Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що подружжю [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , належали земельні ділянка площею по 2,18 га в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходяться на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області). Вказує, що спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті спадкодавця [PERSON] , прийняв її чоловік [PERSON] , факт прийняття ним спадщини стверджується його спільним проживанням із спадкодавцем на час її смерті. Натомість спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , прийняла саме позивачка [PERSON] , факт прийняття нею спадщини стверджується її спільним проживанням із спадкодавцем на час його смерті. Стверджує, що після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , з метою оформлення своїх спадкових справ позивачка [PERSON] зверталася до нотаріуса, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право на зазначені земельні ділянки, така позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Крім того, через ряд допущених помилок в особистих документах спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , позивачці усно роз`яснено про необхідність встановлення у судовому порядку факту, що такі були чоловіком та дружиною. З огляду на наведене, просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , були чоловіком та дружиною.Окрім того, просить визнати за позивачкою [PERSON] право власності на дві земельні ділянки площею по 2,18 га в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходяться на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правничої (правової) допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи, в якому вказав, що сторона відповідача визнає позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати дану справу без участі їх представника. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/35; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.04.2022р. №68796692, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилася; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.04.2022р. №68796684, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.04.2022р. №68796717, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , спадкова справа не заводилася; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.04.2022р. №68796724, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався. Крім того, представник третьої особи подав клопотання про розгляд даної справи за його відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення юридичного факту повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження. Стороною позивача надано суду ряд письмових доказів, якими підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , були чоловіком та дружиною. З відомостей, наданих Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) у повідомленні від 01.09.2020р. за №639/21.23-06-23 слідує, що згідно актового запису про смерть №1 від 23.01.2004р., складеного виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Вовчищовичі Мостиського району Львівської області. Так, із повідомлення Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) від 10.02.2021р. №72/22.23-06-23, відомо, що 19.09.1974р. виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області складено актовий запис про шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] за №27. З копії зазначеного актового запису про шлюб за №27, що наявна в матеріалах справи, слідує, що дійсно 19.09.1974р. громадяни [PERSON] , 1953 року народження, житель с.Вовчищовичі Мостиського району, та [PERSON] , 1940 року народження, жителька с.Вовчищовичі Мостиського району, одружилися. Довідкою, виданою 25.11.2020р. виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області за №885 підтверджено, що [PERSON] (дошлюбне - [PERSON] ) і [PERSON] - це одна і та сама особа, а також її чоловік - [PERSON] та [PERSON] - це одна і та сама особа. Отже, суд приходить до висновку, що наведені вище письмові докази (документи) підтверджують ті обставини, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , були чоловіком та дружиною. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як дає позивачці підстави для реалізації своїх права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 2,18 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області) відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ №185 від 20.03.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів за №185. Факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №185 підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою, виданою виконкомом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області 30.07.2019 року за №684. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.04.2022р. №68796684. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.04.2022р. №68796692, що міститься в матеріалах даної цивільної справи, слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області за №683 від 30.07.2019 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] разом з нею за вказаною адресою постійно проживав її чоловік [PERSON] , [INFO] . Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявив про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право на земельну ділянку площею 2,18 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ №184 від 20.03.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів за №184. Факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №184 підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою, виданою виконкомом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області 30.07.2019 року за №289. Також до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на таку ж земельну ділянку площею 2,18 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), яке такий успадкував в порядку спадкування за законом після смерті своєї дружини [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.04.2022р. №68796724. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.04.2022р. №68796717, що міститься в матеріалах даної цивільної справи, слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Як вбачається із матеріалів справи, єдиним спадкоємцем за законом, зокрема спадкоємцем другої черги спадкування за законом даної спадщини є: сестра спадкодавця [PERSON] - позивачка [PERSON] . Так, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є єдиноутробними братом та сестрою, маючи походження від спільної матері [PERSON] . Зазначена обставина підтверджена відомостями з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , де у відомостях про матір зазначена « [PERSON] » (Витяг №00023473775 від 24.07.2019р.); копією актового запису про народження [PERSON] за №11 від 12.03.1966р., з якого відомо, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є « [PERSON] », а також копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб за №00023473322 від 24.07.2019р., з якого слідує, що [PERSON] 06.11.1991р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , відомості про прізвище дружини до реєстрації шлюбу « [PERSON] », відомості про прізвище дружини після реєстрацію шлюбу « [PERSON] ». В силу вимог ст.1262 та ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її брата - спадкодавця [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час його смерті. Дана обставина спільного проживання зі спадкодавцем підтверджена довідкою, виданою виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області за №681 від 30.07.2019 року Інших спадкоємців першої-другої черг спадкування за законом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, позивачка [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. В той же час, через наявність розбіжностей у деяких актах цивільного стану, відсутність належних правовстановлюючих документів на спірне майно, позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; повідомленням Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) від 01.09.2020р. за №639/21.23-06-23 про наявність актового запису про смерть [PERSON] ; копією актового запису про смерть [PERSON] від 23.01.2004р. за №1; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.04.2022р. №68796692; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.04.2022р. №68796684; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.04.2022р. №68796717; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.04.2022р. №68796724; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00023473775 від 24.07.2019р.; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб за №00023473322 від 24.07.2019р.; повідомленням Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) від 10.02.2021р. №72/22.23-06-23; копією актового запису про шлюб за №27 від 19.09.1997р.; копією актового запису про народження [PERSON] за №11 від 12.03.1966р.; довідками, виданими Дидятицькою сільською радою Мостиського району Львівської області: 30.07.2019р. №284, 30.07.2019р. №285, 30.07.2019р. №681, 30.07.2019р. №684, 30.07.2019р. за №683, 25.11.2020р. №885; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Рідними братами та сестрами вважаються особи, які мають спільних батьки і (чи) матір, тобто перебувають у другому ступені споріднення. Сімейне право розрізняє повнорідних і неповнорідних братів та сестер, які, в свою чергу, можуть бути єдинокровними або єдиноутробними. Чинне законодавство не визначає ніяких відмінностей між братами і сестрами повнорідними, єдинокровними чи єдиноутробними. Для спадкування у другій черзі після брата чи сестри досить походження від спільної матері чи батька. Вказані особи залучаються до спадкування за обставин, передбачених частиною 2 статті 1258 ЦК України, тобто за відсутності спадкоємців першої черги. Якщо хто-небудь зі спадкоємців першої черги живий і виявив бажання прийняти спадщину або прийняв її, спадкоємці другої черги до спадкування не залучаються. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне їм майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини, судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначені земельні ділянки (середні земельні частки), право на одну з яких такий успадкував в порядку спадкування за законом після смерті своєї дружини [PERSON] ; право на спірні земельні ділянки було посвідчене Сертифікатами на право на земельну частку (пай), виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, - суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , котрий помер [INFO] .

Outcome: approved