Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2019 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що їхні шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у них на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги, позивачка звернулася до судуз даним позовом і просить їх шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, просить його задоволити. В разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає, просить його задоволити. Крім того, від нього до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він також не заперечував проти розірвання шлюбу, однак був категорично не згідний із доводами позивачки щодо дійсних причин розірвання шлюбу. Вказував, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, оскільки сім`я базувалась на почуттях взаємної любові та поваги, у них народився син, якого вони спільно виховували, він піклувався про сім`ю, старався забезпечити всім необхідним. У перший місяць війни вони дійсно переїхали до його батьків у Радивилівський район, але всією сім`єю, проте згодом, дружина забрала сина та повернулась до своїх батьків. Відтоді відносини між ними погіршилися і зі сторони дружини почалися необґрунтовані претензії до нього та провокації конфліктів. Він дуже хотів зберегти сім`ю, проте дружина цього не захотіла. Згодом зрозумів, що дружину він не влаштовує і наміру зберегти сім`ю вона не має. Дійсно, на даний час між ними втрачені фізичні та духовні зв`язки, оскільки фактичні шлюбні відносини припинені, тому застосовувати будь-які заходи для примирення недоцільно. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2019 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки у сторін не склалися через різні погляди на життя, тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, їх шлюб носить формальний характер. На примирення сторони не згідні, оскільки не заявили про це у своїх заявах, а навпаки, просять шлюб розірвати. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечили. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 496,20 грн., а інші 50% суми сплаченого судового збору в сумі 496,20 грн. необхідно повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved