Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в якому просив суд стягнути на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 50 000,00 грн., а саме: з відповідача № 1 [PERSON] грошові кошти у розмірі 2600,00 грн. та з відповідача № 2 Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», грошові кошти у розмірі 47 400,00 грн. Крім того, стягнути на користь [PERSON] , судові витрати у розмірі 24 908,0 грн., а саме: з відповідача № 1 [PERSON] , грошові кошти у розмірі 1295,3 грн., з відповідача № 2 Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», грошові кошти у розмірі 23 612,70 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що 23\~червня 2021\~року об\~15\~годині 40\~хвилин за\~адресою:\~м.\~Кривий Ріг,\~вул.\~Вадима Гурова,\~буд.\~132\~трапилось ДТП\~за участі\~транспортних засобів\~Renault\~Kangoo,\~д.н.\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] \~та транспортного\~засобу Renault\~Master\~д.н.з.\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] \~за наступними\~обставинами.\~Водій [PERSON] ,\~який рухався\~по проїжджій\~частині вулиці\~Вадима Гурова,\~не був\~уважним,\~не урахував\~дорожню обстановку,\~не обрав\~безпечної швидкості\~руху,\~щоб мати\~змогу безпечно\~керувати автомобілем\~та здійснив\~зіткнення із\~задньою частиною\~автомобіля Renault\~Kangoo\~д.н.з.\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] ,\~який рухався\~по переду\~у попутному\~напрямку по\~тій самій\~смузі руху.\~Чим [PERSON] \~порушив вимоги\~п.\~2.3\~б;\~12.3;\~13.1\~Правил дорожнього\~руху. Внаслідок ДТП автомобілю Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень. На місці ДТП [PERSON] вину у ДТП визнав про, що було складено повідомлення про ДТП від 23 червня 2021 р.(Європротокол). На момент ДТП транспортний засіб Renault Master д.н.з. [NUMBER] було забезпечено страховим полісом №201469042, виданим ТДВ СК «Альфа-Гарант», діючим на момент вчинення ДТП. Транспортний засіб Renault Kangoo д.н. [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] . [PERSON] звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про страхове відшкодування, якою просила здійснити виплату страхового відшкодування за цим страховим випадком. На вказану заяву [PERSON] від ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшла відповідь № 12/3911 від 24 вересня 2021 року, в якій страховик повідомив: «Здійснюючи розслідування даної пригоди, відповідно до наявних матеріалів ДТП, та за наявними фото з місця події, відповідно до висновку дослідження № 21/3879 від 22.09.2021 року, обставин дорожньо- транспортної пригоди було встановлено, що в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Renault Kangoo д.н. [NUMBER] [PERSON] , вбачаються порушення п. 10.1,10.3 та 14.2 в), г) Правил дорожнього руху України, які перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.» Посилаючись на вище зазначене ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовила у здійсненні страхового відшкодування на користь [PERSON] . З таким рішенням ТДВ СК «Альфа-Ганант» [PERSON] не згодна, тому і звернулась до суду. Рух по справі Ухвалою суду від 20 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.31). Ухвалою суду від 20 січня 2022 року клопотання представника позивача [PERSON] задоволено та витребувано у Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія Альфа Гарант, ЄДРПОУ: 32382598 належним чином завірені копії матеріали страхової справи щодо вчинення ДТП за участі транспортних засобів Renault Kangoo д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Renault Master д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , поліс № 201469042; фотознімки зафіксованих після ДТП від 23.06.2021 року пошкоджень автомобіля Renault Kangoo д.н. [NUMBER] (на DVD диск або роздруковані на аркуші не менше 10 см на 15 см кожне фото) (а.с.32). Ухвалою суду від 29 березня 2022 року клопотання представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Ганант» про зупинення розгляду справи та поновлення строку для відзиву задоволено частково, визнано поважною причину пропуску строку подання відзиву на позовну заяву та поновлено строк подання відзиву на позовну заяву представнику відповідача ТДВ СК «Альфа Гарант» до закінчення воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та/або покращення безпекової ситуації в Києві. В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено (а.с. 47). Ухвалою суду від 18 травня 2022 року клопотання представника позивача - адвоката Щербань В. С. про виклик свідків задоволено та відкладено судове засідання. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року в задоволенні заяви представника відповідача ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» Білинової Анастасії Вікторівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів за допомогою системи «EASYCON» відмовлено (а.с.98). Крім того, ухвалою суду від 20 червня 2022 року клопотання адвоката Щербань В.С., що діє в інтересах [PERSON] про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи задоволено та призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу по справі, проведення якої доручено судовому експерту авто товарознавцю Чивчиш Олегу Петровичу. Провадження у справі зупинення до отримання судом висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи (а.с.99-100). Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року відновлено провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в залі суду на 21.09.2022 р. о 11.00 год. Аргументи учасників справи Позивач та\~його представник,\~адвокат Щербань\~В.С.,\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлені належним\~чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник відповідача ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просить в задоволенні позову відмовити повністю посилаючись на наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 24.06.2021 року [PERSON] , особа яка керувала автомобілем «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під час ДТП 23.06.2021 року, подав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 23.06.2021 року. В той же день, [PERSON] подала заяву про страхове відшкодування. В той же день, [PERSON] було повідомлено про необхідність надання пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] для огляду призначеній від ТДВ СК «Альфа-Гарант» особі - ФОП «Стрілець/Абрамкін», про що зазначено в повідомлені про ДТП та підписане заявником. 19 липня 2021 року відбувся огляд пошкодженого ТЗ позивача, про що було складено відповідний протокол огляду. Відповідно до протоколу огляду такі пошкодження як: поріг правий передній та панель бокова ліва - деформація не відносяться до пошкоджень отриманих під час ДТП від 23.06.2021 року. Вказує,\~що ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»\~було скеровано\~матеріали справи\~аварійному комісару\~ [PERSON] \~для визначення обставин ДТП та аналізу даних. Згідно з аварійним сертифікатом № 21/3879 від 22.09.2021 року аварійного комісара [PERSON] (свідоцтво № 12ПК 08751177/022398-2019 від 25.09.2019 року) встановлено наступні обставини: «1. Відповідь на питання №1: В діях водія транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] , вбачається порушення п. 10.1, 10,3, 14.2 в), г) ПДР на підставі інформації, що міститься в повідомленні про дорожньо-транпортну пригоду (Європротокол) та наданих матеріалах; 2. Відповідь на питання №2: В діях водія транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] , не вбачається порушення ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП на підставі інформації, що міститься в повідомленні про дорожньо-транпортну пригоду (Європротокол) та наданих матеріалах;». Отже, після проведення детального аналізу наданих документів та інформації, на підставі проведеного всебічного розслідування причин та обставин настання ДТП, було виявлено, що саме дії водія автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] призвели до настання ДТП. Зазначає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено лист № 12/3911 [PERSON] з проясненням прийнятого ТДВ СК «Альфа-Гарант» рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. На підставі зібраних документів по справі ТДВ СК «Альфа-Гарант» в межах 90-денного строку, відведеного чинним законодавством для прийняттям рішення страховиком, було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що було повідомлено [PERSON] листом № 12/3911. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином виконало обов`язок щодо здійснення розслідування причин та обставин ДТП та на підставі отриманих даних та аварійного сертифіката прийняло обґрунтоване рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Крім того, представник відповідача не погоджується з твердженнями позивача щодо суми страхової виплати, вважає, що така сума не підтверджена жодним документом, щодо оцінки матеріального збитку. Тому, відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судовим розглядом встановлено, що 23 червня 2021 року об 15 годині 40 хвилин за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, біля буд. 132 трапилось ДТП за участі транспортних засобів Renault Kangoo, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Renault Master д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] за наступними обставинами. Водій [PERSON] , який рухався по проїжджій частині вулиці Вадима Гурова, допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля Renault Kangoo д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по переду в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі. Внаслідок ДТП автомобілю Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, про що було оформлене повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с. 67). Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії європротоколу, він складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми. При цьому, вказаний поліс підписаний сторонами, в графі «Мої зауваження» відповідач [PERSON] свою провину в настанні ДТП визнав. Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі в ній. Оскільки на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] - водія автомобіля марки Renault Master д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу №201469042, виданого ТДВ СК «Альфа-Гарант» (з 11.10.2020 р. по 10.10.2021 р.) (а.с. 10), водієм автомобіля марки Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого, яким визначено розмір страхового відшкодування в сумі 50000 грн. (а.с. 64, 65). Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] ( а.с. 7). 24 червня 2021 року позивач подала заяву до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування. (а.с. 66). Страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки в діях водія [PERSON] відсутні порушення ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку із настанням даної ДТП, про що направив лист від 24.09.2021 року позивачу [PERSON] з посиланням на висновок аварійного комісара від 22.09.2021 року (а.с. 11,12). Так, за результатами вивчення обставин події, аварійним комісаром [PERSON] було складено аварійний сертифікат (дослідження) № 21/3879 від 22.09.2021 р. обставин дорожньо-транспортної пригоди в якому встановлено, що в діях водія ТЗ Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , вбачається порушення п. 10.1, 10.3, 14.2 в),г) ПДР на підставі інформації, що міститься в повідомленні про ДТП (Європротокол) та наданих матеріалах. Крім того, згідно вищевказаного висновку, в діях ТЗ Renault Master, д.н.з. [NUMBER] , не вбачається порушення ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП на підставі інформації, що міститься в повідомленні про ДТП (Європротокол) та наданих матеріалах (а.с. 70-78). На виконання ухвали суду про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи 11.08.2022 року до суду надійшов висновок судового експерта Чивчиш О.П. №Д13/07/22 від 29.07.2022 р. з якого слідує, що вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого при ДТП автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в цінах на дату 18.07.2022 року становить: 32745,02 грн., вартість відновлюваного ремонту становить 52923,12 грн. (а.с. 106-126). Відповідно до Додатку №2 до висновку №Д13/07/22 від 29.07.2022 року складеного експертом автотоварознавцем Чивчиш О.П., ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 206919,00 грн. (а.с. 127-129). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо вимог\~до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди. Так, з набранням чинності\~Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011 р., яким внесено зміни та доповнення до\~Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання. Згідно п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання. На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція). Відповідно до вказаної Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший. Відповідно до\~ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Як вбачається із повідомлення про ДТП від 23.06.2021 року воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у Схемі ДТП. Відповідачем вину визнано, про що вказано в Європротоколі та засвідчено особистим підписом. Також, суд зазначає, що відповідно до\~ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення\~правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до\~Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), отже водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення\~Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Таким чином, Європротокол або Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 23.06.2021 року, яке складене сторонами по справі відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню, а обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП 23.06.2021 року, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб позивача [PERSON] , встановлена у спільному повідомленні про ДТП (а.с. 67), де [PERSON] вказано, що вину він визнає повністю. Водії [PERSON] та [PERSON] засвідчили вказаний документ своїми підписами. Повідомлення до страхової компанії та Європротокол про дорожньо-транспортну пригоду\~складені належним чином і є доказом вини особи, що скоїла\~ДТП [PERSON] , тому шкода підлягає відшкодуванню страховиком. Висновок аварійного комісара [PERSON] про порушення [PERSON] п.п. 10.1, 10.3, 14.2 в),г) ПДР суд оцінює критично, оскільки висновок суперечить поясненням самого [PERSON] , який складав та підписував європротокол від 23.06.2021 року, і в якому він визнав себе винним у настанні ДТП. Тому відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування не ґрунтується на жодній із підстав, передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини. У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Таким чином, позивач надав належні і допустимі докази вини [PERSON] у вчиненні ДТП і завданні шкоди, які відповідачем не спростовані. Також не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування неузгодження суми страхового відшкодування. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д13/07/22 від 29.07.2022 р., сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого при ДТП автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в цінах станом на момент його огляду складає 52923,12 грн., в цінах на дату 18.07.2022 року становить: 32745,02 грн. (а.с. 106-126). Відповідно до Додатку №2 до висновку №Д13/07/22 від 29.07.2022 року, складеного експертом автотоварознавцем Чивчиш О.П., ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 206919,00 грн. (а.с. 127-129). Згідно полісу № 201469042 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн., франшиза 2600 грн. (а.с. 10). Оскільки зібраними у справі доказами встановлено факт настання страхового випадку, причини та обставини його настання, звернення до Страховика за відшкодуванням, а також розмір заподіяної шкоди, що визначений позивачем та підтверджений висновком експерта, суд вважає необхідним\~стягнути з ТДВ СК\~«Альфа-Гарант»на користь [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , в сумі 30\~145,02 грн. (32745,02 2600,00 = 30145,02). Суд не вбачає підстав для стягнення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, оскільки це виходить за межі позовних вимог. Щодо вимог\~до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV(далі - Закон № 1961-IV ) та Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 12 Закону № 1961-IV визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, на страховика покладено обов`язок по відшкодуванню збитків спричинених ДТП у межах страхової суми, розмір відшкодування якої завжди зменшується на розмір франшизи встановленої договором страхування. Пунктом 36.6ст. 36 Закону № 1961-ІV передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Оскільки відповідач несе зобов`язання як cтрахувальника компенсувати за рахунок власних коштів частину заподіяного збитку в розмірі визначеного в полісі франшизи, суд вважає необхідним з врахуванням викладеного стягнути з [PERSON] суму франшизи в розмірі 2 600,00 грн. Щодо судових витрат У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Як вбачається із матеріалів справи спільно із позовною заявою до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 08 листопада 2021 року, укладений між адвокатом Щербань Віктором Сергійовичем та [PERSON] (а.с. 16-18). Розділом 3 даного договору сторонами обумовлено, що остаточний розмір гонорару за надання правничої допомоги складає 14000,00 грн. Факт надання\~правничої допомоги\~та перелік\~видів правничої\~допомоги,\~яка була\~надана адвокатом\~позивачу [PERSON] \~підтверджено актом\~приймання-передачі\~виконаних робіт\~від 02\~грудня 2021\~року. В якості доказів оплати надано розрахунок судових витрат позивача (а.с. 18). Умови оплати відповідають положенням договору про надання правової допомоги (а.с.16-18). Відповідачем у відзиві заперечень щодо витрат на правову допомогу не надано. Проте, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача та враховуючи положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки заявлені позовні вимоги судом першої інстанції задоволено частково на 45,56%, тому на користь відповідачки підлягають стягненню витрати, понесені нею на оплату наданої їй професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2263 грн. Отже, оскільки заявлені позовні вимоги задоволено частково на 65,49 %, тому на користь відповідача підлягають стягненню витрати, понесені ним на оплату наданої йому професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 9168,60 грн. Крім того, у Акті виконаних робіт від 02.12.2021 року зазначено 3500,00 грн.- прийняття участі адвоката у судових засіданнях, однак по даній справі адвокат не приймав участі у судових засіданнях, тому на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені нею на оплату наданої їй професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог та обсягу наданих адвокатом послуг в сумі 5668,60 грн. (9168,60 грн. - 3500,00 грн.). Крім того, з матеріалів справи встановлено, що за проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження №Д13/07/22 від 29.07.2022 року позивачем\~було сплачено\~3500,00\~гривень (квитанція №114292 від 12.07.2022 року). Тому, зазначені витрати повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі. Відповідно до\~п.1\~ч.2,\~ч.1ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються:\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача. Оскільки з відповідачів, на користь позивача підлягає стягненню загальна сума 32745,02 грн., що становить 65,49 % від суми заявлених вимог, розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню становить 594,64 грн., таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 594,64 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial