Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (далі - відповідач), про стягнення матеріального збитку завданого внаслідок ДТП у розмірі 20 324, 62 грн, який складається з різниці сум визначеної вартості матеріального збитку згідно незалежної експертизи, замовленої позивачем та сумою фактично виплаченою позивачу відповідачем у розмірі 18 824,62 грн та 1 500,00 грн вартість експертного висновку. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.06.2021 року о 09 год. 00 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві по вул. В. Васильківська 50, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2021 винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] , відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». 22.06.2021 позивач звернувся в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» з повідомленням про настання ДТП, що мала місце цього ж дня року. 21.07.2021 на картковий рахунок позивача було перераховано 15 699, 77 грн в якості відшкодування збитку, завданого ДТП. Разом з тим, не погоджуючись з розміром відшкодування, позивач звернувся до СОД ТОВ «Клевер Експерт» для проведення незалежної експертної оцінки, якою було визначено розмір збитку з урахуванням ПДВ 34 524,39 грн. Позивачем 15.07.2021 та 07.09.2021 було направлено запити відповідачу щодо відшкодування суми матеріального збитку з урахуванням експертного висновку. Проте відповідач повідомив, що розмір страхового відшкодування залишається незмінним, оскільки розмір збитку було розраховано на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу № 18538 від 16.07.2021, який складає 17 173,29 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києві від 14.06.2022 справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 матеріали позову передані на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2022 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10.11.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Так відповідач вказує, що позивач отримав страхове відшкодування, яке відповідає розміру заподіяного йому збитку, а позовна заява є необґрунтованою. Зазначає, що на огляд транспортного засобу експертом, відповідач не запрошувався, та вважає, що експертом було штучно завищено вартість запасних частин автомобіля, що вплинуло на розмір матеріального збитку. 21.11.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не вимагає присутності винуватця, та представника страхової компанії про огляді. Вказав, що пошкодження заднього бампера кришки багажника було зазначені у схемі місця ДТП, що складалась під час складання протоколу ДТП. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.06.2021 року о 09 год. 00 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві по вул. В. Васильківська 50, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2021 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 4855/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. На момент ДТП цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», поліс №202619678 від 21.01.2021. Відповідно до звіту №18538 від 16.07.2021 року, складеного на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», вартість завданого збитку автомобілю «Хонда», реєстраційний номер [NUMBER] становить 17 173,29 грн., включаючи ПДВ (а.с.91-104). Відповідачем було перераховано позивачу страхове відшкодування у розмірі 15 699,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 234762 від 21.07.2021 (а.с. 108). Разом з тим, не погоджуючись з розміром відшкодування, позивач звернувся до СОД ТОВ «Клевер Експерт» для проведення незалежної експертної оцінки, відповідно до звіту №353/07-21/1 від 21.07.2021, якого було визначено розмір збитку з урахуванням ПДВ 34 524,39 грн. (а.с.10). Позивачем 15.07.2021 та 07.09.2021 було направлено заяви відповідачу щодо відшкодування суми матеріального збитку з урахуванням експертного висновку. Проте відповідач листами № 2188 від 23.07.2021 та № 437793 від 09.09.2021 повідомив, що розмір страхового відшкодування залишається незмінним, оскільки розмір збитку було розраховано на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу № 18538 від 16.07.2021, який складає 17 173,29 грн. (а.с.41-42). За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Частина 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Слід зазначити, що відповідачем не доведено необґрунтованості чи суперечності висновку експертного дослідження №353/07-21/1 від 21.07.2021 іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому обставин. При цьому посилання відповідача на те, що висновок експертного дослідження №353/07-21/1 від 21.07.2021 виконано з порушенням 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів є безпідставними, оскільки згідно з пунктом 5.2 зазначеної Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо). Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби. Крім того, доводи відповідача про те, що його не було викликано для проведення огляду колісного транспортного засобу для проведення автотоварознавчої експертизи, не є обґрунтованими, оскільки відповідач не навів об`єктивного підтвердження того, що його відсутність під час огляду пошкодженого під час ДТП автомобіля призвела до неправомірності наведених у висновку розрахунків. Наведені посилання носять характер припущень, що не можуть бути оцінені та враховані судом. А наданий до суду відповідачем розрахунок судом досліджено та надано оцінку. Щодо тверджень відповідача про штучне завищення вартості запасних частин автомобіля, слід зазначити, що пошкодження заднього бампера кришки багажника було зазначені у схемі місця ДТП, яка складалась під час складання протоколу ДТП Відповідно до протоколу № 18538 який є додатком № 1 до Звіту СОД [PERSON] під № 8 експертом вказано про заміну та фарбування петель кришки багажника, але у ремонтну калькуляцію експертом купування запасних частин та вартості робіт це не було включено, що ставить під сумність Звіт як доказ. Таким чином, з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягає стягненню сума завданої позивачу майнової шкоди з урахуванням раніше виплаченого страхового відшкодування в межах суми ліміту відповідальності страховика за полісом. Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved