Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

01 листопада 2022 року ТОВ «Гелексі Фінанс» в особі директора Бровар А.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25 травня 2021 року у розмірі 286\~352,00 гривень, а також судовий збір у розмірі 4\~295,28 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до договору №25-05-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25 травня 2021 року, позивач надав [PERSON] \~позику в\~сумі 200000\~гривень зі\~сплатою процентів\~за користування\~кредитом у\~розмірі 43,8\~відсотків річних\~та інших\~нарахувань.Через неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення позики та сплати відсотків, станом на 25 травня 2022 року за вказаним договором утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою судді від 04 листопада 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 19 грудня 2022 року відповідач [PERSON] подав заяву, згідно якої визнає позов в повному обсязі і просить задовольнити. Також просить відшкодувати 50% судового збору за рахунок держави. 12 січня 2023 року представник позивача адвокат Дударенко А.М. подала заяву, відповідно до якої, у зв`язку із визнанням позову відповідачем, просить за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. Розгляд просить провести без участі сторони позивача. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 25 травня 2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту. 25 травня 2021 року було укладено договір №25-05-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого ТОВ «Гелексі Фінанс» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 200000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 43,8 відсотків річних та інших нарахувань (п.1.1.), на строк шість місяців, по 25 листопада 2021 року (п.1.5.). Орієнтовна реальна процентна ставка 55,72%, загальна вартість кредиту 124,45% від суми кредиту (п.1.8.1.). Додатком №1 до договору №25-05-21-01-І є графік платежів, з останньою сплатою 25 листопада 2021 року. Вартість кредиту 124,45% від суми кредиту (за умови дотримання графіку розрахунків) або 248900 гривень. Проценти за користування кредитом 21,90% від суми кредиту, або 43800 гривень. [PERSON] додаток підписаний. Додатком №1/1 до договору №25-05-21-01-І є графік розрахунків, з останньою сплатою також 25 листопада 2021 року і реальною процентною ставкою при цьому 55,72%. [PERSON] додаток підписаний. Також 25\~травня 2021\~року [PERSON] було заповнено опитувальник клієнта (фізичної особи), та підписано паспорт споживчого кредиту №25-05-21-01-І, згідно якого процентна ставка за кредитом становить 43,8 відсотків річних, орієнтовна реальна процентна ставка річних 55,72%, а також міститься порядок повернення споживчого кредиту і графік платежів, з останньою сплатою 25 листопада 2021 року. Відповідач [PERSON] , підписуючи 25\~травня 2021\~року вищевказаний договір з додатками, опитувальник клієнта, паспорт споживчого кредиту, погодився з\~тим, що між ним та ТОВ «Гелексі Фінанс» виникли кредитні взаємовідносини, відповідно до умов яких він зобов`язався щомісячними платежами повертати тіло кредиту, сплачувати проценти за його використання, та штрафи у разі порушення умов виконання зобов`язання. На забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором №25-05-21-01-І, 25 листопада 2021 року укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Як зазначає позивач у позові, посилаючись на платіжні доручення №4683 і №4686 від 25 травня 2021 року на суму 194900 гривень і 5100 гривень, та що визнано відповідачем, ТОВ «Гелексі Фінанс» надав обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав. 10 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту на 12000 гривень. 10 грудня 2021 року [PERSON] заповнив опитувальник клієнта (фізичної особи), паспорт споживчого кредиту №25-05-21-01-І (що також містить процентні ставки за кредитом, порядок повернення кредиту і графік платежів), та підписав договір №1 про внесення змін до договору №25-05-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким сума кредиту становить 212000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 54 відсотків річних та інших нарахувань (п.1.1.), на строк дванадцять місяців, по 25 травня 2022 року (п.1.5.). Орієнтовна реальна процентна ставка 66,15%, загальна вартість кредиту 155,20% від суми кредиту або 329,020 гривень(п.1.8.1.), проценти за користування кредитом 47,13% від суми кредиту або 99920 гривень (п.1.8.1.1.), проценти за прострочення виконання зобов`язання 720 відсотків річних (п.7.1., п.7.3.). 12000 гривень виплачені [PERSON] відповідно до платіжного доручення №7117 від 10 грудня 2021 року. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором, та сплатити проценти. Натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним виконував не належним чином. Так він здійснив платежі в сумі 7300 гривень 21.06.2021 року, 7300 гривень 20.07.2021 року, 7300 гривень 20.08.2021 року, 7300 гривень 23.09.2021 року, 7300 гривень 25.10.2021 року, 7300 гривень 25.11.2021 року, 7300 гривень 25.12.2021 року, 7300 гривень 28.01.2022 року. Інші платежі не здійснював. Вказані кошти згідно умов договорів, спрямовано на погашення процентів. Як вказує позивач, і що визнано відповідачем, заборгованість за кредитним договором станом на 25 травня 2022 року становить 286\~352,00 гривень і складається із 212000 гривень заборгованості за тілом кредиту, 38100 гривень відсотків за користування кредитом, 36252 гривні відсотків за неправомірне користування кредитом. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За правилами ст.ст.546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором №25-05-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25 травня 2021 року, [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та заборгованості за порушення грошового зобов`язання ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на такі обставини, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому справу можливо вирішити на цій стадії розгляду. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 4295,28 гривень судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягають наступному розподіленню: 50 відсотків судового збору, що становить 2147,64 гривень, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, решта (2147,64 гривень) стягненню з відповідача.

Outcome: approved