Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

13.10.2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн. щомісяця з дня звернення до суду з позовом і до досягнення повноліття дитиною. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що у [INFO] народилася донька [PERSON] . Дитина проживає з матір`ю та відповідно перебуває на її матеріальному забезпеченні. Відповідач не виконує покладені на нього обов`язки по утриманню дитини, у зв`язку з чим позивач самостійно здійснює утримання спільної з відповідачем дитини та для захисту прав дитини звернулась до суду з цим позовом. 19.12.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому відповідач не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в сумі 3 000,00 грн. Як зазначив відповідач, він сплачує 7 000,00 грн. за орендоване житло (орендна плата та комунальні платежі). Перед виїздом дружини за кордон, як зазначив відповідач, він віддав усі свої збереження дружині та дитині. На даний час дохід відповідача становить лише заробітна плата за основним місцем роботи, тому стягнення аліментів в розмірі 5 000,00 грн. буде надмірним тягарем для відповідача, враховуючи розмір його доходів на даний час. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечили проти часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, вислухавши сторони та врахувавши процесуальні заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 24.12.2017 року. Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками дитини є - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Водночас, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач не надав суду доказів на спростування тієї обставини, що дитина проживає з матір`ю, не заперечував зазначену обставину в судовому засіданні. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як вбачається з позовної заяви, утриманням дитини займається позивачка. Відповідач не надав доказів надання матеріальної допомоги на утримання дитини з моменту припинення спільного проживання з позивачем. Так оскільки відповідач не надав суду доказів, що він сплачував кошти на утримання дитини чи надавав кошти добровільно та їх суми, а судом встановлено, що відповідач не приймає належним чином участь в забезпеченні дитини, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 13.10.2022 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров`я дитини (доказів, що дитина потребує спеціального лікування, чи перебуває на медичному обліку суду не надано). Судом встановлено, що відповідач є працездатним та отримує дохід, не має інших осіб на утриманні, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, право дитини на належне матеріальне забезпечення, а тому суд визначає аліменти в розмірі 4 000,00 грн. (що фактично становить ј доходу відповідача) на дитину з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 13 жовтня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial