Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. У позовній заяві позивач посилається на те, що 09 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за №166. Вказує, що від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Пояснює, що позивач спільно з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, що належить позивачу на праві власності. Діти навчаються в 6-Г та 7-Г класі в Ужгородській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №19 Ужгородської міської ради. Зазначає, що на протязі останніх двох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний час ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вказує, що станом на теперішній час, в зв`язку з введенням на території нашої держави військового стану, визначення місця проживання дітей разом з матір`ю є необхідністю, яка забезпечить належний захист інтересів дітей. Відповідач не заперечує що діти проживають з позивачем в м.Ужгород. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Позивач не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їх дітей. З огляду на викладене просить суд : розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - після розірвання шлюбу залишити проживати з матір`ю - [PERSON] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022\~року закрито підготовче провадження та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Мумедьянової Є.А. надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час там місце засідання був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подавав. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2008 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 166, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30.06.2022 року Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Стаття 160 СК України\~передбачає, що\~\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.\~\~Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. \~ \~ \~ \~Щодо місця проживання дітей, то матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у розмірі 1\~984,80 грн.

Outcome: approved