Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

В серпні\~2022\~року заявник\~звернувся до\~Ковельського міськрайонного\~суду Волинської\~області з\~заявою,\~в якій\~просив встановити факт належності його матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] наступних документів: реєстраційного посвідчення на квартиру [ADDRESS] , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 03.05.1994 року; технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 26.05.1994 року; будинкової книги А №96415, виданої 27.08.2009 року для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] ; ордера №38, виданого 13 квітня 1971 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради на право заняття квартири [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначив, що є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина у виді квартири [ADDRESS] . Заявник стверджує, що являється єдиним її спадкоємцем. На момент смерті матері був зареєстрований та проживав з нею в вищезазначеній квартирі. З метою оформлення спадкових прав він звернувся до нотаріуса, який йому повідомив про розбіжність написання прізвища спадкодавця, його матері, в правовстановлюючих документах на квартиру, а саме: реєстраційному посвідченні, виданому ВОБТІ 03.05.1994 року; технічному паспорті, виданому ВОБТІ 26.05.1994 року; будинковій книзі, виданій 27.08.2009 році прізвище матері зазначено як « [PERSON] », з написанням прізвища в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть - прізвище матері зазначено як « [PERSON] ». Заявник вказує, що така розбіжність позбавляє його можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері, а встановлення факту належності документів потрібне йому для захисту його прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 19.09.2022 заяву [PERSON] залишено без розгляду. Постановою Волинського апеляційного суду від 10.11.2022 ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.09.2022 про залишення заяви без розгляду скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Заявник та його представник до судового засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає\~заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 29.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 29.05.1972 «Горно-Чуйским п/сов. Мамско-Чуйского р-на Иркутской области» (рос. мова), вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01.03.2002 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, дані матері заявника зазначені як « [PERSON] » (українською мовою) та « [PERSON] » (російською мовою). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.02.1969 дані матері заявника зазначені як « [PERSON] », [INFO] . З Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера вбачається, що « [PERSON] » одержала ідентифікаційний номер….» В посвідченні № [NUMBER] , в посвідченні серії [NUMBER] , в посвідченні серії № [NUMBER] , в посвідченні серії [NUMBER] , мати заявника записана як « [PERSON] ». Як вбачається з реєстраційного посвідчення на квартиру, що в [ADDRESS] , право власності зареєстроване за « [PERSON] ». В технічному паспорті, будинковій книзі [NUMBER] та Ордері №38 на квартиру [ADDRESS] , власником даної квартири вказано « [PERSON] ». Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69726988 від 11.08.2022, в реєстрі зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме померлій матері заявника, [PERSON] , яка померла [INFO] , належать: реєстраційне посвідчення на квартиру [ADDRESS] ; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; будинкова книга [NUMBER] , видана 27.08.2009 року для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] ; ордер №38, виданого 13.04.1971 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради на право заняття квартири [ADDRESS] та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на спадщину після смерті матері, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи.

Outcome: approved