Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 08 листопада 1997 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Вона є членом сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер). [PERSON] проходив службу на посаді командира стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку), військової частини [NUMBER] та в період з 06 липня 2014 року по 23 липня 2014 року безпосередньо брав участь у захисті суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції. Даний факт підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] , довідкою для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Згідно протоколу засідання військово-лікарської комісії УМВС України в Кіровоградській області №9 « [PERSON] , [INFO] , командир стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частини [NUMBER] , загинув в результаті нещасного випадку - кульове наскрізне поранення в голову, що сталося 23 липня 2014 року від якого наступила смерть. Діагноз: Наскрізне вогнепальне кульове поранення голови з численними осколками поранення кісток склепіння та основи черепа, розтрощення речовини головного мозку. Ускладнення: розтрощення голови. Тяжка поєднана травма, що призвела до смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , пов`язана з виконанням обов`язків військової служби». Внаслідок загибелі чоловіка, вона постійно відчуває страждання від втрати рідної людини, що не дає їй можливості нормально спілкуватись з оточуючими, працювати та підтримувати нормальний соціальний спосіб життя, оскільки постійно перебуває у стресовому стані. Позивач вважає, що наявні усі правові підстави для стягнення з Російської Федерації, як з повноправного учасника цивільних відносин, на її користь грошової компенсації у рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судове засіданні позивач надала заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання на вказану дату та час не з`явився, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подавав. Причину неявки до суду не повідомив, заяв, клопотань не подавав. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 листопада 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилось на « [PERSON] ». Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ульяновського РУЮ Кіровоградської області. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] проходив службу на посаді командира стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку), військової частини [NUMBER] та в період з 06 липня 2014 року по 23 липня 2014 року безпосередньо брав участь у захисті суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції. Даний факт підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] , довідкою для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Згідно протоколу засідання військово-лікарської комісії УМВС України в Кіровоградській області №9 « [PERSON] , [INFO] , командир стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частини [NUMBER] , загинув в результаті нещасного випадку - кульове наскрізне поранення в голову, що сталося 23 липня 2014 року від якого наступила смерть. Діагноз: Наскрізне вогнепальне кульове поранення голови з численними осколками поранення кісток склепіння та основи черепа, розтрощення речовини головного мозку. Ускладнення: розтрощення голови. Тяжка поєднана травма, що призвела до смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , пов`язана з виконанням обов`язків військової служби». Вказане також підтверджується актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 23 липня 2014 року (Форма Н-5*) від 07 серпня 2014 року, актом про нещасний випадок (у тому числі поранення) Форми Н-1* від 07 серпня 2014 року, висновком експерта №1343-Е КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 26 липня 2014 року, лікарським свідоцтвом про смерть №1343 від 27 липня 2014 року, свідоцтвом про смерть. Відповідно до статті 27 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно з частиною першою статті 2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання. Частиною другої статті 1168 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Частинами першою - третьою статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною шостою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди Російською Федерацією. Суд зазначає, що очевидним є те, що внаслідок втрати чоловіка, який загинув в результаті військової агресії Російської Федерації проти України, тобто внаслідок протиправної поведінки Російської Федерації, позивач відчула та продовжує відчувати сильні душевні страждання, а відтак є підстави для відшкодування їй Російською Федерацією моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоду, суд виходить із розміру задоволених вимог заявників по схожим спорам, що розглядались Європейським судом з прав людини, який становить в середньому 60 000,00 євро за загибель однієї особи. Зокрема, такі рішення ухвалювались Європейським судом з прав людини у справах «Хачукаевы против России» (Khachukayev v. Russia (23/04/2009)), «Сагаева и Другие против России» (Sagayeva and Others v. Russia (08/12/2015)), «Исламова против России» (Islamova v. Russia (30/04/2015)), «Султыгов и Другие против России» (Sultygov and Others v. Russia (09/10/2014)). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що компенсація за заподіяну позивачу моральну шкоду має бути визначена у розмірі 1 500 000 грн. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позов ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Російської Федерації на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved