Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР№007415, на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,32 га з кадастровим номером 3510645300:02:000:0262 належить [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що її матір [PERSON] була власником земельної ділянки з кадастровим номером 3510645300:02:000:0262 площею 4,32 га, яка розташована на території Знам`янської селищної ради Знам`янського району Кіровоградської області. Однак, при видачі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР№007415 про право власності на вказану земельну ділянку, вказане прізвище матері як [PERSON] , в той час як по всім іншим документам вона правильно значиться [PERSON] . Мати заявниці померла [INFO] . [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку через розбіжності в написанні прізвища матері. Заявник у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення вимог заяви та просить проводити розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови\~Знам`янської районної\~державної адміністрації\~від 12.03.2002\~№ 99-р[PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,32 га, розташована на території Знам`янської селищної ради Знам`янського району Кіровоградської області кадастровий номер земельної ділянки 3510645300:02:000:0262, про що виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР№007415. Однак у вказаному державному акті зроблена помилка в написання прізвища власника земельної ділянки, а саме вказано, що він виданий [PERSON] . Відповідно до копії паспорту громадянина України [NUMBER] , мати заявниці правильно значиться як [PERSON] . Також прізвище [PERSON] вказано в її пенсійному посвідченні № [NUMBER] , в лікарському свідоцтві про смерть №164 від 28 серпня 2019 року, в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] прізвище народженої дитини та її батьків російською мовою вказані як « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до наданої копії спадкової справи, заведеної після її смерті приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Гріцик Н.М., із заявою про прийняття спадщини звернулася лише донька спадкодавця [PERSON] . Нотаріусом роз`яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через розбіжності в написанні прізвища спадкоємця в правовстановлюючому документі на право власності та в свідоцтві про її смерть, що унеможливлює ідентифікувати факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю. Рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документу. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму\~ Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо ці факти породжують юридичні наслідки. Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту належності спадкодавцю державного акту на право приватної власності на землю підтверджується наявними в справі доказами, право на земельну ділянку ніким не оспорюється та не спростовується доказами, факт, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для оформлення спадкових справ після смерті матері, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved