Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до Немирівської міської ради про визнання права в порядку спадкування за заповітом на майно, зазначивши в позовній заяві, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із права на земельну частку (пай), на яку мала право спадкодавець на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН №037162. Спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавці є позивач, [PERSON] , інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, подала заяву про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини. В зв`язку із тією обставиною, що в заповіті прізвище заповідача вказано « [PERSON] », а не « [PERSON] » позивач звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22.01.2019 року встановлено, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений виконкомом Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області 16 червня 1993 року за р.№22, дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . На даний час у позивача виникла необхідність оформити свої права на спадкове майно . 23.06.2022 року звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну земельну частку (пай), на яку мала право спадкодавець на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН №037162. 23.06.2022 року державним нотаріусом Немирівської нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій , а саме: видачі, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну земельну частку (пай), на яку мала право спадкодавець на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН №037162. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є та обставина, що за життя спадкодавець не отримала правовстановлюючого документа на земельну ділянку, на яку мала право, як член КСП «ім. Гагаріна» с. Мар`янівка Немирівського району Вінницької області, Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН №037162 видано 20 серпня 1997 року. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 07.12.2022 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. Від представника відповідача Немирівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення. Від представника позивача, адвоката Примакової В.В., на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 14 березня 2012 року реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції вінницької області зроблено відповідний актовий запис. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: « [PERSON] » (а.с.6). Згідно із довідкою, виданою Бондурівською сільською радою від 06.02.2017 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилося спадкове майно, яке складається із: права на земельну частку (пай), якою користується ТОВ ПК «Зоря Поділля»; грошові заощадження в Немирівському відділені ТВБВ «Ощадбанку». Після смерті [PERSON] залишився спадкоємець за заповітом, [PERSON] , інших спадкоємців, в т.ч. і першої черги немає (а.с.9). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 037162, [PERSON] , яка проживає в с. Мар`янівка, Немирівського району Вінницької області, на підставі рішення Немирівської районної державної адміністрації від 19 вересня 1996 року № 267, їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективні власності КСП ім. Гагаріна, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах (а.с.12). Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22.01.2019 року, встановлено факт, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений виконкомом Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області 16 червня 1993 року за № 22, дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.13). Відповідно до заповіту від 16 червня 1993 року, [PERSON] , жителька с. Мар`янівка Немирівського району Вінницької області на випадок своєї смерті заповіла все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого ГУ Адміністрація голови Карасайського району від 05 грудня 2016 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.15). 23.06.2022 року державним нотаріусом Немирівської нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій , а саме: видачі, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну земельну частку (пай), на яку мала право спадкодавець на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН №037162, у зв`язку із тим, що даний сертифікат був виданий 20 серпня 1997 року, тобто після смерті [PERSON] (а.с.17) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією. Сертифікат спадкодавцю видано, а це свідчить що він мав право на земельну частку (пай). Згідно п. 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Висновки суду Враховуючи вище викладене, позов підлягає задоволенню, так як він не суперечить вимогам закону, підтверджується матеріалами справи та визнаний відповідачем. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем [PERSON] . На підставі вище викладеного,

Outcome: approved