Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

12.12.2022 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] простягнення аліментів на час навчання. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Відповідач являється батьком позивача, яка на даний момент навчається в Погребищенському медичному фаховому коледжі на третьому курсі, денної форми, за спеціальністю 223 Медсестринство, освітньої програми Лікувальна справа за державним замовленням, а строк навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024. До досягнення позивачем повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 27.05.2022 (справа №136/435/22). Після досягнення позивачем 18-ти років матеріальної допомоги батько на навчання не надає. Позивач потребує коштів для підтримання нормального рівня життя та продовження навчання. На даний час позивач сама не має можливості забезпечувати себе самостійно, вона не працює так як навчається на денній формі навчання, знаходиться на утриманні матері, доходів не має, а тому їй дуже матеріально важко. Позивачу відомо, що її батько - відповідач є фізично здоровим, працездатним, а отже має можливість сплачувати аліменти. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1500 грн, з урахуванням індексації відповідно до закону, до закінчення нею навчання. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 22.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи впорядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в позові, відповідач є батьком позивача, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 4). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 27.05.2022 по справі №136/435/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання їх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1570 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто 08.04.2022 і до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 28.06.2022 (а.с. 5). Після досягнення позивачем 18-ти років матеріальної допомоги батько на навчання не надає. Позивач потребує коштів для підтримання нормального рівня життя та продовження навчання. Позивач навчається в Погребищенському медичному фаховому коледжі на третьому курсі, денної форми, за спеціальністю 223 Медсестринство, освітньої програми Лікувальна справа за державним замовленням, а строк навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с. 8). Із наданої довідки Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 30.11.2022 за №4230/15-20 слідує, що [PERSON] , 2004 року народження, зареєстрована та проживає біля матері [PERSON] , 1984 року народження за адресою: [ADDRESS] . На даний час позивач сама не має можливості забезпечувати себе самостійно, вона не працює так як навчається на денній формі навчання, знаходиться на утриманні матері, доходів не має. Тому вище вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позов. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. В силу ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Положеннями ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Судом було встановлено, що позивач, будучи дочкою відповідача, навчається в Погребищенському медичному фаховому коледжі на третьому курсі, денної форми, за спеціальністю 223 Медсестринство, освітньої програми Лікувальна справа за державним замовленням, а строк навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024 та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він у зв`язку із станом здоров`я чи інших вагомих обставин, будучи працездатною особою позбавлений можливості сплачувати аліменти пов`язані з навчанням своєї повнолітньої дочки позивача. Суд зауважує, що інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення із відповідача аліментів в розмірі 1500 грн, з урахуванням індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved