Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідачки на її користь заборгованість за договором позики від 12 травня 2021 року у розмірі 3000 доларів США, що в еквіваленті до суми у гривнях за середнім курсом продажу комерційних банків міста Вараш (1 долар США - 40 грн.) становить 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 12.05.2021 року між ними було укладено договір позики, за яким відповідачеві передано у власність кошти в сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США, що в еквіваленті до суми у гривнях за середнім курсом продажу комерційних банків міста Вараш становить 152 625 (сто п`ятдесят дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, забезпеченням зобов`язань відповідача являється розписка відповідача. Відповідач повинна була повернути грошові кошти до 12.05.2023 року протягом дії договору щомісячно до 25 числа, проте зобов`язання не виконує, на усні та письмові звернення не реагує, у зв`язку з чим позивач звернулася із вказаним позовом до суду. Позивач та представник позивача згідно заяви підтримали заявлені позовні вимоги повністю, просять позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Частиною першою статті 1046 ІДК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно договору позики від 12 травня 2021 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 152 625 (сто п`ятдесят дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень, що на день передачі грошей відповідала еквівалентові 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларам США за середнім курсом їх продажу комерційними банками міста Вараш. Сторони за цим договором домовилися про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 12 травня 2023 року. Повна сума позики, що підлягає поверненню, на день остаточного розрахунку має відповідати еквівалентові суми 4500 доларів США на день передачі грошей. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, засвідченою двома свідками віл 12 травня 2021 року. Укладений письмовий договір між сторонами від 12 травня 2021 року відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, розписка від 12 травня 2021 року приймається судом як доказ, який вказує на обставини передачі грошей від позичальника до боржника та зобов`язання останнього їх повернення в обумовлений строк між сторонами мали місце договірні зобов`язання, які відповідач порушив, а тому позов в частині стягнення боргу в розмірі 3000 доларів США підлягає задоволенню Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З підстав викладених вище, Відповідач прийняті на себе зобов`язання за Договором позики належним чином не виконав, що порушує законні права та інтереси Позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості за Договором позики на користь Позивача. З урахуванням вищевикладеного з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 3000 доларів США, оскільки позивачка не надала на момент розгляду справи витяг з банку курсу долара по м.Вараш. У відповідності до ст. 141 ЦПК , України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного, ст.ст. 526,625,1046,1049 ЦК України,

Outcome: approved