Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Адвокат Кучер Я.Г., який здійснює представництво [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з КЗ Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 75\~924,54 грн. за період з 09.05.2022 року по 29.08.2022 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач працювала на посаді консультанта практичного психолога Комунального закладу «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області в період з 28.02.2020 року по 06.05.2022 року. [PERSON] з 06.05.2022 року звільнена з посади практичного психолога Комунального закладу «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області за згодою двох сторін відповідно до ст.36 КЗпП України. В порушення вимог ст.116 КЗпП України відповідач в день звільнення, 06.05.2022 року, не здійснив розрахунку при звільненні та не надав розрахунку сум, які були нараховані при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати. 25.05.2022 року позивач отримала на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 847,20 грн. Для з`ясування правильності та повноти проведення розрахунку при звільненні [PERSON] , адвокат Кучер Я.Г. неодноразово звертався із запитом до відповідача. З відповіді КП «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області від 23.08.2022 року №41 стало відомо, що відповідач не доплатив позивачу грошові кошти у розмірі 8\~181,04 грн., які сплачені позивачу лише 30.08.2022 року. Таки чином, враховуючи те, що середньоденна заробітна плата [PERSON] за два останні відпрацьовані місяці роботи, а саме за лютий та березень 2022 року, складала 937,34 грн., а також враховуючи кількість робочих днів за час затримки розрахунку 81 день, за період з 09.05.2022 року по 29.08.2022 року, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 75\~924,54 грн. Ухвалою суду від 13.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 03.11.2022 року Комунальний заклад «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області подав до суду відзив на позовну заяву згідно якого, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу, оскільки вважає зазначені витрати завищені та недоведені. 15.11.2022 року сторона позивача подала відповідь на відзив згідно якої, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, в матеріалах справи містяться докази понесених позивачем витрат на правову допомогу, які просить стягнути з КЗ Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області на користь [PERSON] . Третя особа Вишгородська міська рада, 24.10.2022 року отримала копію ухвали суду від 13.10.2022 року, копію позовної заяви з доданими до неї документами, що підтверджується копією з розносного журналу для місцевої кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області. З дня отримання ухвали суду від 13.10.2022 року третя особа не скористалась своїм правом та не надала суду пояснення щодо позову або відзив. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Наказом №02-К від 06.05.2022 року [PERSON] звільнено з посади консультанта практичного психолога КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради за згодою двох сторін ст.36 КЗпП з 06.05.2022 року. Як вбачається з довідки КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області від 05.09.2022 року №46, заробітна плата [PERSON] , на посаді консультанта-практичного психолога, за лютий та березень 2022 року склала 20\~152,80 грн. Відповідно до довідки КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської Київської області від 05.09.2022 року №48 вбачається, що при звільненні 06.05.2022 року, [PERSON] недораховано компенсацію за невикористану відпустку в травні 2022 року в сумі 10\~162,78 грн. Дану суму донараховано та виплачено в серпні 2022 року і одержано [PERSON] у заробітну плату 30 серпня 2022 року. Крім того, відповідно до розрахунку компенсації, який міститься у довідці від 05.09.2022 року №48, з вирахуванням податків сума до видачі [PERSON] становить 8\~181,04 грн. При звільненні [PERSON] всі належні їй від КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської Київської області суми не сплачено, що не відповідає ст.116 КЗпП України. Згідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, угода сторін. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 статті 83 КЗпП України, визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Частиною 1 статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно наданих позивачем розрахунків, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 09.05.2022 року по 29.08.2022 року становить 75\~924,54 грн. Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Середній заробіток для виплати працівникові компенсації за час затримки розрахунку при звільненні визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. При цьому згідно з п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Відповідно до довідки КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської Київської області від 05.09.2022 року №46, яка міститься в матеріалах справи, заробітна плата [PERSON] , на посаді консультанта-практичного психолога, за лютий та березень 2022 року склала 20\~152,80\~грн. Отже,\~зурахуванням відпрацьованих днів та годин за два останні місяці середньоденна заробітна плата позивача становить 937,34 грн. (20\~152,80 грн. + 20\~152,80 грн./43 робочі дні = 937,34 грн.). Враховуючи вищевказане, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні [PERSON] становить 75\~924,54 грн. (81 робочий день з 09.05.2022 року по 29.08.2022 року х 937,34 грн. - середньоденна заробітна плата). Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 75\~924,54 грн. за період з 09.05.2022 року по 29.08.2022 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення з КЗ Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області на користь [PERSON] витрат на надання правової допомоги, суд дійшов наступного. Згідно із положенням ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Виходячи зі змісту положень ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст.901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України вбачається, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Як вбачається з договору №2605/2022 про надання правової допомоги від 26.05.2022 року, укладеного між [PERSON] (адвокат) та [PERSON] (клієнт), предметом даного договору є надання правової допомоги щодо захисту порушених трудових прав клієнта Комунальним закладом «Інклюзивно-ресурсний центр» Вишгородської міської ради Київської області та представництва його інтересів в судах усіх інстанцій, прокуратури, правоохоронних органах, органах нотаріату, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності (п.1.1.1). Згідно п.3.2. договору №2605/2022\~про надання\~правової допомоги\~від 26.05.2022\~року,\~за надання\~правової допомоги\~клієнт сплачує\~адвокату суму\~гонорару у\~розмірі 20\~000,00\~грн.\~Гонорар може\~сплачуватися частинами\~в залежності\~від обсягу\~наданої адвокатом\~правової допомоги. Згідно акту №1 від 05.10.2022 року, надання послуг згідно договору про надання правової допомоги №2605/2022 від 26.05.2022 року, загальна вартість наданих послуг складає 16\~800,00\~грн. Як вбачається, з копії квитанції до прибуткового касового ордера №2/08 від 23.08.2022 року, [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги №2605/2022 від 26.05.2022 року сплатила [PERSON] 6\~000,00 грн. Крім того, як вбачається, з копії квитанції до прибуткового касового ордера №5/10 від 05.10.2022 року, [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги №2605/2022 від 26.05.2022 року сплатила [PERSON] 10\~800,00 грн. Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 16\~800,00 грн., що підтверджено квитанціями до прибуткового ордера №2/08 від 2308.2022 року та №5/10 від 05.10.2022 року. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved