Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

У січні 2022 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 84 604,74 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Позивачем надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, а відповідачі отримують надані послуги. Внаслідок того, що відповідачі не виконують свої обов`язки по сплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, утворилась заборгованість за період з 01.08.2016 по 01.11.2021 у розмірі 84 604,74 грн, що просять стягнути з відповідачів, а також судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. 29.08.2022 по справі винесено заочне рішення, яким позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» задоволені у повному обсязі. З відповідачів в солідарному порядку стягнуто заборгованість в розмірі 84 604,74 грн та судовий збір по 1 135,00 грн з кожної. Ухвалою суду від 05.12.2022 заочне рішення від 29.08.2022 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , відповідачі їх отримували на підставі особового рахунку № [NUMBER] . Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.01.2022, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.06.2011 по теперішній час (а.с. 15). Згідно інформаційної довідки № 290576269 від 15.12.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 02.09.2016 (а.с. 10-11). Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з договору найму житлового приміщення. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Відповідачі користуються комунальними послугами, однак оплату не вносять. В результаті не виконання обов`язків у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.08.2016 по 01.11.2021 у розмірі 84 604,74 грн. Факт не внесення відповідачами оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який складений відповідно до вищезазначених Правил та Методики проведення нарахувань за особовим рахунком № [NUMBER] . Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 1 135,00 грн від 2 270,00 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно з платіжним дорученням № 19912 від 30.11.2021 підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 1 135,00 грн підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved