Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

21.12.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява від [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, з проханням : стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завданий матеріальний збиток у розмірі 148188 грн. 26 коп.,понесені судові витрати (а. с. 1-4 т. 1). Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що 23.05.2019 на перехресті вулиць Київський шлях та вул. Броварська в м. Бориспіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Renault Megane д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Citroen C2 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 02.08.2019 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Крім того зазначено, що з невідомих причин, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 124 КУпАП, а відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 126 КУпАП. З цих підстав позивачем [PERSON] 27.08.2019 було направлено заяву до Бориспільського ВП з проханням скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] .. Відповідно до відповіді Бориспільського ВП ГУНП в Київській області № Г 336/ні/но/2/0119 від 18.10.2019, в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на п.7 ст.247 КУпАП. Вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ [PERSON] , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.05.2019 відповідно до Звіту №630-19 про розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Megane д.н.з. [NUMBER] від 15 червня 2019 року , на дату оцінки 23 травня 2019 року становить 148188 грн. 26 коп. 29.04.2020 до суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив (а.с. 57-60, т. 1) з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що, хоча постановою Бориспільського міськрайонного суду від 02.08.2019 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні такої пригоди не встановлено. Вказує, що належних та допустимих доказів винуватості відповідача у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді суду не надано. Крім того зазначено, що звіт про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу позивача на зроблений ФОП [PERSON] , який відповідно до сертифікату здійснює діяльність «оцінка колісних транспортних засобів» та не має права робити експертні звіти щодо визначення матеріальних збитків, що є очевидно неналежним доказом. Ухвалою від 07.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( а. с. 42, т. 1). Ухвалою від 24.09.2020 зупинено провадження у даній цивільній справі за з метою залучення правонаступників померлого позивача [PERSON] ( а. с. 143, т. 1). Ухвалою від 13.05.2021 поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] ( а. с. 151, т. 1). 14.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду ( а. с. 160, т. 1). 24.01.2023 представником позивача адвокатом Куцмидою В.І. подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої він просив: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завданий матеріальний збиток у розмірі 72357 грн. 68 коп., витрати на проведення автотехнічної експертизи у розмірі 8500 грн., витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 8500 грн. та понесені судові витрати (а.с. 39-41 т. 2). Ухвалою суду від 24.01.2023, занесеною до протоколу судового засідання, заяву про зменшення позовних вимог залишено без розгляду (а.с.45-46 т.2). Ухвалою від 24.01.2023 поновлено судовий розгляд (а. с. 47, т. 2). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не відомо, відповідно до поданого письмового відзиву, позовні вимоги не визнала та просить відмовити.\~\~ Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи третю особу повідомлено належним чином. Згідно заяви поданої представником третьої особи Сакалюк Д.В. ( а. с. 47, 50 т. 1) просив розгляд справи здійснити без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи та справи про адміністративне правопорушення № 359/4750/19, провадження №3/359/1797/2019, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема у ст.82 цього Кодексу. Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належав транспортний засіб Renault Megane д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а. с. 12, т. 1). [INFO] позивач [PERSON] помер, про що зроблено відповідний актовий запис №15413, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 21.09.2020 Київським міським відділом державної реєстрації смерті ЦМУЮ Міністерства юстиції ( м. Київ) ( а.с. 141, т. 1). 12.03.2021 Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою відкрито заведено спадкову справу № 187/2021 щодо майна померлого [PERSON] (а. с. 149, т. 1). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . З досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи встановлено, що 23.05.2019 о 09.00 на перехресті вулиць Київський шлях та вул. Броварська в м. Бориспіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Renault Megane д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Citroen C2 д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Встановлено, що відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ОБ № 210617 за ст. 124 КУпАП (а. с. 2, справи про адміністративне правопорушення № 359/4750/19). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2019 провадженні у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення ( а.с. 13-15, т. 1, а. с. 46-49 матеріалів справи про адміністративне правопорушення №359/4750/19). За змістом вказаної постанови було встановлено, що з наданих особою, яка притягається до відповідальності відеозапису з реєстратора, який був встановлений на його автомобілі, вбачається, що, дійсно, водій автомобіля марки «Citroen» д.н.з [NUMBER] , рухаючись в м.Бориспіль Київської області по вул..Київський шлях в напрямку м.Києва, в порушення п.8.7.3 (е) ПДР України здійснив виїзд на перехресті з вул..Броварська на заборонений червоний сигнал світлофора, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля марки «Renault» д.н.з [NUMBER] , який в цей час знаходився на перехресті , закінчуючи маневр повороту наліво на вул..Броварська, в результаті чого відбулось зіткнення. Також зазначено, що наведене вище у своїй сукупності викликає сумнів у доведеності факту порушення водієм [PERSON] п.16.6 ПДР України, що стало причиною ДТП і, як наслідок, інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.13-15 т.1). Постанова набрала законної сили 13.08.2019. Крім того постановою поліцейського роти № 1 БПП м. Бориспіль УПП у Київській області від 23.05.2019 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. ( а. с. 3, матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 359/4750/19). За змістом вказаної постанови, 23.05.2019 о 08.00 в м. Борисполі на перехресті вулиць Київський шлях та вул. Броварська водій [PERSON] стала учасником ДТП та не мала полісу ОСЦПВВНТ, чим порушила п. п. 8.1. г ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23.05.2019 транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того у судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно відповідача [PERSON] не складався що підтверджується листом від 18.10.2019 Батальйону ПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ( а.с. 17-18, т. 1). Проте дана обставина, не позбавляє позивача права належними і допустимим доказами доводити той факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Так, згідно з висновком експерта № 837/01/2022 від 17.01.2022 за результатами проведення автотехнічної експертизи Експертно-дослідної служби України (а.с. 198-212, т. 1) встановлено, що автомобіль Citroen виїжджав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а ближню межу пішохідного переходу, відносно напрямку його руху, перетинав на червоний сигнал світлофора. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Citroen повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3., 10.1., 8.7.3 «г», 8.11., 2.3. б ПДР України. Водій автомобіля Citroen, в даній дорожній ситуації мала технічну можливість попередити зіткнення. З технічної точки зору в діях водія автомобіля Citroen вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.3., 10.1., 8.7.3 «г», 8.11., 2.3. б ПДР України, з яких невідповідність вимогам п. 12.4., 10.1., 8.7.3 г, 8.11 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Той факт, що водій [PERSON] виїхала на перехрестя, на якому відбулось зіткнення з автомобілем під керування водія [PERSON] підтверджується відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди (а.с.116 т.1, а.с. 9 матеріалів справи про адміністративне правопорушення №359/4750/19). Крім того, відповідно до висновку експерта № 939/01/2023 від 11.01.2023 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи Експертно-дослідної служби України (а.с. 10-19, т. 2), вартість матеріального збитку (шкоди) власнику КТЗ Renault Megane д.н.з. [NUMBER] становить 60298,07 грн., ПДВ 12059,61 грн., що разом становить 72357,68 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом ст.1166ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що визначено ч. 2 ст. 1187 ЦК України. При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів, які свідчать про те, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний померлому спадкодавцеві [PERSON] автомобіль Renault Megane д.н.з. [NUMBER] , сталася виключно з вини водія [PERSON] , відповідача у справі, що підтверджується вищенаведеною постановою Бориспільського міськраойнного суду від 02 серпня 2019 року про закриття провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та висновком експерта № 837/01/2022 від 17.01.2022 за результатами проведення автотехнічної експертизи. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] , та між її діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, з відповідача на користь позивача слід стягнути завданий матеріальний збиток внаслідок пошкодження транспортного засобу у розмірі 72357 гривень 68 копійок. Враховуючи, що заяву про зменшення позовних вимог представником позивача було подано на стадії судового розгляду та залишено судом без розгляду, позов підлягає частковому задоволенню в розмірі визначеному за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи. Крім того, в порядку, визначеному ст.ст.22,1167, 1187, 1188 ЦК України відшкодуванню підлягають понесені [PERSON] витрати, пов`язані зі складанням Звіту №630-19 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Megane д.н.з. [NUMBER] від 15 червня 2019 року у розмірі 1918 гривень (а.с.44 т.2), Відповідно до вимог ст.141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті: частину сплаченого судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок (пропорційно до задоволених позовних вимог), а також вартість проведених судових експертиз: автотехнічної експертизи та транспортно-товарознавчої експертизи на суму 17000 гривень (а.с.5 т. 1, 30-33 т. 2) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial