Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , 22.09.2022 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідачки [PERSON] з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 10.01.2014 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2021 року і у них, [INFO] , народилася донька - [PERSON] . З 2017 року по березень 2022 року неповнолітня донька [PERSON] проживала разом з батьком та бабусею - [PERSON] в [ADDRESS] і перебувала повністю на їх утриманні, оскільки місце перебування відповідачки з того часу і по даний час не відоме. В подальшому, через збройну агресію Російської Федерації, з серпня 2022 року, позивач, його мати - [PERSON] та неповнолітня донька - [PERSON] переїхали на проживання в селище Шишаки Миргородського району Полтавської області де і проживають на даний час по [ADDRESS] , як внутрішньо переміщені особи. З 2017 року відповідачка залишила сім`ю і з того часу не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться її станом здоров`я та матеріальним станом, на даний час її місце перебування не відоме, у зв`язку з цим, позивач просив суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася своєчасно у встановленому порядку за місцем реєстрації та на офіційному сайті суду, причини неявки не відомі, з клопотаннями до суду не зверталася, відзив на позов не надала. Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Шишацької селищної ради Стеценко М.О. в судовому засіданні пояснила, що на підставі наданих позивачем доказів, після проведення обстеження умов проживання позивача та його родини, рішення виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 10 січня 2023 року, було затверджено висновок, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , народженої відповідачкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Сторони проживали в шлюбі з 10.01.2014 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2021 року і у них, [INFO] , народилася донька - [PERSON] . З 2017 року по березень 2022 року неповнолітня донька [PERSON] проживала разом з батьком та бабусею - [PERSON] в [ADDRESS] і перебувала повністю на їх утриманні, оскільки місце перебування відповідачки з того часу і по даний час не відоме. В подальшому, через збройну агресію Російської Федерації, з серпня 2022 року, позивач, його мати - [PERSON] та неповнолітня донька - [PERSON] переїхали на проживання в селище Шишаки Миргородського району Полтавської області де і проживають на даний час по [ADDRESS] , як внутрішньо переміщені особи. До позовної заяви позивач [PERSON] надав письмові докази, що свідчать про невиконання позивачкою батьківських обов`язків. Так, відповідно до інформації КЗ « Дошкільний навчальний заклад ( яслі садочок) № 18» від 05.12.2019 року № 01-64/90, вихованням дитини займаються батько та бабуся, а мати з`являлася в дитячий садок один раз в нетверезому стані ( а.с.12) Лист КЗ « Харківська загальноосвітня санаторна школа - інтернат І-ІІІ ступенів №9» до Служби у справах дітей Жовтневого району м. Харкова від 17.11.2015 року ( а.с. 15) містить інформацію про те, що [PERSON] не приділяє уваги вихованню дітей, зловживає спиртними напоями, часто залишає малолітніх дітей самих, по декілька днів не з`являється вдома. Наведені факти свідчать про систематичне тривале невиконання відповідачкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 10 січня 2023 року, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] ( а.с.55-56). Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і складається із Закону України « Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року № 2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини приходить до висновку про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки вона свідомо, впродовж тривалого часу нехтує своїми обов`язками щодо фізичного і духовного розвитку дитини, забезпечення її матеріального становища. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, але позивач просив суд не стягувати їх з відповідачки, тому суд покладає судові витрати на позивача [PERSON] .

Outcome: approved