Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідач являється батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб між батьками позивача було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишилася проживати з матір`ю. За рішенням суду відповідач сплачував кошти на утримання позивача. По теперішній час позивач продовжує проживати з матір`ю та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідками сільської ради № 314 від 04.10.2022. На даний час позивач є повнолітньою, та навчається на денній формі навчання на контрактній основі в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини IV рівня акредетації та не має змоги влаштуватись на роботу щоб самостійно отримувати заробіток. Крім цього позивач має хронічне захворювання, яке вимагає додаткових витрат на лікування та посилене харчування. Всі витрати по забезпеченню позивача здійснює мати. Батько - відповідач у справі, добровільно допомоги на навчання та утримання позивача надавати не бажає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з`явилася, але згідно позовної заяви підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з?явився, але надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково та вказує на те, що доводи позивача стосовно того, що відповідач не бере участі в її утриманні і весь тягар покладено на матір позивача не відповідає дійсності, оскільки до досягнення донькою повноліття відповідач стабільно сплачував аліменти, їх розмір в середньому складав 10000 гривень (десять тисяч) щомісячно, і не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дитину. Після досягнення дочкою повноліття [INFO] , відповідач добровільно в грудні 2022 року звернувся із заявою до бухгалтерії підприємства на якому він працює, про утримання з його заробітної плати на користь позивачки аліменти в розмірі 10000 гривень (десять тисяч) щомісячно. Реквізити для проведення операцій поповнення карткового рахунку, відкритого на [PERSON] відповідачу надала сама позивачка. Відповідач вважає, що дана сума є достатньою для утримання позивачки, враховуючи витрати на підручники, харчування і те, що мати також повинна нести витрати на її утримання. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів є завищеними та недостатньо обгрунтованими. Позивачка проживає разом із матір`ю, отже витрати на оренду житла не несе, на проїзд витрати також відсутні. На утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Відповідач вважає, що позивач помилково покладає обов`язок на своє утримання тільки на відповідача, оскільки не враховує витрати обох батьків. Доказів, що підтверджували б доцільність стягнення з відповідача 1/6 частини з усіх доходів, позивачка у позові не надала. Доказів того, що позивачка потребує матеріальної допомоги у більшому розмірі, ніж запропонував відповідач, матеріали позовної заяви не містять. Відповідач вважає, що запропонований позивачкою розмір аліментів є завищеним та не доведений належними та допустимими доказами, а надані докази не дають підстав стверджувати, що відповідач має змогу надавати аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх доходів. Розмір аліментів в сумі 10000 гривень (десять тисяч) щомісячно, запропонований відповідачем добровільно, є достатнім для забезпечення потреб позивачки на навчання, з урахуванням того, що мати позивачки повинна надавати таку ж допомогу. Та просить у випадку непогодження позивачки із зазначеною сумою аліментів, задоволити позивні вимоги частково, з урахуванням інших неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні та призначити аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів доходу. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи рахує за необхідне у відповідності до ст. ст. 199, 200 СК України позов задоволити частково, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що відповідач являється батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Шлюб між батьками позивача було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 8). За рішенням суду відповідач сплачував кошти на утримання позивача (а.с. 10). По теперішній час позивач продовжує проживати з матір`ю та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою № 314 від 04.10.2022 (а.с. 5). На даний час позивач є повнолітньою, та навчається на денній формі навчання на контрактній основі в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини IV рівня акредетації (а.с. 7). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є більшим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в інституті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, має дохід, його стан здоров`я, а також те, що на утриманні відповідач має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дочці відповідача на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу таку допомогу надавати та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивачкою в свою чергу не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved