Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді частини кв. [ADDRESS] . Іншими спадкоємцями першої черги є її зі спадкодавцем спільні діти - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 16.12.2021 вона звернулась до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки її заява надійшла до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Як зазначає позивач, вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки в період часу з 26.03.2021 по 25.09.2021 вона перебували на лікуванні внаслідок хвороби короновірусу, а також була змушена доглядати за хворими доньками [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та визначити їй додатковий строк для подання такої заяви протягом 30 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 14.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 17.02.2022 до суду надішли письмові пояснення третьої особи [PERSON] , у відповідності до яких заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що ані позивач, ані відповідачі, як спадкоємці першої черги, не прийняли спадщину у встановлений законом шестимісячний строк. 10.08.2021 він як спадкоємець другої черги подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка була долучена до спадкової справи № 741/2021, відкритої на підставі претензії АТ «Альфа-Банк» від 03.08.2021. У зв`язку з цим третя особа вважає, що він є спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину. Крім того, на його думку, позивач пропустила строк на прийняття спадщини без поважних причин, оскільки з наданої медичної документації вбачається нетривалість хвороб як позивача, так і відповідачів, а тому відсутні підстави вважати, що наявні обставини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили позивачу звернутись до нотаріуса вчасно. Посилаючись на викладені обставини, а також ненадання позивачем жодних належних та допустимих доказів пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин, третя особа просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 19.01.2023 замінено назву третьої особи АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс-Банк». Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності, позовні вимоги визнає. Представники третіх осіб - Десятої київської державної нотаріальної контори та Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явились, надавши листи про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився, однак про розгляд справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, проти позовних вимог заперечує. Враховуючи обставини справи та тривалість судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, враховуючи достатність часу для реалізації сторонами своїх прав на подання пояснень, заперечень, інших письмових пояснень та доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частини кв. [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - позивач [PERSON] та доньки - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, спадкоємцем другої черги є [PERSON] - брат померлого. 16.12.2021 позивач звернулась до Десятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Десятої київської державної нотаріальної контори Сабадаш О.В. "Про відмову у вчиненні нотаріальної дії" від 16.12.2021 позивачу відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 741/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що вона була заведена Десятою київською державною нотаріальною конторою 03.08.2021 на підставі заяви-претензії АТ «Альфа-Банк» з вимогами до спадкоємців. 10.08.2021 до Десятої київської державної нотаріальної контори звернулася третя особа - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. 28.09.2021 до Десятої київської державної нотаріальної контори надійшли вимоги кредитора АТ «ПУМБ» до спадкоємців. 21.12.2021 до Десятої київської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора АТ «Райффайзен Банк» до спадкоємців померлого [PERSON] . Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20). При розгляді даної справи судом встановлено, що після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся його брат [PERSON] , як спадкоємець другої черги, в той час, як відповідачі, як спадкоємці першої черги, як протягом встановленого шестимісячного строку, так і на час постановлення рішення, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. [PERSON] не залучений до участі у розгляді цієї справи як відповідач, має процесуальний статус третьої особи, а тому суд приходить до висновку про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є належними відповідачами у справі. Належним відповідачем у цій справі є [PERSON] , який своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.п. 2, 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України.) Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч.2 ст. 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за пред`явленим позовом. Встановлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу, яка має виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ необхідно перевіряти наявність або відсутність спадкової справи щодо спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 619/2796/19 (провадження № 61-16575св20) Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 51 ЦПК України). Під час судового розгляду позивач та її представник наполягали на тому, що [PERSON] вірно залучений до участі у даній справі в якості третьої особи, а не відповідач. З урахуванням встановлених у справі обставин і правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16, а також у постановах Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20), суд вважає, що належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] буде саме [PERSON] , як спадкоємець за законом другої черги, до якого перейдуть усі права на спадкове майно після смерті його брата, у разі відмови у позові [PERSON] про поновлення строку для прийняття спадщини, оскільки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є такими, що не прийняли спадщину. Крім того, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скориставвся правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додатковового строку для прийняття спадщини немає. Закон встановлює єдину обставину, за якої може бути визначено додатковий строк для подачі заяви для прийняття спадщини, це поважність причини його пропуску. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed