Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 26 травня 2022 року звернувся із позовом [PERSON] до [PERSON] , за яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, [PERSON] на підставі судового наказу № 521/21421/21 від 23 грудня 2021 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для \~ \~ \~ \~дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 08 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року було розірвано. В період спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: [PERSON] - [INFO] . 23 грудня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси винесено судовий наказ № 521/21421/21 про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку позивача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На сьогоднішній день, у позивача на утриманні перебувають троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Для забезпечення потреб дітей доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/8 частки від усіх доходів позивача, що становитиме 9066,0 грн щомісячно, що є більшим чим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги перебування на утриманні позивача неповнолітніх осіб, позивач вважає за необхідне звернутися за зменшенням розміру аліментів, які стягуються за судовим наказом на утримання малолітньої дитини. 18 жовтня 2022 року представник відповідача - адвокат Масловський Ігор Миколайович надав до суду відзив, в якому просять відмовити позивачу у задоволені позову, а судовий наказ № 521/21421/21 від 23 грудня 2021 року залишити без змін, обґрунтовуючи це наступним. \~ \~ \~ \~Згідно з поданою позивачем, разом з позовною заявою, довідкою про отриману заробітну плату за попередній рік - рівень доходів позивача збільшується; позивач не надає до суду доказів погіршення його стану здоров`я чи матеріального становища; позивач ніяк не підтверджує виникнення будь-яких обставин чи наявність додаткових витрат або покриття будь-яких збитків, що мого б вплинути на рівень його доходів, заробітків чи майнового стану; позивач не повідомляє суд про зміну свого сімейного стану, а відтак презюмується, що він не змінився після розлучення з відповідачем; позивач не надає до суду доказів утримання трьох дітей від попереднього шлюбу чи проведення додаткових витрат на користь когось із них ;надана позивачем довідка про реєстрацію за спільною адресою дітей та позивача не може слугувати достовірним доказом утримання цих дітей; поданий позивачем акт обстеження умов проживання без зазначення дати, взагалі не повинен братися до уваги, оскільки судячи зі змісту документа - його було видано в період спільного проживання позивача та відповідача; факт наявності трьох дітей від попереднього шлюбу не може слугувати підставою для перегляду розміру аліментів, оскільки ця інформація вже була відома на період видачі судового наказу № 521/21421/21 від 23 грудня 2021 року, який оскаржується позивачем; позивач не повідомляє суд про отримання додаткового доходу від функціонування спільного з відповідачем бізнесу, який ведеться, керується та контролюється позивачем (автомийка самообслуговування в нежитловій будівлі за адресою: [ADDRESS] , площею 29,3 м2 та земельна ділянка кадастровий номер 5110600000:01:005:0144, площею 0,0899 га, яку було придбано в період спільного шлюбу позивача та відповідача); на даний час справа № 946/11118/21 про розподіл спільного майна подружжя перебуває на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області; позивач не повідомляє суд про наявність рахунків в закордонних банках; відповідачу під час розгляду справи № 946/11118/21 про розподіл спільного майна подружжя стало відомо, що у позивача є депозитний рахунок в AT «Santander Bank Polska S.A.», Республіка Польща; позивач не повідомляє суд про наявність у нього в особистій власності окрім, квартири в якій він проживає, ще однієї чотирьохкімнатної квартири в [ADDRESS] , та однієї однокімнатної квартири в місті Софія, Республіка Болгарія, які позивач здає в оренду та щомісячно отримує орендну плату. 05 грудня 2022 року представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій він зазначає наступне. Відповідачка вказує, що суду, на момент видачі судового наказу, було відомо про наявність ще трьох дітей на утриманні позивача. Проте, вказане не відповідає дійсності. До відповіді на відзив додається копія заяви відповідачки про видачу судового наказу, з якої не вбачається, що суду була відома інформація про утримання позивачем трьох неповнолітніх дітей. Стосовно погіршення майнового стану, витрат позивача на його дітей, та змін сімейного стану, позивач зауважує наступне. На момент видачі судового наказу такі обставини, як і наявність в нього ще трьох дітей взагалі не досліджувались. Окрім цього, наявність будь-якого спору взагалі виключає поняття наказного провадження. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Позивач наголошує, що, сплачуючи на утримання від своїх доходів на кожну дитину, в нього не залишається жодних грошових коштів на підтримання його власної життєдіяльності. Інших доходів, окрім заробітної платні позивач не має. Належних та допустимих доказів стосовно таких доходів відповідачка до відзиву не надає. Відповідачка зазначає, що у позивача збільшився дохід, проте жодних доказів до відзиву не надає. Також не зрозуміло порівняно з яким саме періодом збільшився дохід позивача. Позивач жодним чином не приховує свої статки, та просить вважати вірним саме ті відомості про його дохід, які ним було надано разом із позовною заявою. Стосовно доказів утримання трьох дітей, Позивач ще раз зазначає, що він вдівець від першого шлюбу. Позивачу відверто не зрозуміло, хто саме окрім нього, може утримувати його дітей. Стосовно бізнесу позивача, то відповідачка не надає жодних належних та допустимих доказів цього твердження. Стосовно рахунків у закордонних банках відповідачка не надає жодних належних та допустимих доказів цього твердження. При цьому, навіть якщо такі рахунки і були, це не свідчить про наявність на них грошових коштів. Позивач не заперечує проти наявності у нього квартири. Проте позивач ще раз зауважує, що, по-перше, наявність у нього нерухомості не свідчить про те що такий факт конвертуються у грошові кошти і по-друге, вказана у відзиві нерухомість перебувала у нього в приватній власності ще до шлюбу із відповідачкою. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено,\~що 08\~листопада 2016\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції в Одеський області, актовий запис № 2196, та який за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року було розірвано. В період спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . 23 грудня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси винесено судовий наказ № 521/21421/21 про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Однак, при винесені вищевказаного судового наказу судом не взято до уваги обставин, які зазначені вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, що передбачають зменшення розміру аліментів. На момент видачі судового наказу такі обставини, як і наявність в позивача ще трьох дітей не досліджувались. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Відповідно до частини 7, 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На сьогоднішній день у позивача на утриманні перебувають троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заробітна плата позивача за 12 останніх місяців без урахування податків складає 1081218,06 грн, за вирахуванням податків 870381 грн. Позивач вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/8 частки від усіх моїх доходів, що становитиме 9066,0 грн щомісячно, що є більшим чим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Перша дружина позивача [PERSON] , мати трьох неповнолітніх дітей, померла [INFO] . Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Сплачуючи утримання від своїх доходів на кожну дитину, у позивача не залишається жодних грошових коштів на підтримання його власної життєдіяльності. Інших доходів окрім заробітної платні позивач не має. Належних та допустимих доказів стосовно таких доходів відповідачка до відзиву не надано. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-и, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18). Відповідно до частин 1, 2 стані 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 48 Конституції України передбачено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, а стягнення більшого розміру аліментів на користь особи, призводить до порушенням прав моїх інших дітей. Частиною 7 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Враховуючи факт наявності на утриманні позивача трьох неповнолітніх дітей, суд вважає таку підставу важливою для зміни розміру аліментів, присуджених за судовим наказом на утримання наймолодшої дитини позивача, з 1/4 до 1/8 всіх видів доходу позивача щомісячно на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , але не менше ніж 50 % та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідно віку. За таких обставин розмір аліментів, що стягуватиметься (витрачається) на кожну неповнолітню дитину позивача, буде однаковим, а сукупно не перевищуватиме 70% його заробітку у відповідності до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved