Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення заподіяної матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.02.2021 року рішенням Жовтоводського міського суду було задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ними. Рішенням суду визначено порядок та час спілкування батька з малолітніми дітьми без присутності матері, а саме: перша та третя субота місяця з 10.00 до 13.00 дня; друга та четверта неділі місяця з 10.00 год., до 13.00 год. дня; 30 червня кожного року з 16.00 год., до 19.00 год.. На виконання вище вказаного рішення було видано виконавчий лист, виконанням якого займається Жовтоводський міський ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). 02.07.2021 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №65954671. 17.08.2021 року їй стало відомо, що з її картового рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк» Жовтоводським ВДВС списуються кошти, які вона отримувала як соціальні виплати. Так з її рахунку списано: 27.07.2021 р., -1730,00 грн., 16.08.2021 р.. - 1720,00 грн., та 24.09.2021 р., -10412,90 грн.. Тобто зазначений рахунок носить цільовий характер. По факту списання вказаних коштів 27.07.2021 р., -1730,00 грн., 16.08.2021 р.. - 1720,00 грн., вона звернулась 23.09.2021 р., з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в якому просила суд визнати протиправними дії державного виконавця Жовтоводського міського ВДВС у виконавчому провадженні №65954671 по виконавчому листу №176/1955/20 виданому 30.06.2021 року щодо списання коштів з карткового рахунку який їй належить та яким позовні вимоги було задоволено частково. По факту списання коштів 24.09.2021 р., - 10 412,90 грн., вона звернулася 30.09.2021 р., з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в якому просила суд визнати протиправними дії державного виконавця Жовтоводського міського ВДВС у виконавчому провадженні №65954671 по виконавчому листу №176/1955/20 виданому 30.06.2021 року щодо списання коштів з карткового рахунку який їй належить та яким позовні вимоги було задоволено частково. Рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року та 10.05.2022 року встановлено протиправними дії державного виконавця Жовтоводського міського ВДВС Дирдіної В.В., щодо списання коштів з карткового рахунку який їй належав. Ці протиправні дії призвели до завдання їй матеріальної шкоди в розмірі 13 852 грн. 90 коп.. Просить стягнути з Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на її користь кошти у розмірі 13 852 грн. 90 коп. заподіяної матеріальної шкоди та стягнути витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 18.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк п`ять днів для подання відповіді на відзив, відповідачу - строк п`ять днів для надання заперечень. (а.с.32) Копію позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу за адресою, що зазначена в позові (а.с.34). Представник відповідача - Сорока І.І. отримала надіслані судом документи 22.11.2022 року (відповідно до розносної книги для місцевої кореспонденції). Заяв по суті справи до суду не надходило. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно копії виконавчого листа №176/1955/20, виданого Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 17.02.2021 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування ВК Жовтоводської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей спілкуванні з ними. - визначено порядок та час спілкування батька [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , без присутності матері [PERSON] (а.с.7) 02.07.2021 року постановою державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дирдіною В.В., відкрито виконавче провадження №65954671 по виконавчому листу №176/1955/20 виданого 30.06.2021 року Жовтоводським міським судом. (а.с.8) Згідно копії довідки управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради №1792 від 28.09.2021 року, - [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради та отримує соціальні виплати, а саме, станом на 28.09.2021 року одержує: допомогу малозабезпеченим сім`ям: термін останнього призначення з 01.08.2021 року по 31.01.2022 р.; допомогу при народженні (на 2-х дітей) щомісячні виплати з 01.07.2019 року по теперішній час. (а.с.11) Згідно копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року, - позов [PERSON] до Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, задоволено частково: визнано протиправними дії державного виконавця Жовтоводського міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дирдіної В.В. у виконавчому провадженні №65954671 по виконавчому листу №176/1955/20 виданому 30.06.2021 року щодо списання коштів з карткового рахунку № [NUMBER] який належить [PERSON] ; зобов`язано державного виконавця Дирдіну В.В. зняти арешт з карткового рахунку в АТ КБ «Приватбанк» відкритого на ім`я [PERSON] в частині перерахування одноразової допомоги на утримання дітей до досягнення трирічного віку. Рішення набрало законної сили 01.12.2021 року. (а.с.12-14,15) Згідно копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року позов [PERSON] до Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання дій протиправними, задоволено частково: визнано протиправними дії державного виконавця Жовтоводського міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дирдіної В.В. у виконавчому провадженні №65954671 по виконавчому листу №176/1955/20 виданому 30.06.2021 року щодо списання з карткового рахунку коштів у сумі 10 412 грн. 90 коп., який належить [PERSON] ; зобов`язано державного виконавця Жовтоводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дирдіну В.В. зняти арешт з карткового рахунку [PERSON] в частині перерахування одноразової допомоги на утримання дітей до досягнення трирічного віку у розмірі 10 412,90 грн. Рішення набрало законної сили 10.06.2022 року. (а.с.16-20,21) Надаючи оцінку спірним обставинам в контексті позовних вимог, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.56 Конституції кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII). Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (тут та надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною ст.5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Пунктом 7 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Приписами частин 1 та 2 статті 56 Закону №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. За змістом статті 52 Закону передбачено дві обставини, на підставі яких не підлягають арешту кошти: - кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках; - звернення стягнення на виплати, які заборонено законом. Відповідно до п.5,6 статті 73 Закону стягнення не може бути звернено на такі виплати: - допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; - одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини. Згідно копій довідок АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 31.10.2022 року за №TG80HVEF4OCA0FNT встановлено, що з рахунків позивача [PERSON] списуються кошти з виплат соціального фонду соцвиплати. За повідомленням банку на вказаний рахунок може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). (а.с.9,10) Таким чином, накладення арешту на кошти позивача, що містяться на картковому рахунку, на який зараховуються кошти з виплати одноразової допомоги у зв`язку з народженням дітей, створює перешкоду позивачу розпоряджатися даними коштами, які встановлені та наданні державою з метою створення належних умов для повноцінного утримання і виховання дитини, що суперечить вимогам пункту 6 статті 73 Закону №1404-VIII. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із частиною першою статті 1173 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У частині першій статті 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб, державної виконавчої служби, інші докази. При цьому, позивач неодноразово зверталась до відповідача з заявою про відшкодування їй шкоди, завданої протиправним списанням коштів з її карткового рахунку, але відповіді до теперішнього часу так і не отримала. Зважаючи на обставини справи, необхідність відновлення прав позивача, яке полягає в отриманні належних їй соціальних виплат - одноразової грошової допомоги у зв`язку з народженням дітей на які не може бути звернено стягнення , суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу наданих за Договором про надання правничої (правової)допомоги №110/22 від 08.11.2022 року, суд зазначає наступне. За змістом ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, віднесені до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як встановлено ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до позову додано лише копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю №1474, копію договору №110/22 укладеного між адвокатом та позивачем від 08.11.2022 року та ордер на надання правничої (правової ) допомоги . Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,- розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), акт приймання-передачі виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Оскільки позивачем не було надано належних доказів на підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні зазначених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved