Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 26 березня 2021 року о 18 годині 07 хвилин на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 490+400 км останній, обіймаючи посаду водія автотранспортних засобів у товаристві з обмеженою відповідальністю «ДЕЙВ ЕКСПРЕС» (далі ТОВ «ДЕЙВ ЕКСПРЕС»), перебуваючи у відрядженні в рейсі, керуючи транспортним засобом марки «IVECO STRALIS» реєстраційний номер [NUMBER] , порушуючи пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Внаслідок скоєного адміністративного правопорушення на позивача, як на керівника ТОВ «ДЕЙВ ЕКСПРЕС», за яким зареєстровано зазначений транспортний засіб, було складено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності. Наказом № 45-ос від 13 липня 2021 року [PERSON] був звільнений з роботи в цей же день за власним бажанням. 20 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67185365 про стягнення з [PERSON] адміністративного штрафу в розмірі 680,00 грн, виконавчого збору 68,00 грн, мінімальних витрат виконавчого провадження - 135,87 грн та 0,03 грн додаткових витрат виконавчого провадження. Посилаючись на те, що [PERSON] проігноровано письмове повідомлення про повернення вищезазначених коштів, сплачених позивачем у зв`язку з накладенням адміністративного штрафу, остання просить стягнути з нього 883,90 грн витрат у порядку зворотної вимоги. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що наказом ТОВ «ДЕЙВ ЕКСПРЕС» № 66-ос від 12 серпня 2020 року, [PERSON] прийнято на роботу з 13 серпня 2020 року на посаду водія автотранспортних засобів та встановлено посадовий оклад відповідно до штатного розпису. Згідно постанови серії 1АВ № 01483258 від 26 березня 2021 року, 26 березня 2021 року о 18 годині 07 хвилин на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 490+400 км зафіксовано транспортний засіб марки «IVECO STRALIS» реєстраційний номер [NUMBER] . Особа, яка керувала вказаним транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б)\~ПДР України. Вищевказаною постановою [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. В момент адміністративного правопорушення, а саме перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, транспортним засобом марки «IVECO STRALIS» реєстраційний номер [NUMBER] керував [PERSON] , що підтверджується наказом № 52 про відрядження від 25 березня 2021 року, наказом № 52/1 про відрядження від 29 березня 2021 року, подорожнім листом № 52 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 25 березня 2021 року та звітом про витрату палива по рейсу № 56 від 07 квітня 2021 року, згідно якого водія транспортних засобів [PERSON] відряджено на 4 доби з 25 березня 2021 року по 28 березня 2021 року та на 10 діб з 29 березня 2021 року по 07 квітня 2021 року для перевезення вантажу по маршруту: пункт завантаження Житомир Україна пункт розвантаження Worms Німеччина, пункт завантаження Schweinfurt Німеччина пункт розвантаження Київ Україна, пункт завантаження Українка Україна пункт розвантаження Котівка Україна. Постановами головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20 жовтня 2021 року та від 22 листопада 2021 року, відкрито виконавче провадження № 67185365 про стягнення з [PERSON] на користь держави адміністративного штрафу в розмірі 680,00 грн та про стягнення з [PERSON] на користь цього відділу державної виконавчої служби виконавчого збору 68,00 грн, мінімальних витрат виконавчого провадження - 135,87 грн та 0,03 грн додаткових витрат виконавчого провадження. Згідно квитанції № 71 від 17 листопада 2021 року, [PERSON] сплатила кошти в розмірі 883,90 грн у зв`язку з накладенням адміністративного штрафу. 06 липня 2022 року [PERSON] було надіслано лист-претензію на адресу відповідача з вимогою здійснити оплату в сумі 883,90 грн протягом семи днів з дати отримання претензії, однак вказаний лист-претензія залишився без відповідного реагування. Наказом ТОВ «ДЕЙВ ЕКСПРЕС» № 45-ос від 13 липня 2021 року, [PERSON] був звільнений з роботи в цей же день за власним бажанням. Відповідно до частини 1\~статті 53-1 Закону України «Про дорожній рух», відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), несе фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Частиною 2 статті 53-1 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, у разі притягнення її до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), має право зворотної вимоги до особи, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Згідно частини 1\~статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 1\~статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 132 Кодексу законів про працю України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності внаслідок порушення відповідачем\~ ПДР\~України та остання має право зворотної вимоги до особи, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України суд\~ присуджує з\~ відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved