Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

01 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2003 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніхє доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що сімейне життя з чоловіком не склалося, поступово відносини між ними погіршувалися, оскільки вони виявили, що мають різні характери та погляди на життя. Створити міцну сім`ю сторонам не вдалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. За даних обставин, [PERSON] просила розірвати її шлюб з відповідачем, оскільки сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його подальше збереження буде суперечити інтересам позивача. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Письмовою заявою, поданою до суду 04.01.2023р., просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, письмовою заявою, поданою до суду 04.01.2023р., просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їхнього задоволення. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 11 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №443. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище, суд залишає її прізвище без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved