Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в смт. Комишня Миргородського району Полтавської області помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав сам в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача та [PERSON] . До спадщини входить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Дізнавшись про існування заповіту [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини. Про наявність складеного на користь позивача заповіту [PERSON] не знав і дізнався про його існування від сестри - відповідачки по справі. Унеможливлення подальшого оформлення спадщини і спонукало його звернутися до суду. У зв`язку з цим позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Долженко О. М. не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 40). Представник відповідача - Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с 38). Третя особа - Приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Руслан Вікторович в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (а.с. 32). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Комишня Миргородського району Полтавської області помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав сам в [ADDRESS] (а.с.12). [PERSON] є батьком позивача (а.с.8). За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача та [PERSON] . До спадщини входить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Із постанови приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. від 21.12.2022 року вбачається, що після смерті [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину [PERSON] відмовлено через пропущений строк (а.с.13), спадкова справа не заводилася (а.с.34). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Позивач в розумінні ст.ст. 1233, 1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини через поважність причин, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд визнає зазначені обставини поважною причиною та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved