Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

30.11.2022 представник позивача звернувся до суду із вказаною позовною заявою зазначаючи, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким визначила , що все належне їй майно вона передає [PERSON] . Остання спадщину не прийняла. [PERSON] , як спадкоємець першої черги бажає прийняти спадщину та звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, але отримав відмову в оформленні спадкового майна, через відсутність у нього правовстановлюючих документів, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку. Представник позивача, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та ст. ст. 4,174-177, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1261, 392 ЦК України, просить суд: -визнати за позивачем - [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,743 га, із цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] : -витребувати від державного нотаріуса спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 01.12.2022 провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 29.12.2022 о 09:00. 29.12.2022 підготовче судове засідання не відбулося через відсутність електроживлення приміщення Володарського районного суду Київської області у зв`язку з стабілізаційними відімкненнями електромережі через пошкодження критичної інфраструктури України під час повномасштабного вторгнення російської федерації. Суд відклав підготовче судове засідання на 9 годину 20 січня 2023 року. 20.01.2023 сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином. На адресу суду надійшли заяви позивача, відповідача та представника позивача, якими учасники судового розгляду просять суд провести підготовче судове засідання за їх відсутності. Позивач і його представник зазначають, що підтримують позовні вимоги та просять суд позов задовольнити. Відповідачка у своїй заяві зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а.с.56-62). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та постановити рішення у справі при проведенні підготовчого судового засідання . В підготовчому судовому засіданні, суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача та його представника, відповідачки викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи, спадкову справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшла, зокрема земельна ділянка площею 3,743 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області та належала спадкодавці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 025787 ( а.с.19-20), який було втрачено про що в газеті «Голос Володарщини» 29.03.2016 було зроблено відповідне оголошення ( а.с.22-25). Належність [PERSON] спадкової земельної ділянки стверджена повідомленням Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 29-10-0.333-108/2-23 від 06.01.2023. Зокрема в інформації зазначено, що другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку КВ № 025787 від 26.11.2003 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області на ім`я [PERSON] зберігається у відділі № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. Згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі наявний запис за реєстраційним номером № 135 від 26.11.2003 про реєстрацію державного акта ( а.с. 64). [PERSON] за свого життя, а саме 19.09.2013 склала заповіт, яким зробила розпорядження, та усе майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право вона заповідала дочці [PERSON] ( а.с.9). [PERSON] відповідач у цій справі не прийняла спадщину, що встановлено з інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70804942 від 03.12.2022 (а.с. 55) та не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою. Відповідач є сином [PERSON] ( а.с.8) та відповідно спадкоємцем першої черги за законом в силу статті 1261 ЦК України. 04.10.2022 рішенням Володарського районного суду Київської області йому визначено додатковий строк в один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті матері [PERSON] ( а.с. 45-48). Позивач 18.11.2022 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у оформленні спадщини, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа (державний акт на право власності на земельну ділянку) на спадкове майно ( а.с. 26 ). Відповідачка, будучи спадкоємицею визначеною заповітом, не скористалася своїм правом та не прийняла спадкове майно. У своїй заяві поданій до суду зазначила, що визнає вимоги позивача в повному обсязі ( а.с.58). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її про що зазначено в ч. 1 ст. 1268 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У першу чергу право на спадкування відповідно до ст.1261 ЦК України мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved