Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що наказом № 18- 14340/16-20-СГ від 06 квітня 2020 р. ( зі змінами , внесеними наказом від 08 жовтня 2020 р. № 18-30691/16-20-СГ) ГУ Держгеокадастру у Сумській області Домашенко Л.М. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,92 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. На замовлення позивачки було розроблено проект землеустрою ТОВ «Координат-БС», який був погоджений висновком про розгляд документації із землеустрою за №19696/82-20, експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та пройшов державну реєстрацію землевпорядної документації. Вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер. Після набрання чинності п. 24 розділу Х ЗК України повноваження з розпорядження землями на території громад передано сільським, селищним, міським радам. Отже рішення щодо затвердження проекту землеустрою, що не було затверджено на день набрання чинності даного пункту, приймають сільські, селищні, міські ради. ГУ Держгеокадастр відмовило в затвердженні документації із землеустрою на вказану земельну ділянку, з порушенням норм закону, та за рішенням Сумського окружного адміністративного суду дане рішення було скасовано. В подальшому 14.06.2021 року позивачка звернулася до Степанівської селищної ради Сумського району із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність вже з присвоєним кадастровим номером 5924786300:01:005:0147, однак селищна рада проект не затвердила надавши копію витягу із протоколу 1 пленарного засідання 8 сесії 6 скликання від 14.07.2021 року. За захистом своїх прав позивачка звернулася до Сумського окружного адміністративного суду та згідно рішення від 29.12.2021 року було визнано протиправною бездіяльність Степанівської селищної ради з приводу питання затвердження проекту землеустрою та зобов`язано селищну раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії, після набрання рішенням суду законної сили, повторно розглянути заяву [PERSON] від 14.06.2021 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки, кадастровий номер - 5924786300:01:005:0147, площею 1,92га, та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду, передбачені діючим законодавством. Рішення суду набрало законної сили, однак жодних дій селищна рада не вчинила, рішення суду не виконала. При цьому на підставі свого рішення від 09.12.2021 р. спірна земельна ділянка селищною радою була передана у власність [PERSON] та зареєстрована останнім. Державна реєстрація прав на земельні ділянки за [PERSON] , кадастровий номер 5924786300:01:005:0147, була здійснена Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області 14.12.2021 за номером 45733741. Виходячи з наведених мотивів представник позивачки вказує на ряд порушень з боку Степанівської селищної ради, щодо вирішення питання стосовно виділення позивачці земельної ділянки, а тому просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 21.09.2021 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] »; визнати незаконним та скасувати рішення від 09.12.2021 «Про затвердження проекту землеустрої відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність [PERSON] », яким відведено [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 5924786300:01:005:0147, загальною площею 1,92 га; скасувати державну реєстрацію права власності № 45722741 від 14.12.2021 року за [PERSON] на спірну земельну ділянку; скасувати рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5924786300:01:005:0147, загальною площею 1,92 га, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5924786300:01:005:0147, загальною площею 1,92 га, яке зареєстроване 18.01.2022 року № 46257654; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області Моісеєнко І.В. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5924786300:01:005:0147. Крім того, посилаючись на те, що позивачці, неправомірними діями відповідачів була завдана моральна шкода просить суд стягнути на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 8000 грн. та понесені нею судові витрати. Представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Подав заяву, про те, що ним будуть додатково надані докази щодо понесених позивачкою судових витрат на правову допомогу. Від представника відповідача Степанівської селищної ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуду суду. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань до суду не надходило. Треті особи про час і місце розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06 квітня 2020 року Головне управління Держгеокадастру у Сумській області наказом № 18- 114340/16-20-СГ надало [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Підліснівської сільську ради Сумського району Сумської області, який в подальшому були внесені зміни наказом від 08 жовтня 2020 року № 18-30691/16-20-СГ замінена площа на 1,92 га та Підліснівська сільська рада на Степанівську селищну раду . Проектна організація ТОВ «Координат-БС» за замовленням [PERSON] розробило проект землеустрою, після чого проект був погоджений 17.12.2020 року Висновком про розгляд документації із землеустрою за № 19696/82-20 експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Запорізьській області. (а.с 14-41). Також вказаний проект землеустрою пройшов державну експертизу землевпорядної документації у відповідності до ч. 19 ст. 186, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. 34 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», що підтверджується Висновком від 02.02.2021 № 21 (а.с. 37-38). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру, 01.03.2021 року відділ у Теплицькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області здійснив державну реєстрацію земельної ділянки та присвоїв їй кадастровий номер 5924786300:01:005:0147 (а.с. 39). 02.03.2021 року [PERSON] звернулася з заявою до ГУ Держгеокадастру у Сумській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,92 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. До вказаної заяви додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру вказаної земельної ділянки (а.с. 42). Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 08.04.2021 року, [PERSON] було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність спірної земельної ділянки. Відповідно до рішення Сумського окружного суду від 23.06.2021 року справа №480/3702/21 р. адміністративний позов [PERSON] до ГУ Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та відведенні у власність земельної, ділянки» від 23.04.2021\~№ 18-4612-21-СГ. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою. Рішення набрало законної сили (а.с.43-45). Після набрання чинності п. 24 розділу Х ЗК України повноваження з розпорядження землями на території громад передано сільським, селищним, міським радам. Відповідно до Витягу із протоколу І пленарного засідання 8 сесії 6 скликання від 14.07.2021, рішення селищною радою, щодо затвердження проєкту землеустрою та виділення земельної ділянки у власність позивачці, не прийнято. (а.с. 46-47). Згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 у справі № 480/7876/21 р., позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визнано протиправною бездіяльність Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області щодо не розгляду у передбачений законодавством спосіб (не прийняття відповідного рішення) заяви [PERSON] від 14.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та зобов`язано Степанівську селищну раду Сумського району Сумської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії після набрання рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву [PERSON] від 14.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки (кадастровий номер - 5924786300:01:005:0147) площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду, передбачене діючим законодавством (а.с. 62-63). Рішення суду набрало законної сили, однак Степанівською селищною радою не було виконано. 18.10.2021 року до Степанівської селищної ради звернувся [PERSON] з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. (а.с.60). За заявою [PERSON] , Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області 09.12.2021 винесла рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність [PERSON] » останньому передано у власність спірну земельну ділянку. (а.с.60). Державна реєстрація прав на земельну ділянку за [PERSON] , кадастровий номер 5924786300:01:005:0147 була здійснена Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області 14.12.2021 за номером запису про право 45722741 в державному реєстрі прав. Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 18.01.2022 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5924786300:01:005:0147, загальною площею 1,92 га, яке зареєстроване 18.01.2022 року № 46257654. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст.12-13\~та ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України. Судом встановлено, що 06 квітня 2020 р. Головне управління Держгеокадастру у Сумській області наказом № 18- 114340/16-20-СГ надало [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Підліснівської сільську ради Сумського району Сумської області, який в подальшому були внесені зміни наказом від 08 жовтня 2020 року № 18-30691/16-20-СГ замінена площа на 1,92 га та Підліснівська сільська рада на Степанівську селищну раду. 02.03.2021 року [PERSON] звернулася з заявою до ГУ Держгеокадастру про затвердження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,92 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. До вказаної заяви додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру вказаної земельної ділянки, проте наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 08.04.2021 року, [PERSON] було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність спірної земельної ділянки. Але рішенням Сумського окружного суду від 23.06.2021 року справа №480/3702/21 р. визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та відведенні у власність земельної, ділянки» від 23.04.2021\~№ 18-4612-21-СГ та зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою. В подальшому, рішенням селищної ради, [PERSON] не було прийнято рішення щодо затвердження проєкту землеустрою і рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 у справі № 480/7876/21 р., зобов`язано Степанівську селищну раду Сумського району Сумської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії після набрання рішення суду законної сили повторно розглянути заяву [PERSON] від 14.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки (кадастровий номер - 5924786300:01:005:0147) площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду, передбачене діючим законодавством Проте, рішенням 18.10.2021 року Степанівської селищної ради надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, хоча позивачка першою подала відповідну заяву. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Отже, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову у надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови. З 27.05.2021 повноваження з розпорядження землями на території громад було передано сільським, селищним, міським радам. Згідно з пунктом 24 розділу X Земельного кодексу України, доповненого згідно із Законом № 1423-ІХ від 28.04.2021 надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні міські ради. Частиною 5 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 11423-ІХ доручено центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місячний строк з дня опублікування цього Закону забезпечити письмове повідомлення сільських, селищних, міських рад про надані дозволи на розроблення документації із землеустрою для безоплатної передачі громадянам України земельних ділянок сільськогосподарського призначення за рахунок земель державної власності, що відповідно до пункту 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України переходять до земель комунальної власності, якщо рішення про затвердження такої документації та надання земельних ділянок у власність органом виконавчої влади не прийнято. Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до положень частин четвертої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України розробник проєкту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проєкту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Разом із тим, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, провадження № 14-301цс18). Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28цс20, яку суди застосували, в якій також зазначено, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. Встановлено, що на час звернення [PERSON] до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5924786300:01:005:0147 перебувала у державній власності (землі резервного фонду) та вже була сформована, їй було присвоєно кадастровий номер, за заявою [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28цс20, зазначено, що розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проєкту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, чи погодження проєкту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування із проханням затвердити погоджений проєкт землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі. З урахуванням наведеного, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, приходить до висновку, що відповідачі \~Степанівська селищна рада Сумського району та\~ [PERSON] \~виходили з того, що, незважаючи на те, що заява [PERSON] про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність передувала подачі заяви [PERSON] , їй було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою і передачі спірної земельної ділянки і спірна земельна ділянка була передана [PERSON] , що свідчить про фактичне надання необґрунтованої переваги останньому, а не позивачці. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про визнання неправомірним та скасування рішення Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 09.12.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність [PERSON] », яким останньому передано у власність спірну земельну ділянку є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог з приводу визнання недійсним договору оренди Статтею 16 ЦК\~передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, (…), їхніх посадових і службових осіб. Велика Палата Верховного Суду послідовно звертала увагу на те, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року, 27 лютого та 04 грудня 2019 року у справах № 826/11120/16 (провадження № 11-581апп18), 826/15089/17 (провадження № 11-1421апп18), 200/2916/19-а (провадження № 11-858апп19) відповідно). Частиною четвертою\~статті 124 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до частини другої\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Оскільки на момент укладення оскаржуваного договору оренди не дотримано вимог ч. 3\~ст. 42 Земельного кодексу України, це є підставою для визнання недійсним договору згідно з ч. 1\~ст. 203 Цивільного кодексу України Крім того, судом встановлено, що факт наявності порушення прав [PERSON] відповідачами: Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області та [PERSON] , призвів до моральних страждань, втрати нею нормальних життєвих зв`язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Із огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, яка є особою похилого віку, характер немайнових та майнових втрат, та вважає справедливим визначити суму компенсації у розмірі по 3 000 грн. з відповідачів Степанівської селищної ради та [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та ГУ Держгеокадастру у Сумській області на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в дольовому порядку, по 2729,10 гр. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial