Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено у повному обсязі. У січні 2023 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У своїй заяві, позивачка просить суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 761/19390/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу й вирішити питання щодо повернення позивачці її дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2023 року матеріали заяви було передано для розгляду судді Фроловій І.В. У судове засідання сторони не викликались, на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що є необхідність в ухваленні додаткового рішення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено у повному обсязі. Судом було вирішено: «Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , 16 лютого 2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 152 - розірвати.». Разом з тим, в рішенні Шевченківського районного суду міста Києва 28 листопада 2022 року по справі № 761/19390/22 не вирішено питання про повернення позивачці її дошлюбного прізвища « [PERSON] ». За умовами п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 152 - було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі, яким вирішити повернути позивачці дошлюбне прізвище « [PERSON] » На підставі викладеного,

Outcome: approved