Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , який зареєстрований 27.07.2013 року виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 134 (згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу у подружжя народилася донька: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що одруження виявилося невдалим, останнім часом постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з сторін має річні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач зазначає, що спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, через що позивач наполягає на його розірванні. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. При цьому 27.06.2022 року подала заяву, у якій просить провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явися, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, що відповідає вимогам ч.3\~ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] уклали шлюб 27.07.2013 року, що зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 134 (згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). Також встановлено, що у шлюбі в подружжя народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим, останнім часом постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з сторін має річні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач зазначає, що спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, через що позивач наполягає на його розірванні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1\~ст.51 Конституції України\~про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, відсутності заперечень на позов з боку сторони відповідача, який натомість повністю визнав позовні вимоги, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив покращення стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~105,110-112,\~113,\~114 Сімейного кодексу України, ст.ст.\~10,\~12,76-81,\~137,\~141,\~142,\~247,263-265,354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved