Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надало відповідачам послуги з централізованого опалення, але вони неналежно виконують свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , а саме: за період з 01.03.2019 року по 31.08.2022 в розмірі 38353,28 грн., суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 року по 31.08.2022 року 91,49 грн., інфляційні втрати 3527,95 грн., 3% річних 1329,98 грн., а всього стягнути 43302,70 грн. та сплачений судовий збір 2481,00 грн. Процесуальні дії у справі. 25.10.2022 позовна заява надійшла до суду. 08.11.2022 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів. 09.11.2022\~позовна\~заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, зокрема відповідачів шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі відзив на позов не подали, будь-яких клопотань від них не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] зареєстровані за адресою:\~ [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 01.09.2020 року, тому вони є споживачами послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги не здійснювали. За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 01.01.2019 по 31.08.2022 становить 38353,28 грн., плата за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 року по 31.08.2022 року становила 91,49 грн. Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 3527,95 грн. та 3% річних у розмірі 1329,98 грн. З рахуванням тієї обставини, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 01.09.2020 року, тому його солідарна відповідальність починається з дати його реєстрації. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір наданих позивачем розрахунків відповідачами не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч.5 ст.13 вказаного Закону передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачі не виконують покладені законом обов`язки з утримання житла, оплату за надані житлово-комунальні послуги не здійснюють, своїми неправомірними діями завдали позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості, плати за абонентське обслуговування, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, з врахуванням зазначених позивачем періодів і відповідно наданих розрахунків. Водночас, суд враховує, що місце проживання відповідача [PERSON] за вказаною в позові адресою зареєстроване з 01.09.2020 року, а тому вважає, що стягненню солідарно з даного відповідача та інших відповідачів підлягає заборгованість, яка виникла з часу реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною в позові адресою, тобто з 01.09.2020 року по 31.08.2022 року у розмірі 24247,91 грн. За таких обставин, розмір інфляційних втрат та 3% річних також має обраховуватись за вказаний період і становить 1166,29 грн., та 411,11 грн. відповідно. А за період з 01.03.2019 року по 31.08.2020 року підлягає солідарному стягненню заборгованість з двох відповідачів: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 14105,91 грн., інфляційних втрат 2361,66 грн. та 3 % річних 918,87 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в сумі 2481,00 грн., у розмірі, пропорційному розміру заборгованості кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial