Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

28.11.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання в зв`язку з продовженням навчання. Позов обґрунтував тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2002 року, в подальшому з березня 2005 року вони припинили спільно проживати та з того ж часу він проживає разом з матір`ю. Рішенням суду від 29.03.2005 року шлюб між батьками було розірвано, та 09.08.2006 рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області було стягнуто аліменти з відповідача на користь матері на утримання сина [PERSON] . Позивач постійно проживає з матір`ю, повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач в свою чергу перестав брати участь у його вихованні та утриманні. З 2002 року позивач розпочав навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова за денною формою, термін закінчення навчального закладу 30.06.2026 року. В зв`язку з навчанням на денній формі позивач не має змоги самостійно забезпечувати себе та потребує матеріальної допомоги - витрати на оплату навчання, витрати на проїзд, підручники. Мати надає матеріальну допомогу, але її не вистачає, відповідач добровільно не надає матеріальної допомогу на утримання, а тому позивач звернувся з вказаною заявою зо суду та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання в розмірі ј усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову та до моменту закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року. 06.12.2022 року відкрито провадження у справі та в порядку ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження звикликом сторін. Позивач в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши відповідача суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14.01.2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. [PERSON] досяг повноліття, що підтверджується копією паспорту, та 17.10.2022 року вступив до Одеського національного університету четвертого рівня акредитації і зараз навчається на 1 курсі денної форми ФПСР, спеціальність 231 Соціальна робота, ОКР «Бакалавр». Термін закінчення начального закладу 30.06.2026 року, що підтверджується довідкою № 8 від 26.10.2022 року. [PERSON] навчається на денному відділенні, що не дозволяє йому влаштуватися на постійну роботу та отримувати дохід з метою придбання підручників та іншого приладдя для навчання, та оплати проїзду до місця навчального закладу. Мати позивача не має можливості повністю забезпечувати сина в період навчання в навчальному закладі, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Частиною 2\~ст. 141 СК України\~передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.\~199,\~200,\~201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України\~визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Сімейний кодекс України\~встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище наведене, з урахуванням визнання позову відповідачем у судовому засіданні суд вважає за необхідне, з урахування матеріального та сімейного становища сторін,\~позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову\~28.11.2022 року на період навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. При цьому, на підставі ч.1\~ст.191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки суд задовольняє позов, то за правилами\~ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного й

Outcome: approved