Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі», в якому просив усунути йому перешкоди у користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою загальною площею 0,145 га (кадастровий номер 3211200000:03:002:0312 та 3211200000:03:002:0313), яка розташована за адресою [ADDRESS] шляхом зобов`язання ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» перенести опори лінії електромережі ПЛ-0,4 кВ за межі земельної ділянки [PERSON] . В обґрунтування вимог вказав, що опори лінії електромережі ПЛ-0,4 кВ були встановлені на земельній ділянці розміром 0,145 га, з них 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (кадастровий номер: 3211200000:03:002:0312), та 0,0451 га для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер: 3211200000:03:002:0313), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Даний житловий будинок належить позивачеві на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 07.09.2001. З метою перенесення даної опори за межі своєї ділянки позивач неодноразово звертався до відповідача в результаті чого, на його чергове звернення, останнє 12.10.2021 року йому було надано відповідь про те, що роботи по переносу електроопори включено до плану робіт та заплановано до виконання в ІІІ кварталі 2021 року, але до цього часу роботи не виконанні. Дана опора заважає йому вільно користуватись своєю земельною ділянкою, тому він звернувся до суду та просить позов задовольнити. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.09.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 19.09.2021 представником ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі» подано відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позову [PERSON] так як нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення електричних мереж від точки приєднання до об`єкта замовника здійснюється замовником або за рахунок замовника. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні вважає позов необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивачем не доводено наявними та допустимими доказами, чим саме опора ЛЕП створює йому перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою. ДТЕК доводить, що дана ЛЕП побудована ще в 1964 році на підставі законів СРСР. Тому, позивачу, працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» була неодноразово роз`яснення процедура перенесення опора ЛЕП проте зазначеної процедури позивач не дотримався і не звертався до відповідача із заявою щодо винесення об`єктів електричних мереж з додаванням відповідного ситуаційного плану забудови. Роботи по перенесенню опори з земельної ділянки позивача, не виконувались у зв`язку з тим,що позивач, як ініціатор перенесення опори, не уклав договорів із ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на виконання робіт по перенесенню об`єктів електромереж. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з урахуванням наступного. Частиною ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю [PERSON] на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради народних депутатів №148/1 від 08.06.99 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,145 га, що розташована на території [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку і будівель -0,160 га, ведення особистого підсобного господарства -0,045 га ( а.с.7). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.08.2015, 10.08.2015 земельна ділянка 1 площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 3211200000:03:002:0312 (а.с.8) зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.08.2015, 10.08.2015 земельна ділянка 1 площею 0,0451 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 3211200000:03:002:0313 (а.с.9) зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого Виконкомом Фастівської міської Ради від 07.09.2001 житловий будинок із будівлями та спорудами, які належать йому розташовані в [ADDRESS] належать [PERSON] (а.с.10). В результаті встановлення лінії електромережі було встановлено електроопору лінії електромережі ПЛ-0,4 кВ на земельній ділянці загальною площею 0,145 га (кадастровий номер 3211200000:03:002:0312 та 3211200000:03:002:0313), яка розташована за адресою [ADDRESS] , що належить позивачеві [PERSON] . Зазначені обставини доведено позивачем шляхом доручення до справи фотоматеріалів та їх огляду в ході судового засідання. Дана електрична опора була встановлена без дозволу власника земельної ділянки [PERSON] та у його відсутність. [PERSON] неодноразово звертався до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» з заявою про перенесення електроопори за межі його ділянки, так як вона заважає йому вільно володіти майном, а саме користуватися земельною ділянкою. ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» надало позивачу відповіді (від 25.10.2019, 30.04.2021, 09.07.2021, 12.10.2021), що роботи по переносу електроопори включено до плану робіт, які затверджуються та постійно контролюються уповноваженими органами Міністерства енергетики України. Проведення робіт перенесено на ІІІ квартал 2021 року, в подальшому заплановано виконати до кінця 2021 року. Проте, на дату звернення до суду, відповідач ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» надані позивачу зобов`язання не виконали. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідач у поданому відзиві зазначає, що повітряна лінія електропередачі ПЛ-0,4 кВ, Л-4 від ТП-26 була побудована та введена в експлуатацію в 1964 році, що, на його думку, підтверджується копією Паспорту повітряної лінії електропередавання напругою 0,4 КВ (а.с.30-34), а отже, на його переконання, на момент виготовлення державного акту від 10.11.1999 та отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок, позивачу було відомо, що по його земельній ділянці проходить повітряна лінія. Крім цього, відповідач зазначив, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що відповідач без будь-яких дозволів, самочинно побудував повітряну лінію ПЛ-0,4 кВ, Л-4 від ТП-26 . Згідно з ч.3, 4 ст.111 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку) обтяження прав на земельні ділянки (крім обтяжень, безпосередньо встановлених законом) підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому законом. Обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені. Судом встановлено, що у Державному земельному кадастрі відсутня інформація щодо наявності охоронної зони на земельній ділянці позивача, а відповідач визнає той факт, що відповідна повітряна лінія ПЛ-0,4\~кВ,\~Л-4\~від ТП-26\~проходить по площі земельної ділянки позивача. Даний факт також, визнано відповідачем у листах направлених позивачу, а саме (від 25.10.2019, 30.04.2021, 09.07.2021, 12.10.2021), в яких зазначено, що роботи по переносу електроопори включено до плану робіт, які затверджуються та постійно контролюються уповноваженими органами Міністерства енергетики України. Проведення робіт перенесено на ІІІ квартал 2021 року, в подальшому заплановано виконати до кінця 2021 року. В той же час, судом встановлено, що відповідач не заперечував факту перебування на земельній ділянці позивача спірної електроопори, про що зазначив, зокрема, у своєму відзиві на позовну заяву (а.с. 28-29), а саме, що 21.05.2021 при огляді повітряної лінії було виявлено аварійні дерев`яні опори, які були замінені 30.07.2021. Відповідно до ч. 2\~ст. 90 ЗК України\~порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно зі\~ст.\~375\~ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Пунктом 56 ч.1\~ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~визначено, що оператор системи розподілу - це юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у відповідності з вимогами\~Закону України «Про ринок електричної енергії», є оператором системи розподілу електричної енергії. Згідно з п. 1.1 Кодексу систем розподілу, цей Кодекс визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини оператора систем розподілу (далі - ОСР), користувачів системи розподілу (далі - Користувачі) та замовників послуги з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок. Відповідно до п. 1.2 розд. І Кодексу систем розподілу, Кодекс встановлює базові системні вимоги, спрямовані на забезпечення надійного функціонування і розвитку системи розподілу. Пунктом 1.3 розділу І Кодексу систем розподілу встановлено, що ОСР та Користувачі, які мають у власності та/або експлуатують електроустановки, приєднані до системи розподілу, мають створити та підтримувати в належному стані технічні та технологічні системи експлуатації своїх електроустановок, а також структуру управління цими системами відповідно до вимог цього Кодексу, інших нормативно-технічних документів та вимог технічної документації заводів-виробників. Пунктом 8.23 ДБН 360-92, затверджених наказом Державного комітету у справах будівництва, архітектури і охорони історичного середовища N 44 від 17.04.1992 року, визначено, що для повітряних і кабельних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів пристроїв всіх напруг встановлюються охоронні і санітарно-захисні зони, розміри яких залежать від типу і напруги енергооб`єкта. Охоронними зонами об`єктів енергетики є зона вздовж повітряних кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля (ст. 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»). Правилами охорони електричних мереж, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України N 209 від 04.03.1997 року, далі - Правила, визначено розміри охоронних зон об`єктів енергетики. Відповідно до п. 5 Правил охоронні зони електричних мереж встановлюються: уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань: (для повітряних ліній напругою) 2 метрів до 1 кВ; 10 метрів - до 20 кВ; 15 метрів - 35 кВ; 20 метрів - 110 кВ; 25 метрів - 150, 220 кВ; 30 метрів - 330, 400, 500, + (-)400 кВ; 40 метрів - 750 кВ; за периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв на відстані 3 метрів від огорожі або споруди. Пунктом 1.5. ДБН В.2.5-16-99, якими встановлюється порядок визначення розмірів земельних ділянок, які надаються у постійне та у тимчасове користування в період будівництва для об`єктів електричних мереж напругою від 0,4 до 750 кВ., визначено, що підставою для надання ділянок у землекористування є матеріали для вибору місцерозташування об`єкта електричних мереж. Місцерозташування визначається згідно з висновками органів земельних ресурсів, архітектури і містобудування, попереднім погодженням з місцевими органами самоврядування, землевпорядниками, природоохоронними, санітарними, містобудівними органами та землевласниками (землекористувачами). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадку і в порядку, встановлених законом. У відповідності до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, оскільки ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» порушено права [PERSON] встановленням електроопори ПЛ-0,4 кВ на земельній ділянці, що належить йому на праві власності і таке право не відновлено станом на дату звернення до суду, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved