Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

10 листопада 2022 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з цим позовом в інтересах позивача [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтований тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його син - позивач [PERSON] та його дружина - відповідач [PERSON] . Позивач посилається на те, що перед смертю його батько хворів у зв`язку з чим перебував у безпорадному стані, потребував постійного лікування, стороннього догляду і турботи. Проте, відповідач за весь час хвороби [PERSON] не надавала будь-якої допомоги. Посилаючись на наведені вище обставини, позивач зазначає, що відповідач мала можливість, але свідомо ухилялася від надання спадкодавцю будь-якої підтримки, а тому позивач вважає, що відповідач повинна бути усунута від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1224 ЦК України. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, але останній надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилися, але надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] у смт Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є: його син - позивач [PERSON] та його дружина - відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А ст. 1261 цього Кодексу визначає, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. А згідно з ч. 3 цієї статі не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Оскільки доглядом за [PERSON] займався позивач, а [PERSON] ухилялася від виконання зазначених обов`язків, що було встановлено в ході судового розгляду та не заперечувалося відповідачем, суд дійшов висновку, що вона підлягає усуненню від права на спадкування після [PERSON] . Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved