Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Чамзинка, Республіка Мордва, Російська Федерація, без постійного місця проживання, реєстрація місця проживання відсутня, батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З квітня 2017 року сторони разом фактично не проживають. У липні 2017 року позивачці стало відомо про те, що відповідач неодноразово затримувався правоохоронними органами за скоєння крадіжок у стані наркотичного сп`яніння. З цього часу він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Крім того, позивачці стало відомо, що відповідач має стосунки з іншою жінкою. Рішенням Дніпровського районного суду від 11.07.2018 шлюб між сторонами було розірвано. З цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, про що він зазначив у своїй заяві від 16 квітня 2021 року, якою не заперечує про позбавлення його батьківських прав і просить суд розглянути справу у його відсутність, оскільки перебуває в державній установі «Київський слідчий ізолятор», у зв`язку із розслідуванням кримінальної справи щодо його дій. Вже два роки я перебуваю у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , який фактично виконує обов`язки батька по відношенню до мого сина, піклується про його фізичний розвиток, ставлення до громадського обов`язку та додержання правил співжиття. Мій син звертається до [PERSON] як до батька, оскільки свого біологічного батька він не пам`ятає. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2022 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні, сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Зобов`язано Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору в строк до закінчення підготовчого судового засідання. Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви з додатками відповідачу було направлено для вручення до ДУ «Київський слідчий ізолятор» та отримано останнім 19.09.2022, про що свідчить його власноручна розписка. Третьою особою зазначені документи були отримані 10.10.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивачка копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 25.10.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 09.11.2022 від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 31.10.2022 № 103/5725/41/1. Будь-яких заяв по суті справи від учасників справи не надійшло. 08.12.2022 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у цій справі, яку призначено до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по даній справі. Уповноважений представник третьої особи - органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачки, відповідача та третьої особи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.08.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, про що було відповідний актовий запис за № 210, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2018. [INFO] під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] . У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 16.04.2021 підполковником внутрішньої служби, начальником СІЗО - начальником арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» Проценком С.В, була посвідчена заяви [PERSON] , [INFO] , без постійного місця проживання та зареєстрованого місця проживання, наступного змісту: «Я, батько, [PERSON] , [INFO] , без реєстрації та постійного місця проживання, заявляю, що не заперечую проти позбавлення мене батьківських прав щодо мого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Протягом останніх чотирьох років, з 2017 року я не проживаю разом із сином, не займаюсь його вихованням та не утримую його. У липні 2018 року шлюб із матір`ю мого сина - [PERSON] розірвано. Вже більше трьох років я перебуваю у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, від якої маю дитину. Оскільки на даний час я перебуваю в державній установі «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку із розслідуванням кримінальної справи щодо моїх дій і не можу бути присутнім на судових засіданнях у справі щодо позбавлення мене батьківських прав, тому прошу суд розглядати цю справу у моїй присутності, не заперечуючи щодо позбавлення мене батьківських прав. Зі змістом статті 166 Сімейного кодексу України я ознайомлений». Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами; Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії № 16 від 26.10.2022) № 103/5725/41/1 від 31.10.2022 комісією було встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в липні 2018 року. Дитина [PERSON] постійно проживає з матір`ю [PERSON] , яка самостійно займається його вихованням та утриманням. Батько дитини, [PERSON] , без реєстрації та постійного місця проживання, на даний час перебуває в Київському слідчому ізоляторі. 16.04.2021 надав заяву в якій вказує, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того зазначив, що з 2017 року він з сином не проживає, не займається його вихованням та утриманням. Заява гр. [PERSON] посвідчена начальником СІЗО-начальником арештного дому Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Сергієм Проценко. Приймаючи до уваги зазначене вище, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, оцінюючі надані суду письмові докази, убачається, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо ухиляється від виховання та утримання дитини, не виявляє бажання щодо виконання батьківських обов`язків, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та її подальшої долі, що свідчить про його нехтування покладеними на нього правами та обов`язками по вихованню та утриманню власної дитини. Крім того, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Положення ст. 166 Сімейного кодексу України передбачають такі правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Враховуючи наведене та

Outcome: approved