Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 10 серпня 2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення середньої заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2022 позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ ПриватБанк задоволенні. Наказ № Э.DN-YB-2021-7296181-п від 09.09.2021 про звільнення [PERSON] скасовано. [PERSON] поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 434615,71 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання. 14.02.2022 АТ КБ «ПриватБанк» отримало заяву позивача від 11.02.2022, з копією рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, про негайне поновлення на роботі та 18.02.2022 повторну заяву. Проте позивача поновлено на роботі не було. Згодом внаслідок здійснення державним виконавцем виконавчих дій виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення було закінчено у зв`язку фактичним виконанням в повному обсязі. 16.05.2022 позивачем було отримано поштове відправлення АТ КБ «ПриватБанк» від 10.05.2022 в якому містились: супровідний лист № 20.1.0.0.0/7-220510/278 від 10.05.2022; копія наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022; копія наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022. Згідно наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022 позивача поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді заступника директора департаменту з 13.09.2021. Згідно наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022 дія трудового договору позивача призупиняється з 11.05.2022. 25.05.2022 за вх. 2755869-ВБ та повторно 07.06.2022 вх. 2847884-ВБ позивач звернувся до відповідача із заявами про нарахування та виплату заробітної плати за період з 11.02.2022 по 11.05.2022, тобто з дня прийняття судом рішення про негайне поновлення на роботі до дня призупинення трудового договору. АТ КБ «ПриватБанк» відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті заробітної плати за період з 11.02.2022 по 11.05.2022 листами від 06.06.2022 та від 27.06.2022. Вважає вказану відмову відповідача неправомірною, у зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача середню заробітну плату за період з 11.02.2022 по 11.05.2022 в розмірі 272162,04 грн. Відповідач надав відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на неодноразове звернення до суду із заявами про роз`яснення рішення суду у зв`язку з відсутністю у рішенні посади на якій слід було поновити працівника, відсутністю у відповідача виконавчого листа про поновлення на роботі, а також невірність даних для обчислення середньоденної\~заробітної плати\~ [PERSON] , а тому просив відмовити в задоволенні позову. Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив в якій заперечував проти доводів відповідача посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність та такими, що спростовуються фактичними матеріалами справи та вказаним рішенням суду від 11.02.2022, а відтак наполягав на задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2022 позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ ПриватБанк задоволенні. Наказ № Э.DN-YB-2021-7296181-п від 09.09.2021 про звільнення [PERSON] скасовано. [PERSON] поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 434615,71 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.№ 7-17). Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2022. 14.02.2022 АТ КБ «ПриватБанк» отримало заяву позивача від 11.02.2022, з копією рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, про негайне поновлення на роботі та 18.02.2022 повторну заяву (а.с. № 26-27). Проте позивача поновлено на роботі не було. 25.04.2022 на підставі заяви позивача та виконавчого листа Соборним ВДВС було відкрито виконавче провадження № 68873056 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/10752/21. Згодом внаслідок здійснення державним виконавцем виконавчих дій виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення було закінчено у зв`язку фактичним виконанням в повному обсязі. 16.05.2022 позивачем було отримано поштове відправлення АТ КБ «ПриватБанк» від 10.05.2022 в якому містились: супровідний лист № 20.1.0.0.0/7-220510/278 від 10.05.2022; копія наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022; копія наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022. Згідно наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09.05.2022 позивача поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді заступника директора департаменту з 13.09.2021. Згідно наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022 дія трудового договору позивача призупиняється з 11.05.2022. 26.05.2022 за вх. 2755869-ВБ та повторно 07.06.2022 вх. 2847884-ВБ позивач звернувся до відповідача із заявами про нарахування та виплату заробітної плати за період з 11.02.2022 по 11.05.2022, тобто з дня прийняття судом рішення про негайне поновлення на роботі до дня призупинення трудового договору (а.с. № 24-25). АТ КБ «ПриватБанк» відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті заробітної плати за період з 11.02.2022 по 11.05.2022 листами від 06.06.2022 та від 27.06.2022 (а.с. № 21-23). Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Так, відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Відповідно до ч. 1 ст. З Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 6 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), в якій відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16. ВП Верховного Суду прийшла до висновку, що встановлений статтею 117КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Посилання відповідача на ст. 431 ЦПК України є безпідставним, адже вказана норма застосовується при виконанні судового рішення в примусовому порядку. Порядок, спосіб, перелік виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню та суб`єкти які наділені правом здійснювати заходи з примусового виконання рішень суду встановлені в Законом України «Про виконавче провадження». Так, заходи з примусового виконання виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, можуть здійснюватися лише державними або приватними виконавцями. Суд також критично оцінює заперечення відповідача в частині невірності даних для обчислення середньоденної заробітної плати [PERSON] , оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2022 у справі № 201/10752/21, залишеним в силі постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2022, встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 4219 грн. 57 коп., а розмір його середньої заробітної плати за місяць складає 90 720 грн. 68 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України - Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні положення містяться в Постанові Пленуму верховного суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» Тому, враховуючи що період часу з 11.02.2022 (день винесення рішення судом про поновлення на роботі) по 11.05.2022 (перший день призупинення дії трудового договору згідно наказу № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09.05.2022) становить три календарних місяця, розмір заробітної плати за вказаний період що підлягає виплаті становить 90720,68 грн. х 3 = 272162,04 грн. Відтак, твердження позивача знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата за період з 11.02.2022 по 11.05.2022 в розмірі 272162,04 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2721,62 грн., оскільки позивача було звільнено від його сплати при пред`явленні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved