Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення на відшкодування шкоди коштів у розмірі 32 757,29 грн., що включають: інфляційні втрати та 3% річних - 31 937,40 грн., судовий збір - 819,89 грн., та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2014 близько 23.10 год. на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне навпроти АЗС «ВОК» с. Струмівка Луцького району по автодорозі на 97 км. Сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "ДАФ ТЕ 95", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, після чого даний автомобіль викинуло на зустрічну смугу, де він зіткнувся з автомобілем "Мерседес Бенц" д.н. [NUMBER] , який рухався на зустріч. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначено, що 28 листопада 2014 року постановою Луцького міськрайонного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення. Вказано, що 30.10.2014 позивач повідомив ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про дорожньо-транспортну пригоду та подав письмову заяву про виплату страхового відшкодування. 30.10.2014 страхова компанія здійснила огляд транспортного засобу та 21.11.2014 була складена ремонтна калькуляція. 11.02.2015 позивач звернувся до страховика ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про проведення перерахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля. В порушення умов договору страхування - полісу № АІ/1974524 від 10.07.2014 ПАТ «УСК «Гарант-Авто» не здійснило виплату страхового відшкодування. 13.12.2016 рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн., 31 937,40 грн. відшкодування інфляційних витрат та 3% річних від знецінення грошових коштів, 819,89 грн. сплаченого судового збору., а всього 82 257,29 грн. 18.08.2017 додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 3 523,20 грн. за проведення судової авто-технічної експертизи Відповідно до оголошення від 05.12.2017 № 35183, розміщеного на сайті Вищого господарського суду міста Києва по справі № 910/9445/16 від 29.11.2017 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Зазначено, що 19.06.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/9445/16 за заявою МТСБУ до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про визнання банкрутом грошові вимоги позивача [PERSON] до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору страхування за полісом № АІ/1974524 від 10.07.2014, були визнані у розмірі 85 780,49 грн. та внесені до реєстру кредиторів. 19.04.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/9445/16 затверджено звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс ПАТ "УСК "Гарант-Авто" та ліквідовано банкрута ПАТ "УСК "Гарант-Авто". Позивач вказує, що 29.11.2021 на адресу Департаменту внутрішнього страхування МТСБУ він направив заяву про проведення регламентної виплати страхової суми в розмірі 85 780,49 грн. за зобов`язаннями ПАТ "УСК "Гарант-Авто" за договором страхування № АІ/1974524 від 10.07.2014. Сума страхового відшкодування становить 85 780,49 грн. та включає: страхове відшкодування в розмірі 49 500, 00 грн., відшкодування інфляційних витрат і 3 % річних від знецінення грошових коштів у розмірі 31 937,40 грн., за проведення судової авто-технічної експертизи у розмірі 3 523,20 грн. та судовий збір у розмірі 819,89 грн. Позивач зазначає, що МТСБУ листом від 20.12.2021 № 3-01-6/45964 повідомив своє рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 53 023,20 грн. Ця сума була зарахована на його картковий рахунок 20.12.2021. Натомість, відповідачем не виплачено 31 937,00 грн. - 3% річних та інфляційних втрат і 819,89 грн. судовий збір, що всього становить 32 757,29 грн. Позивач вказує, що дії відповідача порушують його право на отримання страхового відшкодування, передбаченого умовами договору страхування, укладеного з ПАТ "УСК "Гарант-Авто", що є підставою для їх стягнення в судовому порядку з МТСБУ, до якого перейшли обов`язки за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаного страховика, який ліквідований, що передбачено п. 20.3 ст. 20 та ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У позові також зазначено про понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. за підготовку адвокатом позовної заяви. Ухвалою Дніпровського районного суду від 15.08.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання, роз`яснено сторонам справи порядок подання заяв з процесуальних питань та визначено відповідні процесуальні строки, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 78-80). 19.09.2022 до суду від представника відповідача МТСБУ Патрик Г.Г. надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмови в позові. Зазначено, що відповідно положень п.п. «г1» п. 41 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ сплатило позивачу шкоду за страховика-банкрута ПАТ "УСК "Гарант-Авто" в розмірі 53 023,20 грн., що є відшкодуванням за договором страхування, тобто в межах ліміту відповідальності страховика. Закон не передбачає покладення на МТСБУ обов`язку виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного колишнього учасника МТСБУ, у тому числі й ті, що виникли у зв`язку з невиконанням таким учасником свого обов`язку зі своєчасного здійснення страхового відшкодування, тобто тих, які безпосередньо пов`язані з самим страховиком. По даній справі страхова виплата становить 49500 грн., за відрахуванням суми франшизи, яка й була сплачена МТСБУ у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 29.10.2014 року о 23.00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем "ДАФ ТЕ 95", д.н.з. [NUMBER] , в с. Струмівка Луцького району по автодорозі на 97 км, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, після чого даний автомобіль викинуло на зустрічну смугу, де він зіткнувся з автомобілем "Мерседес Бенц" д.н. [NUMBER] , який рухався на зустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду від 28.11.2014 у справі № 161/18368/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с. 19). 30.10.2014 позивач [PERSON] подавав до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду про пошкодження транспортного засобу "Мерседес Бенц", д.н. [NUMBER] , та заяву про страхове відшкодування по полісу № АІ/1974525 у зв`язку зі страховим випадком (а.с. 7-10). Також 11.02.2015 позивач подавав страховику ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву про проведення перерахунку вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля (а.с. 18). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2016 у справі № 161/700/16-ц стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн., відшкодування інфляційних витрат та 3% річних від знецінення грошових коштів 31 937 грн. 40 коп., судовий збір 819 грн. 89 коп., а всього - 82 257 грн. 29 коп. (а.с. 21-22). Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2017 у справі № 161/700/16-ц стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 3 523 грн. 20 коп. за проведення судової авто-технічної експертизи (а.с. 23). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» та пункту 3 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина 1 ст. 990 ЦК України). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Цей Закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За нормою ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Правовідносини з виплати страхового відшкодування на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням. Відповідно положень частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 06.06.2012 у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15, від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19. Також у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18). З огляду на викладене, існує стала судова практика Верховного Суду, що в разі прострочення боржником (страховою компанією) виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором страхування, зокрема виплати суми страхового відшкодування, страхова компанія зобов`язана на підставі частини другої статті 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 у справі № 910/9445/16 Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", ідентифікаційний код 16467237, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру (а.с. 24-30). Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 у справі № 910/9445/16 визнано кредитором [PERSON] по відношенню до боржника ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на суму 85 780,49 грн. - шоста черга задоволення (а.с. 31-42). За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 у справі № 910/9445/16 [PERSON] визнаний кредитором боржника на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2016 та додаткового рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2017 року про стягнення з ПАТ « УСК «Гарант-Авто» на користь [PERSON] грошових коштів, а саме на загальну суму грошових зобов`язань у розмірі 85 780,49 грн., що включає: 49 500, 00 грн. - суму страхового відшкодування; 31 937,40 грн. - суму відшкодування інфляційних витрат та 3 % річних від знецінення грошових коштів; 819,89 грн. - суму сплаченого судового збору; 3 523,20 грн. - суму за проведення судової авто-технічної експертизи. В силу положень частини 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, встановлені у вищевказаних справах № 161/700/16-ц Луцького міськрайонного суду Волинської області та № 910/9445/16 Господарського суду міста Києва розмір грошової вимоги в сумі 85 780,49 грн., що включає спірні нарахування, та обґрунтованість такої вимоги позивача до ПАТ « УСК «Гарант-Авто», мають преюдиційне значення і не потребують повторного доказування. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/9445/16 ліквідовано банкрута - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (ідентифікаційний номер 16467237) як юридичну особу у зв`язку з банкрутством (а.с. 43-62). Позивач до МТСБУ подавав заяву про відновлення розгляду виплати страхового відшкодування від 15.07.2021 з проханням розглянути подану заяву 18.09.2015 і вирішити питання щодо виконання судових рішень та виплатити страхове відшкодування за зобов`язаннями ПАТ «УСК «Гарант-Авто» (а.с. 63). Також позивач звертався до Департаменту внутрішнього страхування МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування від 29.11.2021 з проханням провести регламентну виплату в розмірі 85 780,49 грн. за зобов`язаннями ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1974524 від 10.07.2014 (а.с. 66). МТСБУ листом від 20.12.2021 № 3-01-6/45964 повідомило позивача про прийняте рішення по справі 28393 про виплату відшкодування шкоди в розмірі 53 023,20 грн. У цьому листі зазначено, що МТСБУ при здійсненні регламентної виплати, передбаченої п.п. «г» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має повноваження лише у частині відшкодування шкоди за договором обов`язкового страхування та не передбачає покладення на МТСБУ обов`язку виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного колишнього учасника МТСБУ, у тому числі тих, що виникли у зв`язку з невиконанням таким учасником свого обов`язку зі своєчасного здійснення страхового відшкодування (а.с. 65). Відповідно виписки АТ КБ «ПриватБанк», 20.12.2021 на рахунок [PERSON] зараховані кошти по справі МТСБУ № 28393 у розмірі 53 023,20 грн. (а.с. 68). Заперечуючи проти позову, сторона відповідача зазначає, що МТСБУ несе відповідальність за зобов`язаннями ліквідованих у процедурі банкрутства страховиків виключно в межах регламентних виплат (страхового відшкодування), натомість інші нарахування, у тому числі, що виникли у зв`язку невиконанням такого зобов`язання, не являються збитком, що відшкодовуються за договором обов`язкового страхування. Виходячи з розміру присуджених рішенням суду коштів на користь [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та суми перерахованих МТСБУ позивачу коштів, убачається, що відповідачем сплачені страхове відшкодування у розмірі 49 500, 00 грн. та вартість проведення судової авто-технічної експертизи у розмірі 3 523,20 грн., що складає загальну суму 53 023,20 грн. Отже, залишаються невідшкодованими позивачу за судовими рішеннями інфляційні втрати та 3 % річних у розмірі 31 937,40 грн. і судовий збір 819,89 грн., а всього 32 757,29 грн. за зобов`язаннями ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що є предметом спору у цій справі. Правовідносини за договором страхування в процедурі ліквідації страховика і після її завершення врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та законодавством про банкрутство. На час порушення Господарським судом міста Києва провадження у справі № 910/9445/16 про банкрутство та на момент визнання ПАТ «УСК «Гарант-Авто» банкрутом діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». З 21.04.2019 набрав чинності та 21.10.2019 введений в дію Кодекс України з процедур банкрутства. За змістом частини 8 ст. 87 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», страхувальники за договорами страхування, за якими страховий випадок настав до дня прийняття господарським судом постанови про визнання страховика банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, мають право вимагати страхові виплати. Відповідно до положень ч. 3 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Норми статті 87 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 92 Кодексу України з процедур банкрутства не регулюють наслідки незадоволення вимог кредиторів в процедурі банкрутства страховика через недостатність у нього майна. Натомість спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють виняток з цього правила щодо страховиків та визначають порядок задоволення вимог кредиторів страховика, що не були задоволені у процедурі банкрутства страховика через недостатність майна страховика. Зокрема, відповідно до пункту 20.3 статті 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Підпунктом "ґ" пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За змістом викладених норм, що регулюють правила переходу від ліквідованого страховика до МТСБУ обов`язків за договором страхування, МТСБУ виконує обов`язки цього страховика відповідно до умов договору страхування в повному обсязі. При цьому преамбула статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - щодо відшкодування МТСБУ шкоди на умовах, визначених цим Законом не може тлумачитись без взаємозв`язку із положеннями підпункту "ґ" пункту 41.1. цієї статті та із положеннями пункту 20.3 статті 20 Закону, пункту 3 статті 20 Закону України "Про страхування". Зазначені нормативні акти в цілому та наведені норми, зокрема, не передбачають винятків із загального правила про майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені) та відповідно до статті 625 ЦК України - сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки спірні відносини виникли з договірних відносин, і позивач продовжує реалізовувати їх в межах договірних зобов`язань, то має місце винятково договірний характер обов`язку чи то страховика, чи то МТСБУ щодо відшкодування шкоди потерпілому. У спірних правовідносинах акцент потрібно ставити не на відшкодуванні шкоди, яка відшкодовується МТСБУ у випадках, передбачених статтею 41 вищевказаного Закону, а саме на переході до МТСБУ обов`язків за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності тих страховиків, які ліквідовані, що передбачено положеннями пункту 20.3 статті 20 та статтею 41 цього Закону. Отже, МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом (частина друга статті 625 ЦК України та пункт 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») суми 3 % річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України та пункт 36.5 статті 36 зазначеного Закону) є невід`ємною/складовою частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування. Саме такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2021 року у справі № 910/14293/19. Ураховуючи наведені норми законодавства України, встановлені судом обставини та зазначені правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача, який визнаний кредитором в процедурі банкрутства страховика, у тому числі на спірні нарахування, слід стягнути визначені судовим рішенням грошові кошти в розмірі 32 757,29 грн. у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, а саме невиконанням умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ліквідованим страховиком ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу між сторонами судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 992,40 грн. (а.с. 5). Позивач також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті послуг адвоката у розмірі 4 000 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. До позовної заяви додано копію договору про надання професійної правової допомоги адвокатом від 15 липня 2022 року укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Явтушенко І.В., за умовами якого адвоката уповноважено на проведення дій з підготовки цивільного позову [PERSON] до МТСБУ про стягнення 32 757,29 грн., підготовку відповіді на відзив та представництво інтересів позивача в Дніпровському районному суді м. Києва у вказаній справі; сторони узгодили вартість 1 години роботи адвоката - 1 000,00 грн. (далі - договір, а.с. 75). На представництво інтересів [PERSON] в Дніпровському районному суді м. Києва на ім`я адвоката Явтушенко І.І. видано ордер серії АС № 1042472 від 04.08.2022 (а.с. 71). Також до позову додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 366 від 12.05.2008 виданого на ім`я Явтушенко І.В. (а.с. 72). 04.08.2022 позивачем та адвокатом Явтушенко І.В. підписано Акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги адвокатом, у якому зазначено, що на виконання договору поведена підготовка цивільного позову [PERSON] до МТСБУ про стягнення 32 757,29 грн.; вартість виконаної роботи становить 4 000 грн., виходячи з 4 годин затраченого часу, узгодженої вартості 1 години роботи адвоката - 1 000,00 грн. Виконана робота прийнята довірителем та оплачена в розмірі 4 000,00 грн. в повному обсязі (а.с. 74). Оплата коштів за договором позивачем [PERSON] адвокату Явтушенко І.В. в сумі 4 000,00 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9/2022 від 04.08.2022 виданої адвокатом (а.с. 73). Отже, підтверджена сума витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 4000,00 грн. і саме у такій сумі ці витрати підлягають стягненню з відповідача, ураховуючи їх фіксування в умовах договору про надання правової допомоги, фактичну наявність надання юридичних послуг з підготовки позову, а також з огляду на те, що позовні вимоги судом задоволено в повному обсязі. У змісті відзиву на позовну заяву не міститься клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу позивача у зв`язку з їх не співмірністю.

Outcome: approved