Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 09 липня 2021 року між ТзОВ "МІЛОАН" та відповідачем [PERSON] був укладений договір №4089116, відповідно до умов якого відповідач отримав фінансовий кредит у розмірі 5 000,00 грн. Підписавши цей договір, відповідач погодилася з його умовами. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит, проте остання не виконала своєчасно зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість за договором кредиту в розмірі 24 700,00 грн., яка складається із 5 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 18 750,00 грн заборгованості по відсоткам, 950,00 грн - заборгованості по комісії. Просить стягнути вказану суму з відповідача на свою користь, оскільки 27 жовтня 2021 року між ТзОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу №78-МЛ стосовно кредитного договору №4089116. Від відповідача відзив на позов не надходив. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 07 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 09 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладений договір №4089116 (договір, анкета-заява, паспорт споживчого кредиту), відповідно до умов якого відповідач отримала 5 000,00 грн на строк 30 днів. Відповідно до умов укладеного договору - відповідач взяла на себе зобов`язання повернути кредит 08 серпня 2021 року. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість за договором кредиту в розмірі 24 700,00 грн, яка складається із 5 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 18 750,00 грн - заборгованості по відсоткам, 950,00 грн - заборгованості по комісії. 27 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу №78-МЛ, згідно з яким відступило останньому право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, а тому числі право вимоги до боржника [PERSON] за договором №4089116 від 09 липня 2021 року. 15 вересня 2022 року позивач направив боржнику досудову вимогу щодо сплати боргу за кредитним договором. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приписами ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, наданими їй на підставі укладеного договору, остання належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №4089116 від 09 липня 2021 року. Відповідач (позичальник) не скористалася своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подала до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів та комісії за користування кредитом було передбачено умовами договору, укладеного між відповідачем та первісним кредитором, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved