Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 с.135 СК України, за заявою матері. [PERSON] навчається на другому курсі ДНЗ «Ісаєвський професійний аграрний ліцей» за професією «Електрогазовик, водій автотранспортних засобів». За час навчання сина у даному закладі, мати під час очного та дистанційного навчального процесу не цікавилась його поведінкою та успіхами у навчанні, на батьківські збори до ліцею не з`являлась. Дитина на даний час з матір`ю не проживає, а перебуває у родині знайомих. Також, [PERSON] під час проживання на території Миколаївської селищної ради характеризується негативно, тривалий час не займається вихованням сина, не цікавиться його життям та не має бажання спілкуватися з ним. Відповідач недбало ставиться до розвитку, навчання та виховання своєї дитини, не дбає про його фізичне та психічне здоров`я, що свідчить про злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків. Крім того, на неодноразові зауваження та прохання щодо належного утримання сина [PERSON] не реагувала, уникала зустрічей та бесід із представниками органу опіки та піклування. В зв`язку з чим позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути із [PERSON] на утримання та виховання [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття; зобов`язати Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) внести до актового запису про народження № 8 від 14.02.2006 року, складеного Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на [PERSON] , [INFO] відомості про позбавлення батьківських прав матері. Ухвалою суду від 01.11.2022 року зазначений позов було залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків. 07.11.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків. Ухвалою суду від 08.11.2022 було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30.11.2022 року справу було призначено до судового розгляду по суті. Судове засідання від 14.12.2022 року було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Також, просила стягнути аліменти на утримання і виховання неповнолітнього та внести до актового запису про народження дитини відомості про позбавлення матері батьківських прав. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що останні роки він проживав майже сам, оскільки мати постійно перебувала у свого співмешканця. Він навчається у ліцею та під час очного навчання перебував у гуртожитку. З 24.02.2022 року [PERSON] повернувся до дому, матері не було. У телефонному режимі вона повідомила, що скоро приїде до нього, проте після цього взагалі припинила спілкування. [PERSON] не цікавиться його життям та долею, не надає будь-якої допомоги. Весь цей час вони не спілкуються. [PERSON] проживає у родині свого товариша, із яким навчається. Він знаходиться на повному утриманні матері останнього, оскільки ніяких своїх грошей не має, допомоги не отримує. Вважає, що мати із часом не виправиться, тому просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на його утримання.Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки. Причину своєї неявки не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, заявою від 11.01.2023 року просила розглянути справу без її участі. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.11.2020 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З відповіді на запит Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області № 1180/24.3-28 від 20.10.2022 року вбачається, що до актового запису про народження № 8 від 14.02.2006 року відносно [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, за заявою матері [PERSON] (а.с.12). Із заяви [PERSON] від 14.09.2022 року вбачається, що він просить порушити справу щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що вона не виконує батьківських обов`язків по відношенню до нього, а саме не проживає разом з ним, матеріально не забезпечує, життям та здоров`ям не цікавиться (а.с.5). Відповідно до довідки-характеристики Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 1855 від 13.10.2022 року, [PERSON] , маючи неповнолітнього сина - [PERSON] , тривалий час не займається вихованням та не цікавиться його життям. Дитина більше року проживає в іншій родині, яка займається його утриманням та забезпечує усім необхідним. [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями та не має бажання спілкуватися зі своїм сином (а.с.11). З довідок про місце реєстрації та проживання Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно із довідкою Державного навчального закладу «Ісаєвський професійний аграрний ліцей» № 203 від 17.10.2022 року, [PERSON] дійсно навчається в державному навчальному закладі «Ісаєвський професійний аграрний ліцей» з 01.09.2021 року (наказ № 3 «З-УДЗ» від 01.09.2021 року), за професією «Електрогазозварник, водій автотранспортних засобів». Форма навчання денна, рівень акредитації II, строк закінчення навчання 21.06.2024 рік, учнівський квиток не видавався (а.с.8). Відповідно до довідки Державного навчального закладу «Ісаєвський професійний аграрний ліцей» № 197 від 17.10.2022 року, [PERSON] , [INFO] , навчається на другому курсі за професією «Електрогазозварник, водій автотранспортних засобів». Його мати [PERSON] , під час очного та дистанційного навчального процесу не цікавилась поведінкою та якістю навчання сина, на батьківські збори до ліцею не з`являлась (а.с.7). Із акту обстеження умов проживання від 16.05.2022 року та 25.08.2022 року вбачається, що комісія провела обстеження за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання господарки [PERSON] , де також проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Останній тимчасово мешкає у свого товариша та його матері. Зі слів [PERSON] , його мати не спілкується з ним та не приймає участі у вихованні. У цій сім`ї про нього піклуються, наявні продукти харчування та створені задовільні умови проживання (а. с. 13-14). Згідно із висновком органу опіки і піклування Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 01-13/2366 від 24.10.2022 року, перевіркою встановлено, що [PERSON] тривалий час участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , не приймає, життям, здоров`ям та вихованням не цікавиться, фінансової допомоги не надає. [PERSON] не працевлаштована. Тривалий час дитина проживає в іншій родині. Крім цього, [PERSON] сам звернувся до органу опіки та піклування із заявою про порушення справи щодо позбавлення батьківських прав матері відносно нього. В зв`язку з чим, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина (а.с.15-16). У відповідності до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набрала чинності 27.09.1991 року, згідно до якої держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також шостому принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю Об`єднаних Націй 20.11.1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не цікавиться його долею, навчанням та підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дитину відповідними умовами для проживання та фінансово. Судом встановлено, що з 24.02.2022 року [PERSON] не проживає разом із сином, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодного разу не відвідала свою дитину в навчальному закладі, не цікавиться його здоров`ям та життям, тривалий час не підтримує матеріально та взагалі не приймає участі у його житті. За таких обставин, суд дійшов висновку, що докази, зібрані в ході розгляду справи, дають підстави для висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав в порядку п.2 ч.1 ст.164 СК України, відомості про що необхідно внести до актового запису про народження дитини. І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги принципи викладені в Декларації прав дитини, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача перш за все буде відповідати інтересам неповнолітнього [PERSON] . Крім того, в силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні докази працевлаштування відповідача та розмір її доходу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину для забезпечення її гармонійного розвитку не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи положення ч.1 ст.18 СК України, якою визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання останнього у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial