Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання в сумі 40138,42 грн. та витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2481 грн. \~ \~В обгрунтування\~\~заявлених позовних\~вимог\~покликається\~на те,\~що\~ТОВ\~ "Рівнетеплоенерго"\~\~здійснює відпуск\~\~теплової енергії\~\~для опалення\~\~та гарячого\~\~водопостачання у\~\~житлове приміщення\~за\~адресою\~ [ADDRESS] ,\~власником якого\~є [PERSON] . Відповідач користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання та зобов`язаний оплачувати за житлово-комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів станом на липень 2022 року виникла заборгованість за надані послуги теплопостачання в розмірі 40138,42 грн. Від добровільного погашення заборгованості відповідач ухиляється. Ухвалою від 17 серпня 2022 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 26 жовтня 2022 року суд замінив первісного відповідача належним відповідачем [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач у вересні 2021 року здійснив платіж за послуги товариства в сумі 800 грн. Оскільки нарахування за спожиті послуги в цьому місяці не проводилися, в квитанції не було зазначено періоду, за який сплачуються кошти, надавач послуг має право зарахувати сплачену суму коштів на погашення заборгованості за попередні періоди, а тому строк позовної давності перервався. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що в січні 2018 року було здійснено повірку лічильника, після якої йому нарахували суму заборгованості за гаряче водопостачання в розмірі 13268,20 грн, з якою він не погоджується. Послуги з підігріву води йому позивач не надавав. В листопаді 2022 року здійснив часткове погашення заборгованості за послуги опалення в сумі 13819,70 грн та за послуги ГВП в сумі 3500 грн. Просить стягнути заборгованість в межах строку позовної давності. Суд, залсухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. \~ \~Суд встановив,\~що\~ТОВ\~«Рівнетеплоенерго» здійснює\~відпуск\~теплової\~енергії для\~опалення\~та\~ гарячого\~водопостачання\~у житлове\~приміщення,\~що\~знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] \~(особовий\~рахунок\~№\~ [NUMBER] ),\~власником\~якого\~є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Аналогічні положення містить і ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час розгляду справи. Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг закріплений також у ст.67, 68, 162 Житлового кодексу України. Відповідно до ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Таким розрахунковим документом є квитанція, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм комунальних послуг. Підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, доказів на спростування зазначеної обставини суду не надано. Відповідач оспорює нарахування в січні 2018 року заборгованості за послуги гарячого водопостачання в сумі 13268,20 грн, однак доказів неправомірності нарахування зазначеної заборгованості щодо обсягів, тарифів, суми, показання лічильника суду не надав. Розрахунок вартості наданих позивачем послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради № 137 від 9 жовтня 2008року, № 6 від 4 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго". Отже, відповідач, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі чинних тарифів. Однак, відповідач, користуючись послугами з теплопостачання ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснював їх оплату частково, внаслідок чого станом на 1 липня 2022 року утворилася заборгованість в розмірі 40138,42 грн за період з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2022 року, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов?язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно з оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] за період з травня до жовтня 2021 року нарахування по опаленню та по ГВП споживачу [PERSON] не проводились. У вересні 2021 року відповідач здійснив оплату за надані послуги в сумі 800 грн. \~ \~Відповідач в\~порушення вимог\~ст.12,\~81\~ЦПК України\~не надав\~доказів,\~що внесена\~у вересні\~2021\~року оплата\~за послуги\~опалення та\~гарячого водопостачання\~є оплатою\~за відповідний\~місяць,\~а не\~оплатою за\~попередній період,\~а тому\~наявні \~підстави \~для переривання строку позовної давності. 28 листопада 2022 року відповідач сплатив на рахунок ТОВ "Рівнетеплоенерго" 13819,70 грн за опалення та 3500 грн за ГВП, що підтверджується квитанціями № 20 та № 21 від 28 листопада 2022 року. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2022 року в сумі 22818,72 грн. Таким чином, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведенного та

Outcome: partial