Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«БРАЙТ-К» (далі - ТОВ «ФК «БРАЙТ-К») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4/3105938 від 09.01.2020 року в розмірі 131 230,04 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 96 006,51 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 749,61 гривень (станом на 13.09.2021 року); заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 17321,76 гривень (станом на 13.09.2021 року); заборгованості за процентами за користування кредитом - 1 265,20 гривень (станом на 27.10.2021 року, яка нарахована Позивачем за період з 14.09.2021 по 27.10.2021 (включно); - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 2 886,96 гривень (станом на 27.10.2021 року, яка нарахована Позивачем за період з 14.09.2021 по 27.10.2021 (включно) та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.01.2020 між акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») і [PERSON] був укладений кредитний договір № 4/3105938 відповідно до умов якого Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти на споживчі потреби в сумі 125 520 грн строком на 60 місяці - з 09.01.2020 по 08.01.2025. Процентна ставка за кредитом становить 11% річних. Також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30% на місяць від суми кредиту. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Кредитного договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунку Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в День повернення кредиту. Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення будь-якій третій особі. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором, відповідач же, в свою чергу, порушує умови п. 1.1. та п. 2.2 кредитного договору - не здійснює повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту. Як зазначає позивач, в подальшому 05.08.2021 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 у відповідності до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 4/3105938 від 09.01.2020. Відповідно до договору відступлення ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Кредитним договором передбачено право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі у випадку порушення Позичальником графіку платежів та невиконання ним письмової вимоги про погашення боргу. Письмова вимога про погашення заборгованості, яка направлялася [PERSON] проігнорована останнім. У зв`язку з тим, що заборгованість відповідачем не погашена, банк звернувся за захистом порушеного права до суду із даним позовом. Ухвалою від 23.12.2021 року відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.01.2022 [PERSON] в особі представника позивача адвоката Черних В. О., звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» просила суд визнати недійсним з моменту укладення пункт 1.3.2 комплексного договору № 4/3105938, укладеного 09.01.2020 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості: щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору; стягнути з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на користь [PERSON] суму сплаченої за період з лютого 2020 року по квітень 2021 року комісійної винагороди в розмірі 31\~756,56 грн. В обґрунтування\~позову зазначав,\~що встановлена\~банком послуга\~у вигляді\~«плати за\~комісійну винагороду»\~є несправедливою\~умовою кредитного\~договору.\~Обслуговування кредитної\~заборгованості включає\~моніторинг заборгованості,\~під яким\~розуміється електронне\~інформування (нагадування)\~про здійснення\~щомісячних платежів\~по кредиту\~та процентах,\~надання інформації\~щодо стану\~заборгованості через\~дистанційні системи\~обслуговування,\~інформування Позичальника\~про виникнення\~простроченої заборгованості,\~консультування Позичальника\~(як\~усне,\~так і\~письмово)\~модо погашення\~заборгованості,\~своєчасності сплати\~платежів тощо.\~Так,\~позивач належним\~чином виконував\~умови кредитного\~договору,\~у тому\~числі щодо\~сплати щомісячної\~комісійної винагороди,\~що підтверджується\~випискою банку.\~Як вбачається\~з виписки\~з рахунку\~з 07.02.2020\~по 01.04.2021\~року [PERSON] \~було здійснено\~сплату щомісячних\~платежів комісійної\~винагороди на\~загальну суму\~31\~756,\~56\~грн.\~Проте,\~як стало\~на даний\~час відомо,\~покладення на\~позичальника обов`язку\~сплати комісійної\~винагороди та\~відповідальності за\~таку несплату\~суперечать вимогам\~закону та\~заборонена ч.\~3\~ст.\~55\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність»,\~ч.\~1\~ст.\~11\~«Про споживче\~кредитування»,\~а тому,\~на думку\~ [PERSON] ,\~повинні бути\~визнані недійсними\~з моменту\~укладання договору,\~тобто сума\~сплаченої комісійної\~винагороди за\~період з\~лютого 2020\~року по\~квітень 2021\~року в\~розмірі 31\~756,\~56\~грн.\~повинна бути\~повернена позивачу.\~В подальшому\~в письмових\~поясненнях [PERSON] \~посилався також\~на нікчемність пункту 1.3.2 комплексного договору № 4/3105938 від 09.01.2020 року та просив стягнути зазначені грошові кошти. Крім цього, [PERSON] (відповідач за первісним позовом) подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою 19.01.2022 року прийнято зустрічний позов [PERSON] в особі представника адвоката Черних В. О. до ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним прийняти до спільного розгляду із первісним позовом ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», про стягнення заборгованості. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Перейдено до розгляду справи № 382/1621/21 за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] подав відповідь на відзив відповідача за первісним позовом, зазначив, відповідач у своєму відзиві зазначає, що позивач не долучає до позову правила надання споживчого кредиту, які є складовою кредитного договору та слугували для стягнення дострокової заборгованості, разом з тим, позивач вважає, що відповідач вводить суд в оману, оскільки ці правила є загальнодоступними та загальновідомими, та розміщені на офіційному сайті банку. Крім цього, [PERSON] був обізнаний з правилами та умовами банку. Представник відповідача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за зустрічним позовом [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просила суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. А також подала клопотання про зупинення провадження у справі до 382/1621/21 за позовом [PERSON] до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про визнання частково недійсним кредитного договору до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду рішення у цивільній справі № 496/3134/19. Від представника [PERSON] надійшла заява, в якій вона заначила, що не заперечує проти зупинення провадження в цивільній справі № 382/1621/21. Ухвалою від 10.02.2022 зупинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», про стягнення заборгованості та матеріали зустрічного позову [PERSON] в особі представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» та Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним -до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №496/3134/19. Ухвалою від 10.08.2022 поновлено провадження у справі № 382/1621/21. 23.11.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представники ТОВ «ФК «БРАЙТ-К»» та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити в задоволення зустрічного позову просять відмовити. Представник відповідача за первісним позовом адвокат Черних В. О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність та відсутність [PERSON] , зустрічні позовні вимоги підтримують. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Судом встановлено, що 09.01.2020 між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» укладений кредитний договір № 4/3105938, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 125 520 грн строком на 60 місяців з 09.01.2020 року до 08.01.2025 року (включно). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), надалі - графік платежів по кредиту, як день повернення кредиту, повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. За п. 1.2 кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Пунктом 1.3 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду (надалі - проценти) щомісячно, в розмірі 11 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором, а також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.3.2 кредитного договору. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми простроченого платежу (п. 3.1). Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 4/3105938 від 09.01.2020 року належним чином, що підтверджується виписками з рахунку позичальника та розрахунками заборгованості. Відповідач порушив умови п. 1.1 та п. 2.2 кредитного договору та не здійснив повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту. 05.08.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладений договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно даного договору 11.08.2021 року відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 4/3105938 від 09.01.2020 року, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , а тому ТОВ «ФК «БРАЙТ-К»» набуло прав кредитора до позичальника за кредитним договором. Відповідачу направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. Зазначене повідомлення залишилось відповідачем без реагування. Отже, ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідача щодо погашення наявної в нього заборгованості за кредитним договором, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Заборгованість відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору № 4/3105938 від 09.01.2020 року становить 131230,04 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 96 006,51 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 749,61 гривень (станом на 13.09.2021 року); заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 17 321,76 гривень (станом на 13.09.2021 року); заборгованості за процентами за користування кредитом - 1 265,20 гривень (станом на 27.10.2021 року, яка нарахована Позивачем за період з 14.09.2021 по 27.10.2021 (включно); - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 2 886,96 гривень (станом на 27.10.2021 року, яка нарахована Позивачем за період з 14.09.2021 по 27.10.2021 (включно). [PERSON] обставини порушення ним умов договору не спростував, доказів погашення зазначеної заборгованості не надав, розрахунок позивача за первісним позовом належними засобами доказування не заперечив. Разом з тим, вирішуючи питання щодо законності нарахування комісії за п. 1.3.2 договору, суд враховує наступне. Частиною 1статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12цьогоЗакону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19). Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) знов наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «КРЕДІ АРГІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що [PERSON] встановлено щомісячну комісію за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована плата за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 20\~208,72 грн, не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» та стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості в розмірі 111\~021,32 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 96 006,51 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 749,61 гривень (станом на 13.09.2021 року); заборгованості за процентами за користування кредитом - 1 265,20 гривень (станом на 27.10.2021 року, яка нарахована Позивачем за період з 14.09.2021 по 27.10.2021 (включно). Окрім того, з огляду на встановлені у справі обставини, а також сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 висновки, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог зустрічного позову, оскільки п. 1.3.2 не потребує визнання недійсним в судовому порядку (він є нікчемним в силу закону), а відтак у задоволенні зустрічного позову в цій частині необхідно відмовити. У зв`язку з цим же, суд вважає за необхідне у порядку застосування повернення виконаного за нікчемним пунктом правочину стягнути з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на користь [PERSON] 31756,56 грн сплаченої комісійної винагороди. Крім цього, у задоволенні зустрічного позову щодо другого відповідача (ТОВ «БРАЙТ-К») необхідно відмовити, оскільки [PERSON] вимоги до нього фактично не пред`явлені. Оскільки позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 920,43 грн. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач за зустрічним позовом звільнений від сплати судового збору, а тому 992,40 грн судовий збір на користь держави підлягає стягненню з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».

Outcome: partial