Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

14 жовтня 2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатного подружжя, в якому просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 грудня 2019 року у справі № 486/1884/19 про стягнення з [PERSON] , аліментів на її утримання, в розмірі 1/7 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05 листопада 2019 року, протягом строку інвалідності позивача на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову до суду, протягом строку інвалідності позивача, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що 19 листопада 1999 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , яка проживає окремо від них. 17 квітня 2014 року їй було встановлено другу групу інвалідності безстроково, визнано непрацездатною та призначено пенсію по інвалідності. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 грудня 2019 року у справі № 486/1884/19 із відповідача на її користь було стягнуто аліменти на її утримання, в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 05 листопада 2019 року, протягом строку інвалідності позивача. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 вересня 2022 року шлюб між ними було розірвано. Розмір призначеної їй пенсії на вересень 2022 року складає 2100 грн. щомісячно. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання позивача складає 1497,26 грн. В сукупності її дохід дорівнює 3597,26 грн. Вказує, що розмір призначеної їй пенсії забезпечує встановлений законом прожитковий мінімум, але у зв`язку з тим, що вона потребує постійного лікування, на яке витрачає значну частину своїх коштів, лише за серпень 2022 року сплатила за ліки 6816,90грн., а її дохід разом із аліментами складає 3597,26 грн., підтверджує той факт, що позивачу не вистачає на мінімальний/достатній рівень життя, а інших видів доходу вона не має. 17 листопада 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. 17 листопада 2022 року на адресу суду надійшов зустрічний позов [PERSON] , в інтересах якого до суду звернувся [PERSON] , до [PERSON] , про припинення права на отримання аліментів, стягнення безпідставно отриманих аліментів. Ухвалою суду від 24 січня 2023 року зустрічний позов залишено без розгляду. В підготовче засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, 10 січня 2023 року надав суду заяву, у якій позов визнав. 24 січня 2023 року надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі. Заяву від 10 січня 2023 року підтримав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, актовий запис № 299 /а.с. 6, 34/. 17 квітня 2014 року [PERSON] безстроково встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням. Висновок про умови та характер праці: непрацездатна в звичайних виробничих умовах /а.с. 8, 36/. Згідно копії пенсійного посвідчення /а.с. 7, 35/ [PERSON] довічно встановлено пенсію по інвалідності 2 групи загальне захворювання. В матеріалах справи є копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] /а.с. 9, 37/, копія медичного висновку /а.с. 10, 38/, копія форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається медико-соціальними експертними комісіями /а.с. 11-12, 39-40/. Відповідно до довідки лікаря-психіатра від 15 серпня 2022 року /а.с. 13/ [PERSON] знаходиться на «Д» обліку, лікується амбулаторно. У довідці НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 22 серпня 2022 року /а.с. 14/ зазначений діагноз [PERSON] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 грудня 2019 року у справі № 486/1884/19 із [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на її утримання, в розмірі 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05 листопада 2019 року, протягом строку інвалідності позивача /а.с. 15-16, 43-44/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 вересня 2022 року /а.с. 17-18, 45-46/ шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно довідки про доходи /а.с. 19/ розмір пенсії по інвалідності [PERSON] за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року складає 18568 грн, на вересень 2022 року 2100 грн. Відповідно до довідки про отримання аліментів від 05 жовтня 2022 року /а.с. 20/ [PERSON] отримує аліменти згідно виконавчого листа Южноукраїнського міського суду від 21 січня 2020 року № 486/1884/19 на її утримання в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку [PERSON] , починаючи з 05 листопада 2019 року, протягом строку інвалідності [PERSON] . В матеріалах справи є копії чеків на придбання ліків /а.с. 21, 49/. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 12 жовтня 2022 року /а.с. 22/ [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03 січня 2023 року /а.с. 124/ [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року складає 123197,32 грн. У грудні 2022 року розмір пенсії склав 10496,03 грн. Правовідносини щодо прав та обов`язків подружжя з утримання регулюються главою 9 СК України. За положеннями ч. ч. 2-4 ст.\~75\~СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується ст. 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Частинами 1 і 3 ст.\~80\~СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена доходом у розмірі прожиткового мінімуму. Крім того, умовою виникнення права на отримання аліментів від другого із подружжя також є можливість останнього надавати таку матеріальну допомогу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказувала, що потребує збільшення розміру аліментів, при цьому надала квитанції на ліки, які вказують на те, що витрати на придбання ліків перевищують розмір встановленої пенсії по інвалідності позивача. У позовній заяві позивач вказує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, протилежно відповідачем також суду не надано. При цьому, відповідач визнав позов. Виходячи із викладеного, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і вважає, що позов в частині зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів. Стосовно вимог позивача про негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць та стягнення аліментів з дня подання позову до суду, суд приходить до наступного. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 80 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23). До того ж, зміна розміру аліментів не входить до переліку категорії справ, передбачених ст. 430 ЦПК України, у яких суд допускає негайне виконання рішення суду. Тому вимоги про негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць та стягнення аліментів з дня подання позову до суду задоволенню не підлягають. Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 496,20 грн. (992,40:2=496,20), а судовий збір у сумі 496,20 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial