Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Вінницька міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зареєстрований судом 19.10.2020 року і мотивований тим, що позивач на підставі свідоцтва про право власності за заповітом (після смерті матері [PERSON] ) від 08.08.2014 року є власницею 11/200 часток будинковолодіння, що складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно виготовленого 04.06.2014 року КП «ВМБТІ» технічного паспорту на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , у паспорті зазначена інформація про власників будинку: [PERSON] та [PERSON] - 11/100 часток, [PERSON] 1/20, [PERSON] 3/25, [PERSON] 9/100, [PERSON] 17/100, [PERSON] 31/100, [PERSON] 3/20. Згідно інформаційної довідки від 21.08.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по будинку за адресою: [ADDRESS] , співвласниками є: [PERSON] 9/100 часток (з 11.09.2015 року частка раніше належала [PERSON] ), [PERSON] 11/200 часток (з08.08.2014 року), [PERSON] земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:02:061:0030 площею 0,0508 (з 04.11.2013 року). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.04.2009 року № 2-350/09 було встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення суду, рішенням Вінницької міської ради від 31.05.2013 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:02:061:0030 площею 508 кв.м. Рішенням Вінницької міської ради від 28.02.2020 року надано дозволи на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] громадянам: [PERSON] площею 0, 0235 га, [PERSON] площею 0, 0167 га, [PERSON] площею 0, 0096 га, і рішенням від 26.06.2020 року [PERSON] площею 0,0156 га. Також рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.04.2009 року у справі № 2-350/09 визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] : виділено в користування земельні ділянки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в тому числі було виділено земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] площею 383 кв.м., а земельну ділянку площею 138 кв.м. залишено у спільному користуванні співвласників будинковолодіння [ADDRESS] . Проте, відповідач [PERSON] , з яким також існує конфлікт з приводу права власності на частку будинковолодіння, а також відповідачі [PERSON] , [PERSON] чинять перешкоди [PERSON] в користуванні будинковолодінням і хвірткою загального користування, не допускають на територію будинковолодіння, не надають можливість зробити дублікат ключа від хвіртки. Порушення права позивача здійснюється відповідачами умисно, вони не визнають її право власності, тому їй завдано моральної шкоди. Вона є особою пенсійного віку, доглядає за важкохворим чоловіком, через неправомірні дії відповідачів не може проживати в будинку, в якому зареєстрована. Додаткові зусилля, які позивачу слід докладати, щоб захищати право власності, потребують від неї витрат, часу та здоров`я і мають значне психоемоційне навантаження. Діями відповідачів їй завдано моральної шкоди, яку [PERSON] оцінила в 10 000 грн. Інші співвласники будинковолодіння: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони не порушують прав позивача та встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділеною в користування рішенням суду. Відповідно до ст. 120 ЗК України, ст. 391 ЦК України [PERSON] просила суд усунути їй перешкоди у здійсненні права користування 11/200 частками будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] та земельними ділянками, виділеними в користування рішенням Ленінського районного суду Вінницької області від 27.04.2009 року № 2-350/09 згідно плану фактичного користування земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] , [ADDRESS] за цією ж адресою, а саме земельною ділянкою спільного користування площею 138 кв.м. (фактично на даний час 134 кв.м. чи 0,0134га), зображеною на плані сірим кольором та земельною ділянкою площею 383 кв.м. (0,0383 га), зображеною на плані блакитним кольором шляхом: - зобов`язання [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати [PERSON] користуватись хвірткою загального користування з [ADDRESS] та земельною ділянкою, площею 138 кв.м. (фактично на даний час 134 кв.м.) та надати дублікат ключів від хвіртки загального користування (виготовлення дублікату за рахунок [PERSON] ) - зобов`язання [PERSON] не перешкоджати [PERSON] користуватись земельною ділянкою, площею 383 кв.м. (0,0383 га), зображеною на плані блакитним кольором та демонтувати хвіртку, встановлену на межі земельних ділянок спільного користування, площею 134 кв.м. та 383 кв.м. Встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 383 кв.м. (0, 0383 га) по [ADDRESS] , яка виділена в спільне користування [PERSON] і [PERSON] рішенням Ленінського районного суду Вінницької області від 27.04.2009 року у справі № 2-350/09. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. Стягнути з відповідачів судові витрати. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 23.10.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Ухвалою суду від 22.12.2020 року було призначено судову земельно-технічну експертизу. 09.08.2022 року судом зареєстровано висновок експерта № ОС-416 за результатами проведення судової земельно-технічної неспертизи, складений 05.08.2022 року. 11.08.2022 року провадження у справі було поновлено. 29.09.2022 року було закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що її брат - відповідач [PERSON] не визнає її право на частку будинковолодіння, яку вона успадкувала після смерті матері, тому чинить перешкоди в користуванні будинком і земельною ділянкою, встановив хвіртку між ділянками спільного користування, не дає можливості зробити ремонт в частині будинку, що належить їй на праві власності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в 2014 році закрили на замок хвіртку для загального користування і не дають ключі від замка. З приводу таких перешкод і неможливості потрапити до своєї власності вона неодноразово викликала поліцію. З 2012 році в її частині будинку ніхто не живе, будівля руйнується, потребує ремонту. Вона зареєстрована у своєму житлі і має намір жити у ньому, але через те, що відповідачі не визнають її право, агресивно поводяться, чинять перешкоди, вона зазнає значних душевних страждань. Просила задоволити позов в повному обсязі і стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. Представник позивача - адвокат Кашпрук О.В. позов [PERSON] підтримала. Пояснила, що [PERSON] і [PERSON] є співвласниками частини будинку, по 11/200. [PERSON] користується приміщеннями в будинку 4-1, 4-2, 4-3, а [PERSON] користується приміщеннями ІІ, ІІІ, 3-2, 3-1. Їм була виділена у спільне користування ділянка, площею 383 кв.м., але [PERSON] не допускає [PERSON] до своєї частки, тому між сторонами виникають конфлікти. В позасудовому порядку спір не вирішений, але після проведення експертизи сторони погодили між собою встановлення порядку користування ділянкою за варіантом 5 (додаток 7) висновку. Просила задоволити позов в повному обсязі, усунути [PERSON] перешкоди в користуванні земельною ділянкою та встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 383 кв.м. (0,0383 га) по [ADDRESS] , яка виділена в спільне користування [PERSON] і [PERSON] рішенням Ленінського районного суду Вінницької області від 27.04.2009 року у справі № 2-350/09, згідно варіанту 5 (додаток 7) висновку експерта № ОС-416 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.08.2022 року, та виділити в користування [PERSON] земельну ділянку, площею 61 кв.м., позначену на плані жовтим кольором; [PERSON] земельну ділянку, площею 322 кв.м., позначену на плані зеленим кольором. Просила стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн., а також судові витрати. Представник відповідача [PERSON] адвокат Шикунова А.О. суду пояснила, що спору між сторонами щодо порядку користування спільною ділянкою не виникає, оскільки [PERSON] не проживає в будинку, разом з тим, якщо позивач вважає необхідним встановити порядок користування, відповідач не заперечує проти варіанту 5 (додаток 7) висновку експерта. Також [PERSON] не чинить перешкоди [PERSON] в користуванні будинком, хвіртку між ділянками не встановлював, тому підстав для зобов`язання [PERSON] демонтувати хвіртку немає. Не визнала позов в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач [PERSON] не надала доказів завдання такої шкоди і її розміру. Інші учасники в судові засідання не з`являлись, про день та час розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином, тому відповідно до ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 08.08.2014 року, є спадкоємцем майна [PERSON] . Спадщина складається із 11/200 часток будинковолодіння з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд [ADDRESS] (а.с. 7). Право власності на 11/200 часток вказаного будинковолодіння зареєстровано за [PERSON] 08.08.2014 року (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є співвласником інших 11/200 часток будинковолодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.2004 року, виданого після смерті [PERSON] . Згідно цього свідоцтва 11/100 часток будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель в [ADDRESS] в рівних частках успадкували дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 113). Рішенням Вінницької міської ради від\~25.12.2015 № 71 «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця» вулицю Свердлова перейменовано на вулицю Князів Коріатовичів. \~ \~ \~ \~Згідно інформації від 21.08.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , вказане будинковолодіння складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок «А», житловий будинок «Б», прибудови «а», «а2», «Б2», «Б5», «Б4», «Б6», «б2», надбудова «Б7», тераса «а4», «б4», сарай «Л», тамбури «а1», «б3», веранда «б1», погреба «п/а», «И», гараж «Н», навіс «О». Збудовано самочинно: прибудова «а3», надбудова «Н/Б», гаражі «Е», «З» (а.с. 9-10). \~ \~ \~ \~Право власності на частики будинковолодіння зареєстровані за [PERSON] 11/200, [PERSON] 9/100, право власності на земельну ділянку за цією ж адресою, площею 0,0508 га, кадастровий номер 0510100000:02:061:0030 зареєстроване за [PERSON] (а.с. 9-10). Згідно виготовленого 04.06.2014 року КП «ВМБТІ» технічного паспорту на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , у БТІ наявна інформація про власників будинку: [PERSON] та [PERSON] - 11/100 часток, [PERSON] 1/20, [PERSON] 3/25, [PERSON] 9/100, [PERSON] 17/100, [PERSON] 31/100, [PERSON] 3/20 (а.с. 11). В судовому засіданні сторони визнали, що приміщеннями 4-1, 4-2 в будинку користується [PERSON] , приміщеннями ІІ, 3-1, 3-2 [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.04.2009 року № 2-350/09 (а.с. 14-16) було встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого виділено в користування земельні ділянки [PERSON] 349 кв.м., [PERSON] 96 кв.м., [PERSON] 245 кв.м., [PERSON] 56 кв.м., [PERSON] 156 кв.м., [PERSON] - 508 кв.м., а також [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку в спільне користування, площею 383 кв.м. Земельну ділянку площею 138 кв.м. залишено у спільному користуванні співвласників будинковолодіння [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення суду, рішенням Вінницької міської ради від 31.05.2013 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:02:061:0030 площею 508 кв.м. Рішенням Вінницької міської ради від 28.02.2020 року надано дозволи на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] громадянам: [PERSON] площею 0, 0235 га, [PERSON] площею 0, 0167 га, [PERSON] площею 0,0096 га, і рішенням від 26.06.2020 року [PERSON] площею 0, 0156 га. Із технічної документації та пояснень учасників справи вбачається, що входи до будинковолодіння [ADDRESS] на земельну ділянку для спільного користування, площею 0,0138 га та через хвіртку зі сторони ріки Південний Буг (для [PERSON] ) на земельну ділянку, площею 0,0383 га. Співвласники [PERSON] та [PERSON] мають окремі хвіртки з боку СТО (зі сторони будинковолодіння [ADDRESS] ), [PERSON] окрему хвіртку з [ADDRESS] ), [PERSON] - з боку ріки Південний Буг. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] триває конфлікт з приводу права на спадкування [PERSON] частки будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та інші співвласники - [PERSON] , [PERSON] , чинять перешкоди позивачу в користуванні 11/200 частками будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . На межі земельних ділянок загального користування, площами 138 кв.м. і 383 кв.м., відповідачем [PERSON] встановлена хвіртка, в зв`язку з чим [PERSON] позбавлена можливості пройти до своїх приміщень в будинковолодінні. Крім того, пройти на ділянку загального користування, площею 138 кв.м. і потрапити до своїх приміщень в будинку [PERSON] не може через хвіртку з боку [ADDRESS] , оскільки відповідачі [PERSON] і [PERSON] чинять перешкоди і не дають ключі від замка. Дані обставини підтверджені поясненнями в судовому засіданні та фактами, викладеними у зверненнях [PERSON] до правоохоронних органів (а.с. 23, 24, 25, 27-28, 31-32, 33, 36-37, 38-39, 34, 55, 56, 57). 16.10.2020 року представник [PERSON] адвокат Кашпрук О.В. надіслала письмові звернення до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 41-49) з приводу перешкод в користуванні будинковолодінням і земельною ділянкою, проте спір в досудовому порядку не вирішений. Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення права спільної власності на житловий будинок та користування земельною ділянкою, а також з приводу захисту права власності від порушень, не пов`язаних з позбавленням права володіння, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України та ЗК України. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Статтею 103 ЗК України визначено зміст добросусідства: власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, крім інших, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. З метою вирішення спору з приводу користування ділянкою, що була виділена в спільне користування [PERSON] та [PERSON] (правонаступником є [PERSON] ), площею 0,0383 га, позивач заявила клопотання про призначення земельно-технічної експертизи. Згідно висновку судового експерта ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» Кацаги Н.Є. №ОС 416 від 05.08.2022 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 184-219), площа земельної ділянки співвласників [PERSON] і [PERSON] відповідно до їх часток в будинковолодінні (по 11/200) розрахована в таблиці 6 висновку, норма земельної ділянки для кожного по 191,5 кв.м. Згідно варіанту 5 (додаток 7) висновку, який був запропонований сторонами і який погодили представники сторін в судовому засіданні, в окреме користування [PERSON] пропонується виділити земельну ділянку, площею 322 кв.м. (з відхиленням від ідеальної частки більше на 130,5 кв.м.), а [PERSON] 61 кв.м. (із відхиленням від ідеальної частки менше на 130,5 кв.м.). В даному варіанті враховано забезпечення входу для [PERSON] з боку [ADDRESS] через земельну ділянку спільного користування, площею 0,0138 га та входу для [PERSON] від проїзду загального користування (графічно зображено в додатку 7 до висновку). Такий порядок користування спільною ділянкою відповідатиме інтересам і [PERSON] , і [PERSON] , надасть можливість вільного проходу, користування і обслуговування приміщеннями в будинку та сприятиме припиненню конфліктів між співвласниками. Наявність хвіртки між земельними ділянками загального користування, площами 138 кв.м. і 383 кв.м., встановленої відповідачем [PERSON] , а також замку на хвіртці загального користування з боку [ADDRESS] , вхід через яку здійснюється на ділянку, площею 138 кв.м., встановленого відповідачами [PERSON] і [PERSON] , перешкоджають [PERSON] вільно володіти і користуватись своєю власністю, тому її порушене право підлягає захисту в обраний нею спосіб. На підставі ст.ст. 103, 152 ЗК України, ст. 391 ЦК України суд вважає необхідним усунути позивачу перешкоди в користуванні 11/200 частками будинковолодіння по [ADDRESS] та земельними ділянками, площею 138 кв.м. (фактично 134 кв.м.) і 383 кв.м., що виділені в спільне користування рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.04.2009 року у справі № 2-350/09 і зображені на плані фактичного користування від 2009 року, виготовленого ТПП сірим кольором та блакитним кольором відповідно, шляхом: - зобов`язання [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати [PERSON] користуватись хвірткою загального користування з [ADDRESS] та земельною ділянкою, площею 138 кв.м., що виділена в спільне користування, та надати дублікат ключів від хвіртки загального користування (виготовлення дублікату за рахунок [PERSON] ) - зобов`язання [PERSON] демонтувати хвіртку, встановлену на межі земельних ділянок спільного користування, площею 138 кв.м. і 383 кв.м. Встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 383 кв.м., що розташована по [ADDRESS] , яка виділена в спільне користування [PERSON] і [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , рішенням Ленінського районного суду Вінницької області від 27.04.2009 року у справі № 2-350/09, згідно варіанту 5 (додаток 7) висновку експерта № ОС-416 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.08.2022 року, та виділити в користування: - [PERSON] земельну ділянку, площею 61 кв.м., позначену на плані жовтим кольором; - [PERSON] земельну ділянку, площею 322 кв.м., позначену на плані зеленим кольором. План фактичного користування від 2009 року, виготовлений ТПП (а.с. 17) та план-схема (додаток 7) до висновку експерта № ОС-416 (а.с. 206) є невід`ємними частинами рішення. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення моральної шкоди позивач зазначила, що вона є особою пенсійного віку, разом з чоловіком [PERSON] , інвалідом ІІ групи, який потребує стороннього догляду і допомоги, вимушена проживати без реєстрації в селі Попівці Барського району, хоча є власницею 11/200 часток будинковолодіння по [ADDRESS] і з 04.06.2014 року зареєстрована в ньому. Вважає, що невизнання і порушення її права здійснюється відповідачами умисно, вона зазнає значного психоемоційного навантаження, змушена докладати зусиль, витрачати час і здоров`я для захисту свого права, тому визначила суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п.п. 3, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Разом з тим позивач не довела належними доказами спричинення їй моральної шкоди, причинного зв`язку між діями відповідачів і моральною шкодою, а також наслідками, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог та з [PERSON] на користь позивача 12\~000 грн. за проведення експертизи.

Outcome: approved