Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (відповідач-1, ПрАТ «АСК «ОМЕГА»), [PERSON] (відповідач-2) про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, згідно з яким просила суд: 1. Стягнути з ПрАТ «АСК «ОМЕГА» на користь [PERSON] частину недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 23 185,60 грн., пеню у загальному розмірі 2 429,47 грн., втрати від інфляції у загальному розмірі 2 548,87 грн., 3% річних у загальному розмірі 598 грн, а всього 28 761,94 грн.; 2. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов`язані з втратою товарної вартості автомобіля та розмір франшизи у розмірі 21 093,80 грн. 3. Судові витрати у загальному розмірі 3 408,00 грн. покласти на Відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 жовтня 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda», державний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП, було пошкоджено транспортний засіб «Mazda», державний № [NUMBER] , який належить на праві приватної власності [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний № [NUMBER] , винного у дорожньо-транспортній пригоді від 29 жовтня 2019 року була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0012887. Розмір збитку був визначений Страховиком у розмірі 13 457,97 грн. Не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, позивач звернулася до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 26.07.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 22.10.2021 року на адресу суду від відповідача-1 ПрАТ «АСК «ОМЕГА» надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Щодо вимог позову про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та витрат, пов`язаних з втратою товарної вартості автомобіля, судом встановлено наступне. З позовної заяви вбачається, що 29 жовтня 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda», державний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП, було пошкоджено транспортний засіб «Mazda», державний № [NUMBER] , який належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.12.2019 р. у справі № 756/14949/19, що саме дії [PERSON] у вигляді порушення вимог ПДР України стали причиною виникнення даної ДТП. Дана постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили у встановлений строк. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний № [NUMBER] , винного у дорожньо-транспортній пригоді від 29 жовтня 2019 року була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0012887. 06 листопада 2019 року було надано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та перелік необхідних документів, визначених згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] було надано пошкоджений автомобіль для огляду представнику ПрАТ «АСК «ОМЕГА». Окрім того, 19 листопада 2019 року [PERSON] надала заяву із зазначенням відомостей про банківські реквізити одержувача страхового відшкодування. Проте, у вказаній заяві було зазначено суму матеріального збитку у розмірі 20 874 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 17 коп. 14 лютого 2020 року [PERSON] звернулася із заявою до ПрАТ «АСК «ОМЕГА» про незгоду із розміром матеріального збитку, який був зазначений в заяві від 19 листопада 2019 року і просила визнати вказану заяву недійсною. Проте, в подальшому вже в заяві від 28 лютого 2020 року [PERSON] вказувала про те, що сама заява на відшкодування від 19 листопада 2019 року є дійсною, а не дійсною вона просила вважати зазначену суму збитків у розмірі 20 874 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 17 коп. 26 березня 2020 року [PERSON] звернулася із замовленням на проведення незалежної експертної оцінки до ТОВ «Клевер Експерт». Згідно висновку № 160/03-20 від 09 квітня 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda», державний № [NUMBER] складає 55737 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот тридцять сім) гривень 37 копійок, з яких вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 36643 (тридцять шість тисяч шістсот сорок три) гривні 57 копійок, величина втрати товарної вартості складає 19093 (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто три) гривні 80 копійок. Окрім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 85 від 09 квітня 2020 року Позивач поніс витрати пов`язані зі складанням даного висновку у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок. 15 квітня 2020 року на адресу ПрАТ «АСК «ОМЕГА» адвокатом Поліщук Л.І. було направлено уточнення до заяви на виплату страхового відшкодування з проханням здійснити виплату страхового відшкодування у зв`язку зі страховим випадком від 29 жовтня 2019 року на користь [PERSON] за реквізитами вказаними у заяві від 19 листопада 2019 року згідно висновку № 160/03-20 від 09 квітня 2020 року в строк встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також до вказаної заяви було додано копію висновку № 160/03-20 від 09 квітня 2020 року, складеного на замовлення [PERSON] 09 червня 2020 року на адресу АСК «ОМЕГА» було направлено заяву про страхове відшкодування, що підтверджується копією опису, чеком та накладною про поштове відправлення. Вказану заяву АСК «ОМЕГА» було отримано 10 червня 2020 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту «Укрпошти». Окрім того, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0012887 передбачено франшизу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. 19 листопада 2019 року [PERSON] надавала заяву із зазначенням відомостей про банківські реквізити одержувача страхового відшкодування до страховика. Проте, у вказаній заяві з самого початку АСК «ОМЕГА» було зазначено суму матеріального збитку у розмірі 20 874 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 17 коп. В подальшому, сума, яка була сплачена з боку АСК «ОМЕГА» склала 11457 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 97 копійок, що є нижчим від оціненого розміру шкоди. Більше того, спочатку АСК «ОМЕГА» визнавала суму матеріального збитку, значно вищою, а саме 20 874 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 17 коп., проте за рахунок незрозумілих для позивача дій зменшили суму відшкодування майже на 10 тисяч гривень. Заява про виплату страхового відшкодування була подана 09 червня 2020 року на адресу АСК «ОМЕГА» було направлено заяву про страхове відшкодування, що підтверджується копією опису, чеком та накладною про поштове відправлення. Вказану заяву АСК «ОМЕГА» було отримано 10 червня 2020 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту «Укрпошти». Крайній термін для виплати страхового відшкодування - 08 вересня 2020 року. Проте виплата страхового відшкодування з боку страховика була здійснена аж 17 березня 2021 року, тобто з простроченням в більше ніж 6 місяців. Таким чином, зі сторони відповідача-1 залишаються невідшкодованими збитки у розмірі: 23185 (двадцять три тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень 60 копійок. 36643,57 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) -11457,97 гри. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 2000 грн. (франшиза) = 23185 (двадцять три тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень 60 копійок. У постанові Верховного Суду від 15.10.2020р. у справі № 755/7666/19 та Верховного Суду України від 02.12.2015р. у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи вищевикладене, різниця між вартістю матеріального збитку та розміром страхового відшкодування, а саме витрати пов`язані з втратою товарної вартості автомобіля та розмір франшизи, підлягає стягненню з винуватця ДТП, а саме [PERSON] у наступному розмірі: 19093, 80 (втрата товарної вартості автомобіля) грн. + 2000 грн. франшиза= 21093, 80 грн. Дослідивши відзив, суд встановив, що 29.10.2019 р. в м. Києві на перехресті пр. С.Бандери з пр. Оболонським сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та належного позивачу автомобіля «Mazda СХ-5» р/н [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.12.2019 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні вищевказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0012887 від 28.12.2018 р. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників ТЗ регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. 06.11.2019 р. [PERSON] звернулась до ПрАТ «АСК «ОМЕГА» з повідомленням про настання страхового випадку. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно п. 34.3 ст. 34 Закону, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З метою визначення розміру збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda СХ-5» р/н [NUMBER] , Страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , який у визначений Законом строк, 08.11.2019 р. здійснив огляд пошкодженого автомобіля. При цьому позивачка була присутня при огляді, з протоколом огляду КТЗ була ознайомлена, про що свідчить її підпис, та зауважень не висловлювала. За результатами проведеної оцінки було складено Звіт № 2636 від 25.02.2020 р., згідно якого вартість відновлювального ремонту а/м «Mazda СХ-5» р/н [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу (вартість матеріального збитку) становить 15 222,73 грн. (з урахуванням ПДВ на запасні частини). Ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. 10.06.2020 р. на адресу ПрАТ «АСК «ОМЕГА» надійшла заява представника [PERSON] про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на її банківський рахунок. Розмір збитку був визначений Страховиком на підставі Звіту № 2636 від 25.02.2020 р., як вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням фізичного зносу та без врахування ПДВ у вартості запчастин у розмірі 13 457,97 грн. Крім того, п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка за умовами полісу № АО/0012887 становить 2 000 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи склав 11457,97 грн. (13 457,97 грн. - 2 000 грн.), що підтверджується страховим актом №712-14723 та розрахунком суми страхового відшкодування. Виплата страхового відшкодування у вказаному розмірі була здійснена 12.03.2021 р., що підтверджується наявною у справі банківською випискою та визнається позивачем. Отже, зобов`язання з виплати страхового відшкодування були виконані відповідачем-1 в повному обсязі, в розмірі шкоди, оціненої Страховиком у порядку, передбаченому Законом. Враховуючи положення ст. 34 Закону, Страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків, отже у позивачки були відсутні підстави для залучення оцінювача [PERSON] (СОД ТОВ «Клевер Експерт»). Відповідно не може бути прийнятий до уваги Звіт № 160/03-20 від 09.04.2020 р., складений на замовлення [PERSON] . Висновок про правильне застосування вищевказаних норм Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладено в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 301/1075/15-ц. Зокрема, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що страхова компанія у передбачений Законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Позивач не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. На підставі зазначеного, суд поклав в основу рішення звіт про вартість матеріального збитку, замовником якого була страхова компанія. Крім того, наданий позивачем Звіт № 160/03-20 від 09.04.2020 р. не враховує вимоги нормативно-правових актів з оцінки майна. Зокрема, згідно п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 p., виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. В порушення вказаної норми, виклик представника ПрАТ «АСК «ОМЕГА» на огляд оцінювачем [PERSON] пошкодженого автомобіля - не здійснювався, в той час як огляд ТЗ оцінювачем на замовлення Страховика проводився у присутності [PERSON] . Відповідно до п. 32 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМ України від 10.09.2003 р. № 1440, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Як вбачається зі Звіту № 160/03-20, оцінювач визначав вартість збитку станом на момент проведення дослідження - 26.03.2020 p., а не на дату заподіяння збитків - 29.10.2019 р. Огляд пошкодженого автомобіля оцінювачем [PERSON] здійснено 26.03.2020 p., тобто майже через п`ять місяців після настання ДТП 29.10.2019 р. На цей момент пробіг автомобіля становив 8 989 км, що значно перевищує пробіг на момент огляду оцінювачем [PERSON] (5 088 км), що у свою чергу впливає на розрахунки. Крім того, в акті огляду ТЗ від 26.03.2020 р. зафіксовано пошкодження, яких не було на момент огляду 08.11.2019 р. [PERSON] , а саме протитуманний ліхтар задній правий, що свідчить про їх отримання в процесі експлуатації автомобіля після заявленої ДТП. Вартість відновлювального ремонту а/м «Mazda СХ-5» р/н [NUMBER] (36 643,57 грн.) та відповідно вартість матеріального збитку (55 737,37 грн.) визначені оцінювачем [PERSON] з урахуванням ПДВ, що підтверджується поясненнями на аркуші 2 ремонтної калькуляції № 160/03-20, де зазначено: ціни +20%. Документальне підтвердження оплати ремонту в матеріалах справи відсутнє. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із вказаної норми ст. 81 ЦПК України, зокрема, вбачається, що обов`язок доведення полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, які орієнтовані на те, щоб скласти певне позитивне враження у суду про юридичні обставини у справі. Обов`язок доведення зумовлюється настанням для особи несприятливих правових наслідків у разі невиконання або неналежного його виконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по доведенню фактів, якими вона обґрунтовує свої вимоги, тобто, якщо позивач не доведе підстави позову, то суд відмовить у його задоволенні. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Позивачем не доведені обставини та доводи, покладені в обґрунтування своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «АСК «ОМЕГА» недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 23 185,60 грн., з [PERSON] витрат, пов`язаних з втратою товарної вартості автомобіля у розмірі 21 093,80 грн. є незаконними та необґрунтованими, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення недоплаченого страхового відшкодування та витрат, пов`язаних з втратою товарної вартості автомобіля. Щодо вимоги позову про відшкодування 3 % річних, пені та інфляційних втрат, судом встановлено наступне. Відповідач повинен був сплатити страхове відшкодування в загальному розмірі 34 643,57 грн. до 08 вересня 2020 року. 12 березня 2021 року було здійснено часткове відшкодування у розмірі 11 457,97 грн. Сума недоплати склала 23 185,60 грн. Згідно розрахунку позивача, відповідач-1 ПрАТ «АСК «ОМЕГА» зобов`язаний сплатити пеню у загальному розмірі 2 429,47 грн., втрати від інфляції у загальному розмірі 2 548,87 грн., 3% річних у загальному розмірі 598,00 грн. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Outcome: dismissed