Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~26.10.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що з 23.06.2017 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Від шлюбу спільних дітей у них немає. Подружні стосунки з дружиною не склалися через різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільні побут та господарство не ведеться, вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 23.06.2017 року Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинської області за актовим записом № 766, розірвати. До початку судового засідання від позивача надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 23.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинської області за актовим записом № 766 (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через втрату взаєморозуміння та різні погляди на шлюб і сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо один від одного. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, судом не проводиться розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, оскільки [PERSON] у своєму позові просив залишити такі за ним. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved