Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

08 грудня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася з позовною заявою позивач [PERSON] до [PERSON] , про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову посилалась на те, що маючи намір на отримання спадку після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також здійснення реєстрації права власності на житло, їй стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за №236780803, реєстраційний номер обтяження 1290884 від 14.12.2020 року на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, ухвала б/н від 08.09.2004 року, особа, майно якої обтяжується [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2006 р. по справі 2-/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення задатку закрито. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до Жовтневого районного суду м. Харкова з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року позовну заяву [PERSON] про зняття арешту з майна - залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. 24 грудня 2021 року на електрону пошту суду від позивача по справі надійшла уточнена позовна заява із усунення відповідних недоліків. 28 грудня 2021 року, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання для встановлення місця проживання відповідача по справі. 19 січня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла відповідь на вищезазначений запит. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України у судове засідання повторно не з`явилась, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2023 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за №236780803, [PERSON] на праві власності належить 2 кімнатна квартира за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу р.7928 від 15.08.2001; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1290884 на квартиру [ADDRESS] Жовтневим районним судом Харківської області, ухвала б/н від 08.09.2004 року, особа, майно якої обтяжується [PERSON] (а.с. 4). З наданих суду доказів, встановлено, що впровадженні Жовтневого районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку (справа№ № 2-272/06 ) З досліджених матеріалів цієї справи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2006 року по справі № 2-/2006 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення задатка (а.с. 3). Позивачем надано до суду копію ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 серпня 2009 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку, якою накладено арешт на спірну квартиру (а.с.55) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 220 від 23.06.2020 року та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.06.2020 року (а.с. 5). [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.04.1979 року, актовий запис №100. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). [PERSON] уклавши шлюб з [PERSON] отримала прізвище [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 29 від 23.04.1998 року та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 23.04.1998 року (а.с.9). 05 грудня 2020 року позивачка звернулась до Другої Харківської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 10) Позивач зазначає, що справа, для забезпечення якої було накладено арешт закрита, а [PERSON] померла, вона вимушена звернутись за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. Відповідно до ст. 41 ч. 4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ч. 1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 316, 317, 319 ЦК України, встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року по справі №658/715/16-ц, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. \~ \~ \~ \~Як зазначено вище, ухвалою Жовтневого районного суду від 18 липня 2006 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку, оскільки відповідач повернула борг в добровільному порядку. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що закрито провадження у справі, ухвалу про накладання арешту не скасовано, при цьому заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, підстав для продовження обтяження на майно не вбачається, отже позовна заява [PERSON] , про зняття арешту з майна підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved