Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Представник позивача ПАТ «УКРГАЗБАНК» Старенко Т.М. звернулася до суду засобами поштового зв`язку з позовом, отриманим судом 28.10.2022, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «УКРГАЗБАНК» 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань зі сплати кредиту та процентів за кредитним договором №72/03/3 від 24.03.2008 та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2015 по справі №214/1420/15-ц, з урахуванням ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2015 по справі №214/1420/15-ц, за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 3\~127,21 доларів США та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 24.03.2008 між ВАТ АБ «Украгазбанк», правонаступником якого є АТ «УКРГАЗБАНК», та [PERSON] укладений кредитний договір №72/03/3, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 52\~000,00 доларів США строком з 24.03.2008 по 22.03.2013 зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,9% річних. На залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки, збільшеної на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту на рахунок, відкритий у АТ «УКРГАЗБАНК» щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, у розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 867,00 доларів США, а 20.03.2013 у розмірі 847,00 доларів США. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач протягом строку користуванням кредитом неодноразово допускав порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків. У зв`язку з невиконанням позичальником договірних зобов`язань за кредитним договором, АТ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2015 по справі 214/1420/15-ц, що набрало законної сили 06.01.2006, та ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2015 про виправлення описки, було встановлено факти укладення позивачем та відповідачем кредитного договору на вищезазначених умовах, надання банком позичальнику кредиту у розмірі 52\~000,00 доларів США, порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором на наявності заборгованості за кредитом та процентами у розмірі 34\~746,73 доларів США. Вказаним рішенням суду з урахуванням ухвали про виправлення описки з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитом, процентами за кредитним договором у розмірі 34\~746,73 доларів США. За період з 05.11.2015 (наступного дня після ухвалення рішення суду) по дату звернення позивача до суду з даним позовом, розмір заборгованості відповідача не змінився, оскільки заборгованість [PERSON] не сплачувалась ані в добровільному, ані в примусовому порядку. Таким чином, за порушення виконання грошових зобов`язань зі сплати заборгованості за кредитом та процентами по кредитному договору, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити позивача 3% річних за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 3\~127,21 доларів США. Враховуючи невиконання відповідачем договірних зобов`язань, передбачених кредитним договором, банк змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.11.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, в тексті позову зазначив, що просить справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст. 10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 24.03.2008\~між ВАТ\~АБ «Украгазбанк»,\~правонаступником якого\~є АТ\~«УКРГАЗБАНК»,\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №72/03/3,\~за умовами\~якого відповідач\~отримав кредит\~в розмірі\~52\~000,00\~доларів США\~на строк\~з 24.03.2008\~по 22.03.2013\~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом,\~виходячи з\~12,9%\~річних у\~валюті кредиту\~(п.\~1.1\~договору).\~Відповідач зобов`язався\~повернути суму\~кредиту на\~рахунок,\~відкритий у\~ВАТ АБ\~«Украгазбанк» щомісячно\~з 1-го\~по 10-е\~число кожного\~місяця,\~починаю чи\~з місяця\~наступного за\~місяцем отримання\~кредиту в\~розмірі не\~менше 1/60\~від суми\~отриманого кредиту,\~що становить\~867,00\~доларів США,\~а 20.03.2013\~в сумі\~847,00\~доларів США\~(п.\~3.3.3\~договору), що відповідач підтвердив своїм підписом. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по кредитному договору АТ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та пені, яка рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2015 (справа №214/1420/15-ц) задоволена у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №72/03/3 від 24.03.2008 станом на 02.02.2015 у розмірі 34\~746,73 доларів США, що еквівалентно 1\~582\~455,22 грн, з яких заборгованість за кредитом прострочена 59 доларів США, прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом 34\~687,73 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 904\~906,24 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів 646\~848,98 грн, штраф за нестрахування предмета іпотеки 30\~700 доларів США, та судові витрати по справі у розмірі 3\~654,00 грн. Рішення набрало законної сили 06.01.2016. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2015 усунуто описки у зазначеному рішенні суду, а саме вірно викладено розмір кредитної заборгованості відповідача, як «34\~746,73 доларів США та 1\~582\~455,22 грн, з яких заборгованість за кредитом прострочена 59 доларів США, прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом 34\~687,73 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 901\~906,24 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів 646\~848,98 грн, штраф за нестрахування предмета іпотеки 30\~700 доларів США». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зобов`язання [PERSON] щодо сплати на користь АТ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором №72/03/3 від 24.03.2008 не виконано у повному обсязі, що вбачається з виписок по рахунку відповідача. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст. 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/190/18. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц зроблено висновок про те, що з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах від 16.01.2019 у справі №373/2054/16, від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц щодо виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування трьох відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Таким чином, оскільки кредитним договором №72/03/3 від 24.03.2008 визначена валюта кредиту у доларах США, що також відображено у рішенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2015, то нарахування трьох відсотків річних, визначених ст. 625 ЦК України, які входять до складу грошового зобов`язання та мають компенсаційний характер, має здійснюватися в іноземній валюті. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, 3% річних за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 становить 3\~127,21 доларів США. При цьому, суд зауважує, що з 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вимоги банку про застосування ст. 625 ЦК України заявлені за період, який не стосується періоду дії в країни воєнного стану, вказаний розрахунок є вірним, відповідачем у справі не оспорювався, а отже може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із зазначеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань зі сплати кредиту та процентів за кредитним договором №72/03/3 від 24.03.2008, відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved