Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі позивач, ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] , у якому просило визнати незаконною реєстрацію в предметі іпотеки та відновити становище, що існувало до порушення, шляхом скасування реєстрації місця проживання: [PERSON] та [PERSON] у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог, позивач посилаються на те, що право користування об`єктом іпотеки може здійснюватися виключно за згодою іпотекодержателя, тобто без наявності письмової згоди останнього, будь-яка особа позбавлена можливості здійснити реєстрацію свого місця проживання на об`єкті, що є предметом іпотеки. ТОВ «Кей-Колект» не надавало згоди на реєстрацію будь-кого в іпотечному майні, а саме житловому будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , а тому дії відповідачів протиправні. [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому остання просить відмовити у задоволенні позову, та вважає такий позов передчасним, оскільки з моменту передачі права вимоги за кредитним договором від 13\~лютого 2007\~року №\~1111536000 по договору факторингу від 11\~червня 2012\~року №\~4, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем, останній жодного разу не звернувся до суду з позовом щодо стягнення на предмет іпотеки. На сьогоднішній день не має доведеної в суді ТОВ «Кей-Колект» суми боргу і відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також відповідачка звертає увагу, що вимога про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] є порушенням прав малолітньої дитини. Більш того, [PERSON] хворіє на аутизм, що підтверджується відповідними лікарськими висновками. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2021 року залучено до участі у якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 28.11.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник позивача подала через канцелярію суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності. Проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши наведені в позовній заяві доводи та перевіривши матеріали справи, суд установив таке. 13 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №\~11115366000, за умовами якого [PERSON] було надано кредит в національній валюті у сумі 115\~000,00 Доларів США з відсотковою ставкою 12,20\~% річних. У забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором був укладений Договір іпотеки від 13\~лютого 2007\~року №\~46785, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою\~З.\~І., за реєстровим номером 619, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] також у забезпечення виконання зобов`язань за згаданим кредитним договором був укладений Договір іпотеки від 13\~лютого 2007 року №\~2710, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою\~З.\~І., за реєстровим номером 691, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] . 11\~червня 2012 року між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладені Договір факторингу №4 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно яких право вимоги за вищевказаними Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-Колект» (а.с.14-19). Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 09\~червня 2021\~року №\~02-20/1294 у будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 03\~січня 2018\~року; [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 23\~березня 2018\~року. Уважаючи такі дії відповідачів протиправними та такими, що порушують умови договору іпотеки, ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з цим позовом. Статтею 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За приписами статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до статті 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Відповідно до частини другої статті 10 цього Закону іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором. Право користування об`єктом іпотеки може здійснюватися виключно на згодою іпотекодержателя, тобто без наявності письмової згоди останнього, будь-яка особа позбавлена можливості здійснити реєстрацію свого місця проживання на об`єкті, що є предметом іпотеки. Наведене свідчить, що власник буднику, який знаходиться в іпотеці вправі, відповідно до положень наведеного законодавства, реєструвати в ньому своїх рідних членів сім`ї (зокрема малолітніх та неповнолітніх дітей за згодою батьків), а також інших осіб при відповідній наявності належного дозволу іпотекодержателя такої квартири, обов`язок щодо чого передбачений статтею 9 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Абзацом 5 пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №\~207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», доповненої постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020 року №\~481, визначено, що у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що власник нерухомого майна, що знаходиться в обтяженні та є предметом іпотеки, може використовувати його тільки за цільовим призначенням та розпоряджатися останнім тільки за наявності відповідної згоди іпотекодержателя. Як вказувалося вище, згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 09\~червня 2021\~року №\~02-20/1294 у будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 03\~січня 2018\~року; [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 23\~березня 2018\~року. В той же час, згідно п. 2.4.7. Договору іпотеки від 13\~лютого 2007\~року №\~46785, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , іпотекодавець зобов`язувався не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Даний пункт договору вважається дійсним тільки у випадках, якщо предметом іпотеки за цим договором є житлова нерухомість. Як убачається з матеріалів справи, реєстрація [PERSON] та [PERSON] була здійснена після укладення договору іпотеки та без отримання згоди іпотекодержателів (АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»). Водночас, згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 статті 33 цього Закону встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.\~12 цього Закону. Згідно з частиною третьою статті 33 Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з цим позовом позивач не зазначив, яким чином реєстрація в іпотечному майні порушує права чи інтереси ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Посилання позивача на те, що в разі звернення стягнення на спірне майно, яке є предметом іпотеки, у нього можуть виникнути перешкоди у реалізації предмета іпотеки у зв`язку з неможливістю виселення осіб, які там проживають, суд уважає необґрунтованими, оскільки не надано доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] , не виконують або неналежно виконує зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 13\~лютого 2007\~року №\~11115366000. Також відсутні докази про наявність рішення суду або виконавчого напису нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, чи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з положеннями статтей 36 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом (частина третя статті 109 ЖК України). Доводи позивача про те, що факт реєстрації особи у іпотечному майні без дозволу іпотекодержателя є доказом порушення права іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки в майбутньому, суд не бере до уваги, оскільки судовому захисту підлягають наявні порушені права, а не можливе порушення майнових прав позивача у майбутньому. Суд дійшов висновку, що реєстрація [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку, який перебуває в іпотеці, не порушує прав позивача в разі звернення стягнення на предмет іпотеки, так як останні не є власниками чи співвласниками приміщення, що перебуває в іпотеці, а лише мають право користування спірним жилим приміщенням як члени сім`ї власника. Реєстрація [PERSON] та [PERSON] у житловому приміщенні, яке є предметом іпотеки, жодним чином не збільшує ризиків, пов`язаних із реалізацією предмета іпотеки. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення (припинення) права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм статей 71, 72, 116, 156 ЖК України або статей 405, 406 ЦК України. Обставини, на які посилається позивач, не є передбаченими законом підставами для визнання дій відповідачів протиправними та скасування рішення про реєстрацію місця проживання. Ураховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed