Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 48488, відповідно до якого з позивача [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» належить стягнути заборгованість у розмірі 64645 грн за кредитним договором № 003-16521-100214 від 10 лютого 2014 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Дельта Банк». Оспорюваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено не на оригіналі кредитного договору, що не був посвідчений нотаріально, а на заяві № 003-16521-100214 від 10 лютого 2014 року. Позивач стверджує, що ніяких заяв про видачу кредиту у 2013 році не підписував, кредитних коштів не отримував, на той час мав недіючий паспорт через відсутність у ньому фотокартки після досягнення 45 років. Нотаріусом не було перевірено документи на безспірність заборгованості та вчинено виконавчий напис за відсутності підтвердження безспірності заборгованості. Зокрема, боржнику вимога стягувача про погашення заборгованості не направлялася, виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості не надавалася. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 48488, вчинений 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, згідно якого з позивача [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Хорн Хоф Івест», належить стягнути заборгованість у розмірі 64645 грн, а також стягнути судові витрати. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2022 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 18 серпня 2022 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест». Згідно з пунктом 1 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 13 травня 2022 року третім особам направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресами їх місцезнаходження. 01 червня 2022 року та 03 червня 2022 року до суду повернуто конверти із вкладенням. Згідно даних довідок ф.20, сформованих представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за вказаною адресою. 18 серпня 2022 року залученому до участі у справі відповідачу ТОВ «Хорн Хоф Інвест» направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою місцезнаходження. 30 серпня 2022 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлені такі фактичні обставини. Відповідно до даних заяви № 003-16521-100214 до 10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» за відкриттям поточного рахунку у гривнях, отриманням кредитної картки з встановленим кредитним лімітом у розмірі 50000 грн строком на 364 дні. На вказаній заяві 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 48488 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 003-16521-100214 від 10 лютого 2014 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» від 10 лютого 2014 року, право вимоги за яким відступлено на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а в подальшому на користь ТОВ «Цикл Фінанс», на підставі договору про відступлення права вимоги № 242/1 від 12 квітня 2021 року. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 28 травня 2018 року до 15 жовтня 2019 року, строк платежу за кредитним договором № 003-16521-100214 від 10 лютого 2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості становить 64595,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 41180,00 грн; простроченої заборгованістю за процентами - 21165,00 грн; заборгованості по пені - 2250,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату у розмірі 50 грн. На підставі договору № 242/Х від 16 вересня 2021 року, право вимоги за кредитним договором № 003-16521-100214 від 10 лютого 2014 року відступлено ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ТОВ «Хорн Хоф Інвест». Вказані обставини підтверджуються даними заяви № 003-16521-100214 від 10 лютого 2014 рок (а.с. 13), даними виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.О. № 48488 від 20 травня 2021 року (а.с. 12), даними договору № 242/Х від 16 вересня 2021 року (а.с. 71-72) та витягу з реєстру прав вимоги до договору № 242/Х від 16 вересня 2021 року (а.с. 73). За заявою ТОВ «Цикл Фінанс» від 14 липня 2021 року, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. від 5 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66395892 на підставі виконавчого напису № 48488, виданого 20 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості у розмірі 64645,00 грн (а.с. 15-16, 18-19). Постановами приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. від 5 серпня 2021 року накладено арешт на кошти боржника (а.с. 22-23), від 11 серпня 2021 року накладено арешт на майно боржника (а.с. 25-26), від 11 серпня 2021 року оголошено розшук майна боржника (а.с. 28-29), від 5 серпня 2021 року стягнуто з боржника основну винагороду та мінімальні витрати виконавчого провадження (а.с. 31-32, 34-35). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до правил вказаної статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Правилами підпунктів 1.1.,1.2. пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі по тексту Порядок), встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно підпункту 3.1. пункту 3 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують\~безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~ Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). За приписами підпунктів 3.5. пункту 3 глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. З оспорюваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості провадиться за період з 28 травня 2018 року по 15 жовтня 2019 року. До складу суми заборгованості при цьому включено заборгованість за процентами. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом і комісію припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Вказані обставини дають підстави вважати, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Також судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис № 48488 вчинено 20 травня 2021 року, тобто поза межами трирічного строку. Зокрема статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких\~\~може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу ( частина1 статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу\~\~II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк\~\~для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування\~\~положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить 3 роки. Визначений договором строк кредитування сплив через 364 дні, починаючи з 10 лютого 2014 року Оспорюваний виконавчий напис № 48488 вчинено 20 травня 2021 року, тобто більш ніж через три роки з дня виникнення у стягувача\~\~права примусового стягнення. Таким чином нотаріус не дотримався вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 20 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Вчиняючи зазначений виконавчий напис, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Таким чином, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази свідчать про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на не посвідченому нотаріально кредитному договорі поза межами встановленого законодавством трирічного строку, за відсутності підтвердження безспірності заборгованості, що свідчить про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. Позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені матеріалами справи, а тому позов є доведеним. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 918 гривень 00 копійок за подання позовної заяви та в сумі 496 гривень за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 1, 45). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача в сумі 1414 гривень. Вирішення питання про скасування заходів забезпечння позову Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2022 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. За змістом статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує в тому числі питання про підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у випадку скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Оскільки суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, заходи забезпечення позову, встановлені відповідно до ухвали від 31 травня 2022 року, продовжують діяти в порядку і у строки встановлені ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» до моменту закінчення виконавчого провадження. На підставі наведеного,

Outcome: approved