Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

26 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою, у якій просить: скасувати рішення житлової комісії військової часини [NUMBER] від 14 лютого 2007 року, оформлене протоколом №2, в частині зняття старшого старшого прапорщика [PERSON] з квартирного обліку, та зобов`язати військову частину [NUMBER] Міністерства оборони України поновити старшого прапорщика [PERSON] , [INFO] , в пільговій черзі списку квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 14 лютого 2007 року, із залишенням його на квартирному обліку в загальній черзі та в черзі на позачергове отримання житла з моменту первинної реєстрації 25 листопада 1992 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] №13 від 25.11.1992 року, він був зарахований на квартирний облік (пільгову чергу) з 25.11.1992 року. Пізніше його було включено до Книги осіб, які перебувають на черзі у військовій частині [NUMBER] за № [NUMBER] , і в списках осіб, які мають право на першочергове забезпечення жилими приміщеннями, він перебуває з 24.12.1992 року, що стверджується «Поданням на закріплення квартири» від 11.10.2005 року за вих.№1326. У зв`язку з розформуванням військової частини [NUMBER] , правонаступником якої став відповідач - військова частина [NUMBER] , а саме житлова комісія при ній, повинна була взяти його на квартирний облік в загальну та позачергову чергу. До складу його сім`ї входять всього 5 осіб: він, його дружина, два сини і донька. На підставі рішення Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 20.10.2005 року за №325 йому було видано ордер на заселення однокімнатної квартири [ADDRESS] без зняття з квартирного обліку. З цієї квартири він з сім`єю виселився 21 лютого 2007 року, оскільки його повідомлено, що підійшла його черга на більшу за площею квартиру. На підставі рішення житлової комісії в/чА2331 від 14.02.2007 року (протокол №2), йому було видано «Ордер на жиле приміщення № [NUMBER] » на заселення в трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 41,62 кв.м. На даний момент він та члени його сім`ї проживають у цій квартирі. За увесь цей час від лютого 2007 року він вважав, що з квартирного обліку він не знятий і перебуває у списках осіб, які потребують квартирного обліку. Звертає увагу,\~що відповідно\~до п.\~3.10\~«Інструкції про\~організацію забезпечення\~і надання\~військовослужбовцям Збройних\~Сил України\~та членам\~їх сімей\~житлових приміщень»,\~затвердженої Наказом\~МОУ №577\~від 06.10.2006р., військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Враховуючи,\~що вказаний\~вище пункт\~3.10.\~«Інструкції про\~організацію забезпечення\~і надання\~військовослужбовцям Збройних\~Сил України\~та членам\~їх сімей\~житлових приміщень»,\~затвердженої Наказом\~МОУ №577\~від 06.10.2006\~року,\~який врегульовував питання перебування на квартирному обліку військовослужбовців на момент їх звільнення з військової служби, не було дотримано, вважає, що зняття його з квартирного обліку 14 лютого 2007 року є протиправним. Відповідно до вимог ст.47 ЖК УРСР, норма житлової площі встановлюється в розмірі 13,65 км.м. на одну особу. Житлова площа отриманої ним трикімнатної квратири становить 41,62 кв.м., а мала б становити всього 68, 25 кв.м. Таким чином, на кожного члена сім`ї у отриманій ним квартирі припадає житлова площа 8,32 кв.м. при нормі 13,65 кв.м., що суперечить положенням ст.47 ЖК Української РСР. Оскільки при зарахуванні його 25.11.1992 року на квартирний облік на отримання житла складом його сім`ї в 5 осіб та під час його перебування на квартирному обліку жодних порушень ним допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення він перебував на обліку для поліпшення житлових умов, його вислуга років у Збройних Силах України становить більше 20 років, підстави, визначені законом для зняття його з обліку потребуючих поліпшення житлових умов відсутні, вважає, що рішення про зняття його з квартирного обліку є протиправним. Він був звільнений із військової служби у запас 31.07.2001 року на підставі наказу командувача військами Західного оперативного командування (по особовому складу) № [NUMBER] від 31.07.2002 року, за пунктом 46 підпункт «в» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу. Станом на дату звільнення його вислуга у Збройних силах становила: календарна 18 років 00 місяців, пільгова 20 років 00 місяців .Він був звільнений в запас із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини. На даний момент він знову уклав контракт та є військовослужбовцем Збройних сил України за контрактом. У жовтні 2021 року від свого адвоката він дізнався, що надійшла відповідь на адвокатський запит, з якої вбачається, що на підставі протоколу № 2 засідання житлової комісії військової частини в/ [NUMBER] від 14.02.2007 року його було виключено (знято) 14 лютого 2007 року із квартирного обліку. Про проведення засідання житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] , яке мало відбуватися 14.02.2007 року, а наслідками якого і було прийнято спірний Протокол №2, його не було належно проінформовано, адже, повідомлення його, як особи, якої стосувалося дане засідання, передбачено було у письмовій формі та у 15-денний термін днів до дати проведення цього засідання. Вважає дане рішення житлової комісії та командування військової частини незаконними і звертається до суду із цим позовом про його скасування та зобов`язання відповідача поновити його в пільговій черзі списку квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з часу прийняття житловою комісією протиправного рішення про виключення його з квартирного обліку, тобто з 14 лютого 2007 року, із залишенням його на квартирному обліку в загальній черзі та в черзі на позачергове отримання житла з моменту первинної реєстрації -25.11.1992 року. Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященка О.В. від 20 грудня 2021 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 31 січня 2022 року представник третьої особи [PERSON] подав письмове пояснення щодо позову, у якому заперечив проти його задоволення, так як вважає його безпідставним, оскільки позивачу було надано трикімнатну квартиру і в протоколі №2 засідання житлової комісії військової частини від 14.02.2007 року прописано, що позивач [PERSON] отримує житло зі зняттям з квартирного обліку. Розгляд справи просив проводити у відсутності їх представника. 18 травня 2022 року у справі здійснено повторний авторозподіл та справу передано до провадження судді Кусік І.В. Ухвалою суду від 01 червня 2022 року у вказаній справі підготовче провадження було закрито та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 20 липня 2022 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача з приводу даного позову, у якому зазначено, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, не містять належних достовірних письмових доказів, які б підтверджували його доводи та не підлягають задоволенню за їх недоведеністю та безпідставністю. Так, відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 від 11 грудня 1984 року у населених пунктах Волинської області середня забезпеченість жилою площею становить 7 кв.м. Таким чином, мінімальна забезпеченість жилою площею позивача з сім`єю становить 7кв.м*5 членів сім`ї=35 кв.м. А позивача забезпечено трикімнатною квартирою з жилою площею 41,62 кв.м. Отже, на одного члена сім`ї припадає 8,32 кв.м. жилої площі, що більше за рівень середньої забезпеченістю жилою площею громадян у Волинській області. У задволенні позову просив відмовити. У судове засідання 24 січня 2023 року позивач та його представник не з`явилися, представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просила задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача військової частини [NUMBER] [PERSON] у судове засідання 24 січня 2023 року не з`явився, однак у судових засіданнях, які відбувалися у справі раніше, заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Підтримав відзив на позовну заяву. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно із витягом з протоколу № 13 засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] від 25.11.1992 року прапорщика [PERSON] поставлено на пільгову чергу на отримання житлової площі згідно рапорта від 23.11.1992 року. Згідно із витягом із наказу командувача військами Західного оперативного командування (по особовому складу) Міністерства оборони України від 31.07.2001 року № 43-ПМ, старшого прапорщика [PERSON] звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я. Вислуга років у Збройних Силах України: 18 років календарна, 20 років пільгова. Звільнено із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини. Як вбачається з Подання на закріплення квартири від 11.10.2005 року № 1326, на підставі постанови житлової комісії в/ч [NUMBER] від 27.09.2005 року військовослужбовцю запасу [PERSON] надано право на зайняття жилого приміщення жилою площею 17,4 кв.м з1-ї кімнати в ізольованій квартирі за адресою [ADDRESS] з сім`єю 5 осіб. Дана постанова житлової комісії прийнята у відповідності до загальної черги без зняття з квартирного обліку. Також даним поданням стверджується, що [PERSON] зараховано на квартирний облік 25.11.1992 року, включено до Книги осіб, які перебувають на черзі у військовій частині [NUMBER] за № [NUMBER] , і в списках осіб, які мають право на першочергове забезпечення жилими приміщеннями, він перебуває з 24.12.1992 року. На підставі рішення Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 20.10.2005 року за №325, [PERSON] було видано ордер на заселення однокімнатної квартири [ADDRESS] без зняття з квартирного обліку. З даного житла він виселився, оскільки згідно Протоколу №2 засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] від 14.02.2007 року, на підставі рішення житлової комісії в/чА2331 від 14.02.2007 року (протокол №2), [PERSON] було видано «Ордер на жиле приміщення № [NUMBER] » на заселення в трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 41,62 кв.м. зі складом сім`ї 5 осіб. У цьому житловому приміщенні позивач мешкає і на час розгляду справи у суді. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] на даний час проходить військову службу за контрактом. Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою, четвертою статті 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Відповідно до частини другої статті 46 ЖК УРСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Пунктом 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил). Згідно абзацу 2 пункту 21 Правил передбачено, що рішення про взяття громадян на квартирний облік за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. Відповідно до статті 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами. Частиною дев`ятою статті 12 вказаного Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом №1512-VI від 11 червня 2009 року, зазначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічні приписи закріплені й у пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Судом встановлено, що старший прапорщик військової частини [NUMBER] [PERSON] 31 липня 2001 року звільнений із військової служби у запас Збройних Сил України згідно з пунктом 46, підпункт «В» за станом здоров`я, що не позбавляє його права залишатися на квартирному обліку. Відповідно до п. 3.10 «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої Наказом МОУ №577 від 06.10.2006р., чинної на момент вирішення спірного питання, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до пункту 1 розділу 1 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міноборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованому в Мінюсті 06.09.2018 року за №1020/32472, житлові приміщення надаються у межах не менше рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в цьому населеному пункті, визначеному в установленому порядку, але не більше 13,65 квадратного метра житлової площі на одну особу. Крім того, відповідно до ст.34 ЖК УРСР, потребуючими поліпшення житлових умов визначаються громадяни, зокрема, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається порядком встановленим Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Відповідно до вимог ст.47 ЖК УРСР, норма житлової площі встановлюється в розмірі 13,65 км.м. на одну особу. Житлова площа отриманої позивачем [PERSON] трикімнатної квартири становить 41,62 кв.м., а відповідно до вимог ст.47 ЖК УРСР мала б становити всього 68, 25 кв.м. Таким чином, на кожного члена сім`ї у отриманій ним квартирі припадає житлова площа 8,32 кв.м. при нормативі 13,65 кв.м., що суперечить положенням ст.47 ЖК Української РСР. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 43 ЖК Української РСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Пунктом 13 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470 визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, у тому числі, громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вищевказаними органами. Положеннями пункту 28 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470, встановлено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). Відповідно до п.3.16 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», що затверджена наказом Міноборони України №380 від 31.07.2018 р.(далі по тексту-Інструкція №380), зняття з квартирного обліку та виведення з пільгових списків осіб, які були необґрунтовано внесені до цих списків або втратили вказане право, проводиться житлово-побутовими комісіями військових частин у тому самому порядку, що й взяття на облік. Крім того, п. 4 Розділу 1 Інструкції №380, визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Положеннями п. 28 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», встановлено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). Відповідно до\~п.21,\~Розділу VI\~Інструкції №380,\~зняття військовослужбовців\~з обліку\~проводиться у\~разі: поліпшення\~житлових умов\~до встановлених\~норм забезпечення\~житловою площею\~громадян у\~відповідному населеному\~пункті; подання\~відомостей,\~що не\~відповідають дійсності,\~але стали\~підставою для\~зарахування на\~квартирний облік,\~включення до\~списків осіб,\~що мають\~право першочергового\~та позачергового\~одержання житлових\~приміщень,\~або неправомірних\~дій посадових\~(службових)\~осіб при\~вирішенні питання\~про прийняття\~на квартирний\~облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до пункту 2 Розділу VIІ Інструкції №380, при переданні військовослужбовцями та членами їх сімей житла, яке перебуває у їх приватній власності, до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, вони мають право на одержання від Міноборони житла у межах встановленої норми житлової площі. Зняття з квартирного обліку та виведення з пільгових списків осіб, які були необґрунтовано внесені до цих списків або втратили вказане право, проводиться житлово-побутовими комісіями військових частин у тому самому порядку, що й взяття на облік. Згідно Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський, затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 17.12.2019 р. №278, КЕВ м. Володимир-Волинський у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони України, директивами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, а також цим Положенням. Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до вимог закону. Пунктом 1 частини другої статті 40\~ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого, відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. На дату звільнення позивача зі служби 31 липня 2001 року було чинним Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 3 лютого 1995 року №20, де пунктом 13 передбачено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району для отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік. Таким чином, системний аналіз зазначених норм нормативних актів свідчить про те, що військовослужбовці мають право на отримання ними житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків передбачених пунктом 13 Положення, який є вичерпним. Судом встановлено, що позивач був поставлений на квартирний облік 25.11.1992 року на отримання житла складом сім`ї в 5 осіб, під час перебування його на квартирному обліку жодних порушень ним допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення він перебував на обліку для поліпшення житлових умов, вислуга років у Збройних Силах України становить 20 років, підстави, визначені законом для зняття його з обліку потребуючих поліпшення житлових умов відсутні, тому, рішення про зняття позивача [PERSON] з квартирного обліку є протиправним. Як вбачається із рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] , оформленого протоколом № 2 від 14 лютого 2007 року, яке оскаржується позивачем, на засіданні житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] на підставі надходження черговості у загальній черзі було вирішено надати старшому прапорщику [PERSON] трикімнатну квартиру жилою площею 41,62 кв.м за адресою [ADDRESS] , зі складом сім`ї 5 осіб, зі зняттям з квартирного обліку. Таким чином, позивача [PERSON] було знято з квартирного обліку з підстав, які не передбачені чинним законодавством України. У письмових поясненнях відповідача відсутнє будь-яке обґрунтування щодо встановленої невідповідності та прийняття передчасного рішення про зняття [PERSON] з квартирного обліку. У постанові Великої Палати Верховного суду від 6 червня 2018 року у справі №752/5881/15-ц (провадження №14-169цс18) вказано, що «основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270 гривень.

Outcome: approved