\~до спадкоємства\~за законом\~осіб,\~які подали\~заяву про\~видачу свідоцтва,\~та склад\~спадкового майна (частина перша статті 68 Закону). Згідно з\~нормами статті\~46\~Закону нотаріуси\~або посадова\~особа,\~яка вчиняє\~нотаріальні дії,\~має право\~витребовувати від\~фізичних та\~юридичних осіб\~відомості та\~документи,\~необхідні для\~вчинення нотаріальної\~дії. Відомості та\~документи,\~необхідні для\~вчинення нотаріальних\~дій,\~повинні бути\~подані в\~строк,\~визначений нотаріусом.\~Цей строк\~не може\~перевищувати одного\~місяця. Неподання відомостей\~та документів\~на вимогу\~нотаріуса є\~підставою для\~відкладення,\~зупинення вчинення\~нотаріальної дії\~або відмови у її вчиненні. Крім того, правила видачі свідоцтва про право на спадщину визначений також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 в редакції на момент постановлення нотаріусом оскаржуваної відмови від 19.11.2021. (далі Порядок). Так, відповідно до п. 4.1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п. 4.14 Глави 10 Розділу ІІ Порядку). Згідно з п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.12 Глави 10 Розділу ІІ Порядку передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. В ситуації, що склалася [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] . Відтак,\~ [PERSON] ,\~при звернення до відповідача, мав надати докази наявності підстав для закликання його до спадкування за законом після смерті [PERSON] (зокрема документ, що підтверджує факт родинних відносин «мати-син», а саме: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин) та документи, що посвідчують право власності спадкодавця ( [PERSON] ) на майно, саме: домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Підстави відмови у вчиненні нотаріальної дії передбачені статтею 49 Закону. Так, однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є неподання відомостей (інформації) та документів, необхідні для вчинення нотаріальної дії (п. 2 частини 1 статті 49 Закону). Відповідно до частини першої статті 50 Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. В процесі судового розгляду справи, судом встановлено, що позивачем 15 вересня 2004 року подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, 19.11.2021 [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] У зв`язку з неподанням спадкоємцем документів, які посвідчують родинні зв`язки та документів, які посвідчують право власності [PERSON] на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , нотаріус відмовив у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Фактичний аналіз матеріалів спадкової справи від 30 квітня 2004 року №182/2004 свідчить про відсутність в такій документів, які б посвідчували факт родинних зв`язків [PERSON] та [PERSON] , а також документів, які б посвідчували право власності [PERSON] на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Наявна в матеріалах спадкової справи копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26 грудня 1960 року не може бути доказом родинних відносин останнього з [PERSON] , оскільки в графі мати записано: « [PERSON] ». Крім того, за результатами судового розгляду справи не здобуто відомостей, які б підтверджували факт родинних відносин позивача з [PERSON] в контексті «син-мати» та не встановлено даних, які б підтверджували право власності [PERSON] на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Рішення суду від 8 квітня 2005 року (справа №2-1905/2005) не містить даних щодо належності [PERSON] на праві власності домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а факт встановлення [PERSON] права власності на будинковолодіння [ADDRESS] таким доказом вважатися не може. Так само, рішення суду від 18 січня 2005 року (справа №2-583/2005) про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , яка відкрилася після смерті [PERSON] 28.02.1997 не є правовстановлюючим документом та не посвідчує право власності [PERSON] на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Матеріали інвентарної справи №11/131 також не містять даних, які б свідчили про належність [PERSON] на праві власності Будинку. Інших належних\~та допустимих\~доказів щодо\~підтвердження факту\~родинних відносин\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~та доказів\~на підтвердження\~права власності\~ [PERSON] на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] суду не надано. Вимоги щодо встановлення факту родинних відносин позивачем не заявлено. На підставі поданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає правомірною зазначену нотаріусом підставу відмови у вчиненні нотаріальної дії - неподання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, які підтверджують родинні зв`язки. Таким чином,\~нотаріус приймаючи\~постанову про відмову у вчиненні нотаріальної\~\~дії, діяв у межах законодавчо визначених підстав. \~ \~ \~ \~При цьому, питання наявності у позивача права на обов`язкову частку в спадщині, з урахуванням предмета та підстав позову, в межах розгляду даної справи, судом не вирішується, оскільки встановлення такого факту не входить до предмету доказування. З урахуванням вищенаведених фактичних обставин по справі позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати у вигляді сплаченого позивачами судового збору слід покласти на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed