Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

1. Стислий виклад позицій учасників справи В серпні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовами\~до\~Держави Україна, просить стягнути на його користь з відповідача 3000000.00 гривень моральної шкоди, завданої йому порушенням його права на судовий захист внаслідок тривалого невиконання постанови Хмельницького апеляційного суду по справі №686/13784/21 за період з 31.07.2022 по 08.08.2022. На обґрунтування своїх вимог вказав, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях з приводу невиконання рішення, ухваленого у його справі, внаслідок чого порушено його право на судовий захист. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності. Представник відповідача про час і місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, подав відзив, в якому вважає вимоги позову безпідставними і необґрунтованими, просить в їх задоволенні відмовити. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалами Хмельницького міськрайонного суду від 17.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 23.09.2022. 23.09.2022, 04.10.2022, 01.11.2022, 21.11.2022 розгляд справи відкладено в зв`язку з неповною явкою учасників процесу. 17.01.2023 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Згідно відомостей ЄДРСР, постановою Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2021 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.09.2021 року у справі № 686/13784/21 скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] 300 грн. моральної шкоди завданої бездіяльністю Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. Позивач отримав виконавчий лист, копія котрого наявна у справі, і подав його до виконання (арк. спр. 17 19). Судове рішення перебуває в просі виконання, однак кошти до даного часу не сплачені (арк. спр. 20 22). 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких мотивів. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174ЦК України відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. За змістом приписів ст.ст.1173,1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу. Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з ч. ч. 1, 6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в указаний ним період, чиїми безпосередньо діями чи бездіяльність заподіяно в зазначений період моральної шкоди позивачу, представника відповідача не конкретизовано. Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди за вказаний період. Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. На виконання положень Порядку у Державній казначейській службі відкритий рахунок для бюджетної програми за КППКВК 3504030. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету, в порядку черговості надходження виконавчих документів на виконання. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 по справі № 804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати своє повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed