Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 27.11.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №314. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.11.2009 року позивач та відповідач уклали шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №314. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем не склались, у зв`язку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. Збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Ухвалою суду від 09.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, надала заяву у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2009 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №314, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2009 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.07.2010 року. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є втрата взаємоповаги, розуміння, внаслідок чого відбулося фактичне припинення шлюбних відносин. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved