Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Южненської міської громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Валігурсьий Михайло Михайлович, державний нотаріус Южненської державної нотаріальної контори Одеської області Туйськ Фаіна Леонтіївна, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] померла його мати [PERSON] . Після їх смерті залишилась спадщина, однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку із тим, що правовстановлюючи документи на житловий будинок відсутні. Позивач просить визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на вказаний житловий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, а також в своїй заяві вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти прийняття рішення на підставі наявних матеріалів справи. Представник третьої особи приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Валігурсьий Михайло Михайлович в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи державний нотаріус Южненської державної нотаріальної контори Одеської області Туйськ Фаіна Леонтіївна в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №26. Також. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №237. Після їх смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис 2. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Довідки, виданої Сичавською сільською радою Лиманського району Одеської області від 09.07.2018 року №403, [PERSON] , актовий запис про смерть 26 від 18.07.2002 року, складений виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Лиманського (в минулому - Комінтернівського) району Одеської області, згідно запису в погосподарській книзі за 2001 2005 роки №1, особовий рахунок № [NUMBER] Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області з 1970 року по день смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . До дня смерті [PERSON] за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] , дружина, нині покійна, актовий запис №237 від 04.07.2017 року. Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок від 30.07.2018 року, складеного Приватним агентством «Варіант», житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 45.9 к.м. Відповідно до наданого звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-777» від 28.11.2022 року про незалежну оцінку оціночної вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 45.9 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкта 75\~000,00грн. Відповідно до листа приватного нотаріуса Южненського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Валігурського Михайла Михайловича від 23.11.2018 року №360/01-16, заявнику [PERSON] було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] не має можливості, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, однак, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця [PERSON] , позивач позбавлений можливості оформити спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved