Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У вересні 2022 року [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися до суду із позовом в якому просили визнати за ними право власності по Ѕ частини домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Свої вимоги мотивують тим, що позивачі спадщину після смерті батька [PERSON] прийняли, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали (арк. спр. 82,97). Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.45). Процесуальні дії у справі 26 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачам строк для усунення недоліків. 06 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивачів про витребування доказів. 25 жовтня 2022 року, 11 листопада 2022 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою позивача [PERSON] 05 грудня 2022 року продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою позивача [PERSON] 19 грудня 2022 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою позивача [PERSON] 12 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] є дітьми [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження (арк. спр. 7,8). Зміна прізвища позивача [PERSON] із « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб (арк. спр.10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.11). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у належному йому домоволодінні із земельною ділянкою розміром 0,55 га в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] син, [PERSON] онук (арк. спр. 26,27,28,29). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» та у Новоушицькій селищній раді - відсутня (арк. спр. 29, 66 на звороті). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 81 132 гривень (арк.спр.22). До складу домоволодіння входять: житловий будинок, веранда, літня кухня, погріб, сарай, сарай, сарай. Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк. спр. 18-21). Даними спадкової справи №43-2017, підтверджується, що 07 липня 2017 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема за земельні ділянки, розташовані на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району, розміром 0,0956 га, 0,9606 га. 08 липня 2017 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області Макаровою Н.В. на ім`я [PERSON] видані два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після смерті [PERSON] .\~Позивач \~ [PERSON] 19 жовтня 2021 року подав до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (арк. спр. 72 на звороті). Позивачам [PERSON] , [PERSON] відмовлено у\~видачі свідоцтва\~на право\~на спадщину\~за законом\~на житловий\~будинок,\~що знаходиться\~в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановами нотаріуса від 18 вересня 2021 року (арк.спр.24-25, 76-77). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1217, 1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч.1 ст. 1278 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст.1272 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Порядок заведення спадкової справи нотаріусами визначений главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N6296/5 (далі Порядок N6296/5). \~ \~ \~ \~Пунктом 2.1 Порядку N6296/5 передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1298 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Зібрані по справі та безпосередньо дослідженні судом докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Дані спадкової справи підтверджують, ту обставину, що 07 липня 2017 року була заведена спадкова справа за № 43-2017 за заявою [PERSON] від 07 липня 2017 року про видачу свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах спадкової справи наявна довідка № 1532 від 16 червня 2017 року, видана в.о. старости [PERSON] про те, що [PERSON] являється спадкоємцем після [PERSON] , що підтверджується наявністю документів та доглядом за спадковим майном. Надаючи оцінку даному доказу, суд зазначає, що дана довідка не підтверджує факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] , оскільки спадщина відкрилась після 01 січня 2004 року, тому норми ЦК УРСР 1963 року, які передбачають можливість спадкоємця фактично прийняти спадщину (ст. 549 ЦК УРСР), на дані правовідносини не поширюються. Досліджуючи довідки за № 1370 від 23 травня 2017 року та за № 853 від 27 липня 2021 року, видані старостою [PERSON] , які наявні у спадковій справі, суд встановив взаємовиключність інформації, яка в них вказала. Так, у першій довідці зазначено, що згідно погосподарської книги № 4 по с. Вільховець на день смерті [PERSON] в погосподарському номері проживав один. У другій довідці вказано про те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] (сином) та [PERSON] (онуком). Крім того в матеріалах спадкової справи міститься довідка № 493 від 16 червня 2017 року, видана в.о.сільського голови Майдано-Олександрівської сільської ради В.А.Ткача, згідно якої на день смерті [PERSON] проживав разом із [PERSON] в с. М.Олександрівський, Віньковецького району, Хмельницької області. Отже, документи, які містяться у спадковій справі підтверджують наступні обставини. Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] , колишнього Новоушицького району Хмельницької області, оскільки це є зареєстроване місце проживання спадкодавця, про що свідчить довідка за № 1371 від 23 травня 2017 року, а також долучена позивачами до матеріалів позовної заяви довідка за №1061 від 28 вересня 2021 року. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] був зареєстрований його син - позивач у справі [PERSON] , який протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини заяву про відмову від спадщину не подав, тому в силу вимог ч. 3 ст. 1269 ЦК України, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Обставина, на яку міститься посилання у позовній заяві, щодо перебування позивача [PERSON] на час відкриття спадщини у місцях позбавлення волі, жодними доказами не підтверджена. Крім того як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2022 року по справі № 175/2730/20, перебування особи у місцях позбавлення волі не є безумовною ознакою відсутності спільного проживання. По суті позбавлення волі є тимчасовим (на строк, визначений вироком суду) заходом впливу на особу, що вчинила кримінальне правопорушення. На цей строк особа обмежується у праві вільного пересування і виборі місця проживання, проте за нею зберігається місце реєстрації. Водночас позивач [PERSON] на час відкриття спадщини не була зареєстрована та не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька у шестимісячний строк до нотаріуса не звернулась. Надаючи оцінку інформації щодо проживання позивача [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, про що зазначено у довідці № 493 від 16 червня 2017 року, суд такий доказ відхиляє, оскільки він повністю спростовується наявними у справі іншими доказами, зокрема довідками за № 1370 від 23 травня 2017 року , № 1371 від 23 травня 2017 року, № 853 від 27 липня 2021 року, 1061 від 28 вересня 2021 року, в яких міститься дані, що місцем проживання спадкодавця [PERSON] на час його смерті є с. Вільховець, Новоушицького району, Хмельницької області. Доказів встановлення\~судом юридичного\~факту постійного\~проживання [PERSON] \~ разом\~зі спадкодавцем [PERSON] \~ на час відкриття спадщини, суду не надано. Натомість у позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що вона проживала окремо в с. Майдан Олександрівський колишнього Віньковецького району і в передбачений строк 25 грудня 2013 року подала нотаріусу Віньковецької держаної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вказані обставини в ході судового розгляду підтвердження не знайшли. Отже, досліджені судом докази не підтверджують обставину прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті свого батька [PERSON] ні в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ні в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Наявність виданих позивачу [PERSON] державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області Макаровою Н.В., яка виконувала обов`язки Новоушицької державної нотаріальної контори Хмельницької області, 08 липня 2017 року свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки після смерті [PERSON] не свідчить про прийняття [PERSON] у визначеному законом порядку спадщини після смерті батька, оскільки така обставина підтверджується лише фактом подання у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини чи фактом постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину є лише позивач [PERSON] . Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця на спірний будинок суду надана довідка Новоушицької селищної ради Хмельницької області від 17 травня 2021 року, видана на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та не заперечується відповідачем. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду\~на викладені\~вище обставини,\~ позивач\~ [PERSON] має право на успадкування спадкового житлового будинку з надвірними будівлями після смерті [PERSON] , однак з урахуванням заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, суд визнає за ним права власності лише на Ѕ частину спірного домоволодіння, отже позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В той же час відсутні законні підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на Ѕ частину спірного домоволодіння, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] на [ADDRESS] ,пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача [PERSON] підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити частково. Водночас, визнання відповідачем цього позову в повному обсязі суперечить вимогам наведених вище судом норм права, тому не приймається до уваги судом. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною першою та дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України. З урахуванням відмови у позові в частині вимог позивача [PERSON] відсутні підстави для стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору. Також суд враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача [PERSON] на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спірне спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому суд покладає судові витрати у виді судового збору, сплачені позивачем [PERSON] на останню відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та

Outcome: partial