Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

У жовтні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТ-Н», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області про скасування свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, закриття розділу у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 головуючим по справі визначено суддю Запорізького районного суду Запорізької області Ачкасова О.М. На підставі ухвали від 26.10.2021 про самовідвід головуючого у справі судді Ачкасова О.М. призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 головуючим по справі визначено суддю Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазова Р.В. Ухвалою суду від 29.10.2021 дана цивільна справа повернута позивачам. Постановою Запорізького апеляційного суду ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 29.10.2021 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022 головуючим по справі визначено суддю Запорізького районного суду Запорізької області Ачкасова О.М. На підставі ухвали від 14.01.2022 про самовідвід головуючого у справі судді Ачкасова О.М. призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2022 головуючим по справі визначено суддю Запорізького районного суду Запорізької області Громову І.Б. З урахуванням наданих уточнень до позову, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають наступне. Позивач [PERSON] вказує, що вона є власником приміщення № 1 будівлі торгівельного комплексу на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. Позивач [PERSON] вказує, що вона є власником приміщення № 2 будівлі торгівельного комплексу на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 03.08.2010, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. Будівля торгівельного комплексу розташована на земельній ділянці площею 0,04\~га, кадастровий номер якої 2322183500:11:001:0450. Продавцем приміщення № 1 та приміщення № 2 будівлі торгівельного комплексу був орендар/забудовник земельної ділянки, на якій була забудована ця будівля. ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» зверталося до суду із позовом про визнання недійсним нотаріальних договорів купівлі-продажу приміщення № 1 та приміщення № 2 будівлі торгівельного комплексу посилаючись на те, що будівля торгівельного комплексу була збудована ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» у процесі спільної діяльності із орендарем/забудовником земельної ділянки, на якій збудована ця будівля. Судом було відмовлено у позові ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» та встановлено, що договір про спільну діяльність було розірвано, а забудовником був орендар. Рішення у цій справі набуло законної сили та залишено без змін касаційною інстанцією. У 2014 році ТОВ «ІСТ САЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» за зверненням до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області отримало рішення виконкому про визначення місця розташування будівлі торгівельного комплексу із зазначенням іншої, ніж у позивачів адреси, а саме: [ADDRESS] . У подальшому у технічному паспорті позивачів було закреслено кульковою ручкою адресу: [ADDRESS] та написано кульковою ручкою адресу: [ADDRESS] . Після цього ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулося до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на будівлю торгівельного комплексу із зазначенням іншої адреси. Відносно вказаної будівлі торгівельного комплексу було незаконно здійснено реєстрацію «двійника» (відкрито реєстраційну справу, присвоєно реєстраційний номер) на об`єкт нерухомого майна із описом: будівля торгівельного комплексу літ. А-2 із адресою: [ADDRESS] (місце розташування: земельна ділянка із кадастровим номером 2322183500:11:001:0450) за ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (відповідач 1). У подальшому була здійснена перереєстрація будівлі торгівельного комплексу на ТОВ «МОНОЛІТ-Н» (відповідач 2) на підставі договору іпотеки, укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2. На момент відкриття розділу «двійника» на будівлю торгівельного комплексу літ.\~А-2 із адресою: [ADDRESS] (місце розташування: земельна ділянка із кадастровим номером: 2322183500:11:001:0450) у реєстрі прав вже існувала реєстрація права власності на цю будівлю торгівельного комплексу із зазначенням адреси: [ADDRESS] , у вигляді двох окремо виділених приміщень приміщення 1 та приміщення 2, щодо яких вже були відкриті розділи у реєстрі, відкриті реєстраційні справи, присвоєні реєстраційні номери. Земельна ділянка з кадастровим номером 2322183500:11:001:0450 була передана [PERSON] в оренду на 12 років за нотаріально посвідченим договором оренди від 10 вересня 2005 року, орендодавцем в якому є Запорізька районна державна адміністрація. Розділи на приміщення 1 (позивач 1 придбала приміщення 1 у [PERSON] у 2015 році, у свою чергу у 2012 році [PERSON] придбав приміщення 1 у орендаря земельної ділянки [PERSON] ), і приміщення 2 (позивач 2 придбала у 2010 році приміщення\~2 у орендаря земельної ділянки [PERSON] ) будівлі торгівельного комплексу у реєстрі прав власності були відкриті значно (на декілька років) раніше ніж розділ «двійник» на цю будівлю у 2014 році за відповідачем 1 (потім перереєстровано на відповідача 2). Відкриття розділу «двійника» та первинна реєстрація «двійник» права власності на будівлю торгівельного комплексу за відповідачем 1 із зазначенням адреси: Запорізька обл., Запорізький р., с/рада. Долинська, комплекс будівель та споруд № 4, відбулися без будь-яких правовстановлюючих документів. Одразу ж після цього будівля торгівельного комплексу була передана відповідачем 1 в іпотеку, а невдовзі після цього відповідач 2 (за згодою відповідача 1) набув «права власності» на предмет іпотеки за договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, наявність незаконної реєстрації на будівлю торгівельного комплексу за відповідачами та незаконно відкритий розділ «двійник» щодо будівлі торгівельного комплексу створює перешкоди позивачам у здійсненні права розпорядження належним їм майном. Зазначені вище обставини були встановлені Запорізьким апеляційним судом у постанові від 03.08.2021 по справі ЄУН 317/2847/17, п№22-ц/807/58/21. З огляду на викладене, позивач [PERSON] просить суд усунути перешкоди у розпорядженні майном шляхом скасування свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, закриття розділу у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, закриття розділу у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Представник позивачів адвокат Никоненко І.С. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначила, що все, що її довірителі бажали би повідомити суду викладено в позовній заяві, а надавати додаткові пояснення та приймати участь в дослідженні письмових доказів відмовилась. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» до суду не з`явився, клопотань, заяв та відзиву до суду не надходило. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ТОВ «МОНОЛІТ-Н» до суду не з`явився, відзиву до суду не надходило. Директор ТОВ «МОНОЛІТ-Н» Ларькін В.М. надав до суду заяву про визнання прийнятого позову таким, що прийнятий з пропуском позовної давності, просив відмовити у його задоволенні. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань та заяв не надала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань та заяв не надав. Вислухавши доводи представника позивача, та самостійно дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 50 ЦПК України встановлено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. У відповідності до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (частини четверта, п`ята статті 188 ЦПК України). Таким чином, зазначеними нормами процесуального права передбачено право позивачів (за відсутності передбачених частинами четвертою, п`ятою статті\~188 ЦПК України підстав) пред`явити позов до кількох відповідачів, об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин. Зі змісту позовної заяви [PERSON] та [PERSON] вбачається, що спір стосується захисту права власності позивачів на будівлю торгівельного комплексу літ.А-2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г., за реєстровим №\~4633, [PERSON] передав у власність [PERSON] нежитлове приміщення будівлі торгівельного комплексу літ. А-2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 660,7 кв. м., розташоване на земельній ділянці площею 0,0400 га, кадастровий номер якої 2322183500:11:001:0450 (а.с. 155-156, т. 1). Право власності на вищезазначене нежитлове приміщення підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 46393969 від 27.10.2015 (а.с. 157, т. 1). Згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 03.08.2010, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім\~О.В., за реєстровим № 1848, [PERSON] передав у власність [PERSON] нежиле приміщення будівлі торгівельного комплексу літ. А-2 №2 в будинку [ADDRESS] (а.с. 158-159, т. 1). Право власності на вищезазначене нежиле приміщення підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 8840818 від 03.08.2010 (а.с. 160, т. 1), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26952842 від 09.08.2010 (а.с. 161, т. 1) витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 48525934 від 27.11.2015 (а.с. 162, т. 1). Матеріали справи містять копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 279754407 від 18.10.2021, за змістом якої 10.12.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. було зареєстровано договір іпотеки № 9878. Іпотечним майном зазначено будівлю торгівельного комплексу літ. А-2, загальною площею 1039,7 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка з кадастровим номером 2322183500:11:001:0450, цільове призначення: для будівництва та функціонування торговельного комплексу та кафе з відкритим майданчиком, площа 0,04 га. Іпотекодержателем є ТОВ «МОНОЛІТ-Н», а іпотекодавцем ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (а.с. 163-164, т. 1). При цьому позивачка [PERSON] раніше вже зверталась з аналогічним позовом до суду з приводу захисту свого порушеного права щодо належного їй приміщення № 2, та постановою Запорізького апеляційного суду від 03.08.2021 у справі ЄУН 317/2847/17, провадження № 22-ц/807/58/21 (а.с. 165-172, т. 1), її позов було частково задоволено, а саме вимоги про скасування свідоцтва, визнання недійсним договору іпотеки в частині приміщення № 2 власником якого вона є. Згідно з приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, на які позивачі посилаються в обґрунтування позовних вимог, були встановлені Запорізьким апеляційним судом у постанові від 03.08.2021 по справі ЄУН 317/2847/17, п№22-ц/8017/58/21, у якій брали участь ті ж самі особи та є преюдиційними для даної цивільної справи. Як видно з копії витягу висновку експерта № 2021-10 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по письмовому зверненню [PERSON] від 12.03.2021 (а.с. 173-174, т. 1) проведеним дослідженням встановлено, що: \~будівля торгівельного комплексу літ. «А-2», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , фактично розташована на земельній ділянці кадастровий номер 2322183500:11:001:0450, місце розташування якої Запорізький район, Долинська сільська рада за межами населеного пункту на перехресті пр. Ювілейний та вул. Запорізького козацтва м. Запоріжжя; \~на земельній ділянці кадастровий номер 2322183500:11:001:0450, місце розташування якої Запорізький район, Долинська сільська рада за межами населеного пункту на перехресті пр. Ювілейний та вул. Запорізького козацтва м. Запоріжжя, інші будівлі та споруди, окрім двоповерхової будівлі торгівельного комплексу літ. «А-2», що розташована за адресою: [ADDRESS] відсутні. За відомостями, які містяться у відповіді ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації вих. №\~326 від 19.02.2021 адреса нерухомого майна, а саме літ. А-2 було змінено 30.04.2014 з поштової адреси: [ADDRESS] на поштову адресу: [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 32 від 10.04.2014 (а.с. 175, т. 1). Так, постановою апеляційного суду встановлено, що державний реєстратор Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області Железняк О.В. у порушення вимог закону здійснив реєстрацію права власності за ТОВ\~«ІСТ САЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» на об`єкт нерухомого майна: будівлю торгівельного комплексу літ. A-2 із адресою: Запорізька область Запорізький район Долинська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 4 (кадастровий номер: 2322183500:11:001:0450) за відсутності у ТОВ «ІСТ САЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» правовстановлюючого документу на останній. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні. Оскільки, рішення виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 32 від 10 квітня 2014 року «Про визначення місцезнаходження об`єкта нерухомого майна» фактично лише про зміну поштової адреси вказаного об`єкта, враховуючи до цього наявну в інформаційному полі загально відому інформацію «неузгодженість територіальної межі» між Запорізьким районом Запорізької області та Хортицьким районом м. Запоріжжя (ст. 82 ч. 3 ЦПК України), саме по собі не є таким правовстановлюючим документом. Різність реєстраційних номерів вказаної будівлі літ А-2, що розташована одночасно і за адресою: Запорізька область Запорізький район Долинська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 4 (кадастровий номер: 2322183500:11:001:0450), і за адресою: [ADDRESS] , свідчить лише про наявність у певний період часу різних реєстрів, а саме:Реєстру ОП «ЗБТІ» (у подальшому ТОВ «ЗМБТІ»), Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Оскільки, ТОВ «ІСТ САЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ» не набувало права власності на спірну будівлю, відповідно не могло передати і не передало, а інші юридичні особи, у тому числі ТОВ «МОНОЛІТ-Н» не могли його набути і не набули за вищезазначеними рішеннями реєстраторів та договору іпотеки, посвідченого нотаріусом Київського міського округу Верповською О.В. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом відхиляються посилання представника відповідача директора ТОВ «МОНОЛІТ-Н» Ларькіна\~В.М. на те, що позивачі звернулись до суду із пропуском позовної давності, оскільки вказаний позов є негаторним та спрямований на усунення перешкод у розпорядженні майном та може бути пред`явлений позивачем до тих пір, поки існує відповідне правопорушення. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду від 29.09.2020 по справі № 648/533/16-ц та постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що переважне право позивачів порушено і воно підлягає відновленню в обраний ними спосіб та з урахуванням вимог ст.\~13\~ЦПК України. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню шляхом скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. При цьому у задоволенні вимоги позивачів щодо закриття розділу у Державному реєстрі прав на нерухоме майно слід відмовити, з огляду на наступне. Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Натомість саме набуття, припинення, перехід речових прав на нерухоме майно відбувається на підставах, визначених законодавством, зокрема, у ст. 11 ЦК України, у тому числі на підставі вчинених правочинів, актів цивільного законодавства, актів органів державної влади та місцевого самоврядування. Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.03.2019 у справі ЄУН 911/3594/17, в якому Верховний Суд вказав, що державна реєстрація певного речового права на нерухоме майно не є підставою для його набуття, а є лише засвідченням державою набуття цього права, яке виникло на підставі певного правочину або іншого юридичного факту, що унеможливлює ототожнення факту набуття права з фактом його державної реєстрації. Сама по собі державна реєстрація права не є підставою його виникнення, оскільки такої підстави закон не передбачає. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідачів не заявляли, тому суд вказане питання не розглядає. Ні підставі вищенаведеного,

Outcome: partial