Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, поданим представником позивача адвокатом Семенюк М.О., до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., який зареєстрований за № 9472, про стягнення заборгованості в розмірі 58367,17 грн на користь ТОВ "Вердикт Капітал". В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість у розмірі 58367,17 грн. Заборгованість виникла на підставі кредитного договору № 630816247HPLS від 26 грудня 2017 року, укладеного між АТ "Альфа-Банк" (правонаступник ТОВ "Вердикт Капітал") та позивачем. 29 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68023850, відповідно до якого стягується заборгованість на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 28 вересня 2021 року на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим, а тому видача виконавчого напису на його підставі є незаконною. Виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням процедури його вчинення (нотаріально посвідченого кредитного договору надано не було), а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимг. Заперечення проти позову мотивує тим, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Ухвалою від 23 листопада 2022 року позовну\~ заяву\~ [PERSON] \~ суд\~ прийняв до\~ розгляду\~ та\~ відкрив\~ спрощене\~ позовне\~ провадження\~ у\~ справі\~ з\~ проведенням\~ судового\~ засідання\~ з\~ повідомленням\~ (викликом\~ сторін). У поданій до суду заяві від 10 січня 2023 року представник позивача просить здійснити розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Третя особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Передбачені ч.2 ст.223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 28 вересня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. вчинила виконавчий напис № 9472 про стягнення на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість, що виникла за кредитним договором № 630816247HPLS від 26 грудня 2017 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] .\~Правонаступником усіх прав та обовязків АТ "Альфа-Банк" за вказаним кредитним договором є ТОВ "ФК "Флексіс" на підставі договору № 2 про відступлення прав вимоги від 21 грудня 2020 року, яке уступило отримані права та обовязки ТОВ "Вердикт Капітал»\~ на підставі договору № 21-12/20 про відступлення прав вимоги від 21 грудня 2020 року. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться \~за період\~ з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року. Сума заборгованості за кредитним договором № 630816247HPLS\~від 26\~грудня 2017\~року становить58367,17\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~процентами та\~комісією в\~сумі 18184,30\~грн, заборгованість за\~ сумою кредиту в сумі 39682,87 грн.\~ Постановою від 29 грудня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. відкрив виконавче провадження № 68023850 з примусового виконання виконавчого напису № 9472,\~виданого 28 вересня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Сазоновою О.М.\~ Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Кредитний договір № 630816247HPLS від 26 грудня 2017 року нотаріально не посвідчений. Таким чином, вчиняючи 28 вересня 2021 року виконавчий напис № 9472, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. неправомірно керувалася п.2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Зважаючи \~на \~те,\~ що\~ нотаріусом порушено\~порядку вчинення\~ виконавчого напису,\~суд\~ дійшов\~ висновку,\~ що\~ виконавчий\~ напис\~ виданий\~ неправомірно,\~ а\~ тому\~ позовні\~ вимоги\~ належить\~ задовольнити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. За приписами ч.1, 2 ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України). Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано витяг із договору про надання правничої допомоги та копію квитанції про оплату гонорару. Повноваження представника позивача Семенюк М.О. підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВК № 1059659 від 15 листопада 2022 року. Відповідно до п.1.1 договору № 01/08/22 про надання правничої допомоги адвокатом, укладеного 17 жовтня 2022 року між [PERSON] та Адвокатським бюро "Воронюк Катерини", клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу, а саме представляти інтереси клієнта у всіх судах першої інстанції щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого було відкрито виконавче провадження 68023850, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення в порядку та строки, обумовлені сторонами. Згідно з п.3.1 вказаного договору розмір гонорару бюро за написання позовної заяви становитть 3500 грн. В квитанції № 4702-1964-6115-8535 від 17 жовтня 2022 року зазначено про сплату [PERSON] на рахунок Адвокатського бюро "Вронюк Катерини" коштів в сумі 3500 грн згідно з договором про надання правничої допомоги адвокатом 01/08/22 від 1 серпня 2022 року. Однак, договору про надання правничої допомоги адвокатом від 1 серпня 2022 року до позовної заяви не долучено, натомість надано витяг з договору про надання правничох допомоги адвокатом від 17 жовтня 2022 року. Доказів оплати гонорару за договором № 01/08/22 про надання правничої допомги адвокатом від 17 жовтня 2022 року матеріали справи не містять, як і доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт (розрахунку витрат). Враховуючи, що понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу не підтверджено належними доказами, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів 3500 грн на оплату правничої допомоги. На підставі наведеного та

Outcome: approved