Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~ до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що він\~разом з\~батьками [PERSON] \~та [PERSON] \~приватизували 4-х\~кімнатну квартиру\~ [ADDRESS] . Відповідач, яка є його рідною сестрою, проживала у цій квартирі, але виїхала з неї добровільно у 1994 році, стала проживати окремо від батьків. Вже проживаючи окремо, відповідач з дозволу батьків була у квартирі зареєстрована з 24.05.1996 по 18.02.2003. Після приватизації квартири він та батьки дозволили, з 11.06.2003, [PERSON] знову зареєструватись у їх квартирі. [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] і його матір [PERSON] . Отже, на даний час він є єдиним живим офіційним власником квартири, але у ній не проживає, а єдиною зареєстрованою у цій квартирі особою є [PERSON] , яка у ній фактично не проживає з 1994 року, а тому вона втратила право користування даним житлом. На сьогодні у даному будинку відповідач не мешкає, житло залишила добровільно, проте він змушений оплачувати комунальні послуги і за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом. Після смерті його батьків виявились значні їхні борги по оплаті комунальних послуг за квартиру. Для погашення існуючих боргів та з метою підтримання квартири у належному технічному та жилому стані, він знайшов орендарів, поселив їх у квартиру, уклав із ними відповідний договір від 23.07.2022. У вересні 2022 року відповідач дізналась про те, що він здав свою квартиру в оренду і подзвонила про це у поліцію, повідомивши, що у квартирі незаконно проживають сепаратисти. При цьому відповідачка повідомила, що вона має право на таке звернення бо вона у цій квартирі офіційно зареєстрована і має право на проживання у ній. Це повідомлення викликало виїзд наряджу поліції до орендарів, мене також стали турбувати працівники поліції. Отже, відповідачка вчинила дії, які свідчать про те, що вона заважає йому вільно і на власний розсуд виконувати свої права власника житла, не визнає їх. Той факт, що відповідач і досі зареєстрована у його житлі, дозволяє їй у будь-який момент претендувати на вселення у його квартиру. На підставі викладеного, позивач прохав суд визнати [PERSON] такою, що втратила\~ право користування житлом за адресою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилась,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлена належним\~чином , про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.04.2003 року органу приватизації виконавчого комітету м. Лубни посвідчено, що квартира (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Даний факт також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.06.2003, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.10.2022 року. (а.с. 13, 14, 19) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.04.2020 року [PERSON] помер [INFO] в м. Лубни Полтавської області. (а.с. 17) [PERSON] померла [INFO] в м. Лубни Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2022 року (а.с. 18) Відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується будинковою книгою будинку [ADDRESS] . (а.с. 25-29) Згідно актів від 28.03.2013 року, 03.10.2014 року, 11.12.2019 року, 20.10.2022 року за адресою [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але за даною адресою фактично не проживає більше 10 років з 1994 року. (а.с. 21-24) На підставі договору оренди житлового будинку від 23.07.2022 року [PERSON] передав орендареві [PERSON] за плату на певний строк у користування житловий будинок загальною площею 73,6 кв.м., що стоїть окремо, з підсобними спорудами (гаражем), що розташоване за адресою: [ADDRESS] . (а.с.30-32) Позивачем [PERSON] в позові зазначено, а його представником в судовому засіданні підтверджено, що відповідач [PERSON] заперечує щодо передачі спірного житлового приміщення в оренду, вона з цього приводу зверталась до органів поліції, що свідчить про створення їй перешкод в користуванні даним житловим приміщенням та наявності спору щодо нього. Крім того, позивачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження того, що він є власником всієї спірної квартири [ADDRESS] , а не її частки. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України) Ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Вимогами ст.\~1223\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті.\~У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) Згідно ч.ч.\~3,\~5\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В ході розгляду справи судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Медведєв [PERSON] та [PERSON] доводились батьками позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] Медведєв [PERSON] та [PERSON] померли, після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на вищевказану квартиру. Відомостей на підтвердження наявності спадкоємців за заповітом, суду не надано. Згідно п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відомостей про відмову відповідача [PERSON] від прийняття спадщини після смерті її батьків матеріали справи не містять. Таким чином, сукупність встановлених судом обставин свідчить про відсутність підстав щодо визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . З огляду на вищевикладене суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.

Outcome: dismissed