Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

22.02.2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Лемтрансхолдинг, Товариства з обмеженою відповідальністю Лемтранс про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.11.2017 року близько 21 годині 30 хвилин на перехресті вул. Січових Стрільців та вул.Старокозацької в м.Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Fiat Fiorino, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ Лемтрансхолдінг, під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальні збитки в розмірі 17263,92 грн. Оскільки автомобіль Fiat Fiorino, реєстраційний номер [NUMBER] належить ТОВ Лемтрансхолдинг, а водій [PERSON] є його працівником і був визнаний винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, позивач просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 17263,92 грн. та моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн. Ухвалою суду від 27.02.2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 22.07.2019 залучено до участі у справі, як співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Лемтранс. Ухвалою суду від 19.02.2021 року справу прийнято до свого провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачам надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки. Відповідач ТОВ Лемтрансхолдинг надало до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у позові [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Лемтрансхолдинг, Товариства з обмеженою відповідальністю Лемтранс про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Відповідач ТОВ Лемтранс надало до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у позові [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Лемтранс про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 03.11.2017 року близько 21 години 30 хвилин на перехресті вул. Січових Стрільців та вул.Старокозацької в м.Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Fiat Fiorino, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ Лемтрансхолдінг, під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою від 28.12.2017 року закрито кримінальне провадження № 12017040030003616, у зв`зку із відсутністю складу злочину. Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2019 року по справі 200/1698/18 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] провадження закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до висновків товарознавчої експертизи № 290/17 А від 09.12.2017 року власнику автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок механічного пошкодження автомобіля спричинено матеріальну шкоду в розмірі 17263,92 грн. Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №6/10.1/1203 від 15.12.2017 року Правила дорожнього руху порушив водій автомобіля Fiat Fiorino, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується тією особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом на момент спричинення такої шкоди. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є, зокрема право володіння та користування. За приписами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Наведені законодавчі положення та обставини справи дають підстави для висновку, що шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними в Узагальненні судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках, під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Разом з тим, суд відзначає, що у відповідності до ч.1, 3, 8, 10 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. За правилами ч.ч.1,3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно пункту 2.2. Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Аналіз змісту вищенаведених норм матеріального закону у їх взаємозв`язку дає всі підстави констатувати, що коли особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на такий транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа і є володільцем транспортного засобу та має нести відповідальність за завдання шкоди. Слід зазначити, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Fiat Fiorino, реєстраційний номер [NUMBER] , належав ТОВ Лемтрансхолдінг, однак відповідно до договору оренди транспортного засобу № 129/17 від 16.03.2017 року був наданий в оренду ТОВ Лемтранс. Як вбачається з матеріалів справи водій автомобіля Fiat\~Fiorino,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] [PERSON] не є працівником, ані відповідача ТОВ Лемтрансхолдинг, а ні відповідача ТОВ Лемтранс, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 78, 85). На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, автомобілем Fiat Fiorino, реєстраційний номер [NUMBER] , керував водій [PERSON] , який в розумінні норм закону, саме на час настання дорожньо-транспортної пригоди є володільцем автомобіля, оскільки керував ним і повинен самостійно нести відповідальність згідно чинного законодавства, оскільки не є працівником будь-кого з відповідачів. Окрім того, суд звертає увагу, що позивачем не надано й матеріали справи не містять постанови про притягнення водія автомобіля Fiat Fiorino, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] до адміністративної відповідальності, що взагалі позбавляє суд можливості встановити належного відповідача по справі. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. За вказаних обставин у суду відсутні правові підстави для застосування норм ч. 1 ст. 1172 ЦК України, згідно яких юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, адже наявність саме трудових правовідносин [PERSON] з відповідачами не підтверджено будь-якими допустимими доказами. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Враховуючи все вищезазначене, суд не має правових підстав за власною ініціативою стягувати такий розмір спричиненої шкоди із осіб, які не мають процесуального статусу відповідача у справі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed