Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

У березні 2022 року Приватне підприємство «СП-Агросвіт» (далі - ПП «СП-Агросвіт») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , Фермерського господарства «Сім`я 2019» (далі ФГ «Сім`я 2019») про визнання договору оренди землі поновленим, визнання недійсним договору оренди землі та скасування його реєстрації. В обґрунтування позову ПП «СП-Агросвіт» зазначає, що 10 вересня 2010 року між ним і [PERSON] укладено договір оренди землі (далі - Договір), за яким остання передала позивачу у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,81 га (кадастровий номер 6822181300:03:013:0262), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, строком на 10 років. Відповідно до п. 8 Договору після закінчення його строку позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі він повинен не пізніше ніж за один рік до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, а орендодавець зобов`язаний надати відповідь за 30 днів із дати одержання повідомлення. ПП «СП-Агросвіт» виконувало обов`язки за договором добросовісно, а тому здобуло переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Із метою реалізації цього права 05 вересня 2019 року позивач направив [PERSON] лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору, до якого долучено 3 примірники проекту додаткової угоди до Договору. Разом із тим, у строк, встановлений п. 8 Договору, відповідачка не висловила заперечень щодо поновлення договору оренди землі. Отже, укладений між сторонами Договір оренди підлягає визнанню поновленим, вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах. Між тим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПП «СП-Агросвіт» дізналося, що 12 листопада 2020 року між ФГ «Сім`я 2019» і [PERSON] укладено договір оренди землі, за яким остання передала ФГ «Сім`я 2019» у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,81 га (кадастровий номер 6822181300:03:013:0262), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, строком на 10 років. Також було здійснено державну реєстрацію припинення речового права позивача на спірну земельну ділянку та права оренди цієї земельної ділянки за ФГ «Сім`я 2019». Такими неправомірними діями відповідачів порушено права та законні інтереси ПП «СП-Агросвіт», яке має переважне право на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки на новий строк. За таких обставин, позивач просить суд: 1) визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 10 вересня 2010 року, укладений між [PERSON] і ПП «СП-Агросвіт» щодо земельної ділянки площею 1,81 га (кадастровий номер 6822181300:03:013:0262), вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах у редакції, викладеній у резолютивній частині позовної заяви; 2) визнати недійсним договір оренди землі від 12 листопада 2020 року, укладений між [PERSON] і ФГ «Сім`я 2019» щодо земельної ділянки площею 1,81 га (кадастровий номер 6822181300:03:013:0262), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, та скасувати його державну реєстрацію. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву ПП «СП-Агросвіт», у якому вона вказує на те, що позивач до закінчення дії договору від 10 вересня 2010 року не повідомив їй про намір скористатись переважним правом на укладення договору на новий строк, а долучені до позовної заяви лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та додаткова угода до договору оренди земельної ділянки є такими, що відповідачці не вручалися і нею не отримувалися. Натомість у вересні 2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку [PERSON] одержала від ПП «СП-Агросвіт» письмову пропозицію про підписання договору про розірвання укладеного між сторонами Договору та укладення нового договору оренди з розміром орендної плати 6500 грн на рік, від чого відповідачка відмовилася шляхом надсилання відповідного листа-повідомлення. Відтак, у задоволенні позовних вимог ПП «СП-Агросвіт» слід відмовити. Від представника відповідача ФГ «Сім`я 2019» відзив на позовну заяву ПП «СП-Агросвіт» до суду не дадійшов. Ухвалою судді від 22 квітня 2022 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року частково задоволено клопотання представника позивача адвоката Чернова В. В. про витребування доказів та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 16 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача адвокат Чернов В. В. не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності. Представник відповідача ФГ «Сім`я 2019» адвокат Карун В. П. проти задоволення позову заперечив у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. У раніше поданому до суду відзиві на позовну заяву просила розглядати справу за її відсутності. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників справи, які до суду не прибули. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ФГ «Сім`я 2019», дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] належить на праві приватної власності\~земельна ділянка площею 1,8052 га з кадастровим номером 6822181300:03:013:0262, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується державним актом на праві власності на\~земельну ділянку серії ЯЗ № 124221 від 06 лютого 2009 року та інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 241279702 від 21 січня 2021 року. 10 вересня 2010 року [PERSON] і ПП «СП-Агросвіт» уклали договір оренди землі (далі - Договір), за умовами якого [PERSON] передала позивачу земельну ділянку площею 1,81 га (кадастровий номер 6822181300:03:013:0262), розташовану на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, у платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Договір зареєстрований у Ізяславському відділі ХРФДПЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 листопада 2010 року за № 041075400202. Згідно з п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі (не менше 3 % оцінки землі) 455 грн за 1 рік або сільськогосподарською продукцією по собівартості. Пунктом 8 Договору визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 1 рік до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, а орендодавець зобов`язаний надати відповідь за 30 днів із дати одержання повідомлення. Як убачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 241279702 від 21 січня 2021 року, 08 лютого 2019 року здійснено державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за ПП «СП-Агросвіт» (номер запису про інше речове право 30254336). 12 листопада 2020 року між [PERSON] та ФГ «Сім`я 2019» укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого в строкове платне користування на 10 років надано земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6822181300:03:013:0262 площею 1,81 га, яка знаходиться на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Згідно із інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 241279702 від 21 січня 2021 року вбачається, що 12 листопада 2020 року державним реєстратором Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчуком В. В. зареєстровано за ФГ «Сім`я 2019» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6822181300:03:013:0262 площею 1,81 га на підставі вищевказаного договору оренди землі від 12 листопада 2020 року (номер запису про інше речове право 39207324). У той же день здійснено державну реєстрацію припинення речового права ПП «СП-Агросвіт» на зазначену земельну ділянку. Відповідно до листа-повідомлення від 23 жовтня 2020 року [PERSON] повідомила ПП «СП-Агросвіт», що продовжувати дію договору оренди від 10 вересня 2010 року належної їй земельної ділянки чи укладати договір оренди на новий строк наміру не має. Зазначений лист-повідомлення одержано представником ПП «СП-Агросвіт» 28 жовтня 2020 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного у матеріалах справи. Позивачем долучено до позовної заяви копії адресованого відповідачці [PERSON] листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі за вих. № 5 від 05 вересня 2019 року та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 10 вересня 2010 року про продовження терміну дії договору на той саме строк та на таких саме умовах. Доказів отримання відповідачкою даних документів суду не надано. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За змістом частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У силу частини 1 статті 638 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною 2 статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 06 жовтня 1998 року (далі - Закон № 161-ХІV) визначено порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно з частиною 1 статті 13, частиною 1 статті 14 Закону № 161-ХІV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (частини 1, 2 статті 15 Закону № 161-ХІV). Із положень частини 1 статті 31 Закону № 161-ХІV слідує, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Порядок поновлення договору оренди землі регулюється статтею 33 Закону № 161-ХІV, згідно якої по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частини 1-5). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (частина 6). Відповідно до частин 8, 11 статті 33 Закону № 161-ХІV додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Положення статті 33 Закону № 161-ХІV узгоджуються із загальною нормою частини 1 статті 777 ЦК України, що закріплює переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк і передбачає певну процедуру здійснення цього права. Права наймача, встановлені статті 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів установлені статтею 16 ЦК України. Як передбачено частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону № 161-ХІV було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони у цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення із надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша п`ята статті 33 Закону № 161-ХІV). У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону № 161-ХІV). При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку. Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме: частини шостої статті 33 Закону № 161-ХІV. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 22 вересня 2020 року (справи № 313/350/16-ц і № 159/5756/18), яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У свою чергу, змістом статті 126-1\~ЗК України передбачено, що, зокрема, договорами оренди землі може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів. Частиною другою вищевказаної норми визначено, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Відповідно до\~Перехідних положень Закону № 161-ХІV правила, визначенні\~статтею 126-1 ЗК України\~щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Пунктом 8 Договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 1 рік до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, проте вказані дії орендарем виконанні не були. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2010 року між [PERSON] та ПП «СП-Агросвіт» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Ізяславському відділі ХРФДПЦДЗК 11 листопада 2010 року. Цей договір укладено сторонами на 10 років, тобто до 11 листопада 2020 року. Доказів на підтвердження того, що лист-повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі разом з проектом додаткової угоди було надіслано позивачем [PERSON] та вручено чи отримано нею у будь-який спосіб, ПП «СП-Агросвіт» суду не надано, а відповідачкою така обставина заперечується. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів дотримання ним вимог частини другої\~статті 33 Закону №\~161-ХІV і пункту 8\~Договору, не повідомив відповідачку не пізніше як за 1 рік до закінчення строку дії договору про намір його поновити. Надіслання позивачем відповідачці [PERSON] пропозиції про підписання договору про розірвання укладеного між сторонами Договору та укладення нового договору оренди з розміром орендної плати 6500 грн на рік (копії проектів таких документів, на яких наявні підписи представника ПП «СП-Агросвіт», додані відповідачкою до свого відзиву на позовну заяву) не свідчить про дотримання вимог законодавства та умов Договору щодо поновлення договору оренди землі. Тому суд вважає, що переважне право ПП «СП-Агросвіт» на укладення з [PERSON] договору оренди землі припинилося та не підлягає захисту. Доводи позивача про те, що мають місце підстави для визнання поновленим договору оренди землі, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк і на тих саме умовах у редакції, викладеній у резолютивній частині позовної заяви, суперечать фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства. Відтак, позов ПП «СП-Агросвіт» у частині вимог про визнання поновленим договору оренди землі, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк і на тих саме умовах у редакції, викладеній у резолютивній частині позовної заяви до задоволення не підлягає. Позивач також пред`явив позовну вимогу про визнання недійним договору оренди землі від 12 листопада 2020 року, укладеного між [PERSON] і ФГ «Сім`я 2019» щодо земельної ділянки площею 1,81 га (кадастровий номер 6822181300:03:013:0262), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, та скасування його державної реєстрації. Переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до\~статті 3 ЦПК України,\~буде порушене у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18). Згідно з частиною 1\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина 2\~статті 319 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Із змісту спірного договору оренди землі вбачається, що такий укладено 12 листопада 2020 року, тобто після закінчення дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ПП «СП-Агросвіт» 10 вересня 2010 року. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд враховує, що [PERSON] є власником земельної ділянки і скористалася своїм правом розпоряджатися нею на власний розсуд, у тому числі укладати договір оренди з іншими орендарем, оскільки строк дії попереднього договору оренди закінчився, відтак відсутні підстави для визнання договору недійним, оскільки він укладений відповідно до норм чинного цивільного законодавства. Відтак, позов у цій частині вимог до задоволення не підлягає. Оскільки позовні вимоги ПП «СП-Агросвіт» про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 12 листопада 2020 року, укладеного між [PERSON] і ФГ «Сім`я 2019» щодо земельної ділянки площею 1,81 га (кадастровий номер 6822181300:03:013:0262), є похідними від вимог про визнання оспорюваного договору недійсним, вони теж до задоволення не підлягають. Відповідно до статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed