Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 19 січня 2018 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] про що виконкомом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області складено актовий запис №02. Від шлюбу у них народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною і потребує матеріальної допомоги від відповідача, джерел доходу окрім соціальних виплат не має. Відповідач є працездатним, працює в автосервісі та отримує гарну зарплату, має добрий стан здоров`я та не перебуває на обліку в жодній медичній установі, аліменти нікому не платить, стягнень виконавчими документами з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. 29.09.2022 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено строк на подання відповідачем відзиву на позов. Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками відповідач отримав, однак у встановлений судом строк відзиву на позов не надав. Позивачка [PERSON] надала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Вирішуючи спір суд виходить з такого. Так, судом встановлено, що 19.01.2018 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області по актовому запису № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.01.2018. Від спільного проживання в сторін [INFO] народився син [PERSON] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 листопада 2019 року. Із довідки № 1042-1 від 23.06.2022, виданої Центром надання адміністративних послуг [PERSON] , вбачається, що син [PERSON] , 2019 року народження, проживає разом з мамою. Відповідно до довідки від 23 червня 2022 року, виданої Управлінням соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Козятинської міської ради, отримує допомогу при народженні дитини. Відповідач, являючись батьком дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, чим порушуються права позивачки, передбачені ст. 84 СК України. Так, згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Така позиція є вірною, оскільки дружина проживає зі спільною дитиною, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до положень ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Виходячи з вищенаведеного, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок [PERSON] сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви на утримання [PERSON] , з якою проживає дитина [PERSON] , [INFO] , до досягнення останнім трьох років. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з зазначеним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 992 грн., 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved