Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб 15 червня 2017, який зареєстрований у виконавчому комітеті Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області, актовий запис № 14 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15 червня 2017 року). За час подружнього життя у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують жодних подружніх відносин, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим. Питання щодо поділу майна між [PERSON] та [PERSON] відсутні. Малолітня дитина проживає зі своєю матір`ю. Відповідач не має інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, є особою працездатного віку, має стабільний заробіток. Весь тягар утримання дитини на даний момент несе позивач. Просить суд розірвати шлюб між сторонами; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання дитини за місцем проживання її матері; стягнути із відповідача усі судові витрати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 р. у справі № 607/21215/21 зазначену цивільну справу передано на розгляд за підсудністю Млинівському районному суду Рівненської області. 15 лютого 2022 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області позовну заяву [PERSON] залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 21 лютого 2022 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 13 липня 2022 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, 14.11.2022 року представник позивача адвокат Яворський А.В. надіслав до суду письмову промову, у якій просив суд позов задоволити у повному обсязі, розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника (а.с. 196-199). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Булат Ю.В. у судове засідання не з`явилися, 27.04.2022 р. представник відповідача подала суду відзив на позовну заяву, у якому просила позовну заяву в частині щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити, а в частині щодо стягнення аліментів задовольнити частково, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини (а.с. 91-96). Також 20.12.2022 р. представник відповідача надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача (а.с. 205). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслали до суду висновок органу опіки та піклування від 12.10.2022 р. № 1092 щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини, зазначили, що повністю цей висновок підтримують, просять цивільну справу розглядати без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі (а.с. 189-191). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 15 червня 2017 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 14, після державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2020 року (а.с. 8). Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2017 року (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони заходів до примирення не вживають, шлюбних відносин не підтримують, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Із викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Позивач, окрім розірвання шлюбу, просила визначити місце проживання дитини, [PERSON] за місцем проживання її матері [PERSON] , на що слід зазначити наступне. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 193 від 15.04.2019 року (а.с. 14) [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 10 травня 2018 року. Із висновку органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради № 1092 від 12.10.2022 року вбачається, що орган опіки і піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 190-191). Зазначено, що 07.09.2022 року працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , згідно якого власником даної квартири є бабуся дитини [PERSON] . Бабусею надано згоду на проживання у даній квартирі по [ADDRESS] доньці [PERSON] разом із онукою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Оскільки відповідач не заперечував проти того, щоб його спільна з позивачем дитина проживала з матір`ю, суд приходить до висновку, що проживання доньки [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] відповідає інтересам дитини, а тому позовна вимога і в частині визначення місця проживання малолітньої доньки разом з матір`ю, також підлягає задоволенню. Що стосується\~заявлених позовних\~вимог у\~частині стягнення\~із відповідача\~аліментів на\~утримання доньки,\~слід зазначити\~таке. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] від 01.10.2021 р. станом на 10.11.2021 р. працювала в ТОВ «Кристал Моторс» на посаді менеджера в торгівлі транспортними засобами (а.с. 21), має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, згідно посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 22), доказів про власні доходи позивач суду не надала. Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Луцьк-Експо» з 30.07.2020 року на посаді начальника відділу продажу автомобілів, його дохід за період з 01.10.2021 року по 31.03.2022 року склав 46120 грн. (а.с. 99), за період з 01.10.2020 року по 31.12.2020 року - 17200 грн. (а.с. 160), з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року - 91393,46 грн. (а.с. 161), [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області і отримує пенсію по інвалідності, всього за період з 01.01.2021 року по 30.09.2022 року включно - 46700 грн. (а.с. 175), Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.09.2021 року № 276637210 (а.с. 27) [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 2,46 га, яку здає в оренду агрофірмі «КАМАЗ-АГРО». Із інформації Головного управління Державної податкової служби України у Рівненській області від 23.08.2022 року вбачається, що розмір нарахованих (виплачених) усіх доходів [PERSON] за період з 4 кварталу 2020 року по 2 квартал 2022 року становить 204707,12 грн. (а.с. 150-153). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін та їх дитини; працездатність обох сторін, наявність у відповідача земельної ділянки, яка здається в оренду. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки, [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, із відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 992,40 грн. Крім того із відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1816 грн. за вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, згідно квитанцій № 39383, № 39349 від 16.11.2021 року (а.с. 10-11). Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial