Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Немирівської міської ради, [PERSON] про продовження строку для прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що [INFO] у віці 90 роки в с. Кароліна Вінницького району помирає [PERSON] , який постійно проживав в даному селі та був зареєстрованим. 22 липня 2019 року покійний підписав заповітне розпорядження, відповідно до змісту якого він заповів позивачу - [PERSON] - житловий будинок, земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку, розміщених в с. Зеленянка колишнього Немирівського району. В цей же день даний заповіт було посвідчено відповідальною особою Зарудинецької сільської ради Немирівського району. Іншим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється його рідна дочка - [PERSON] . Так, позивач не встиг звернутись до нотаріуса у шестимісячний термін після смерті [PERSON] , тобто до [INFO] , із письмовою заявою про прийняття спадщини, так як в зв`язку із введенням воєнного стану не зумів здійснити всі необхідні дії направлені на збір відповідних документів щодо відкриття спадкової справи - в тому числі займався волонтерською діяльністю. Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зазначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Таким чином, письмове не звернення позивача до нотаріальної контори у шестимісячний термін після смерті [PERSON] , враховуючи обмеження та умови воєнного часу, змушує його просити суд продовжити строк для прийняття спадщини після смерті покійного для оформлення спадкових прав відповідно до заповіту. Виклад позиції відповідачів. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 19.12.2022 року. [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 19.12.2022 року. Заяви, клопотання позивача, відповідачів Від позивача та відповідачів заяв і клопотань по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19.12.2022 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі. В судове засідання сторони по справі не з`явилися, від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Від представника відповідача Немирівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Так як від відповідачів подана заява про визнання позову, тому суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає. Дослідивши матеріали справи, а саме паспорт позивача [PERSON] (а.с.5), свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 10 лютого 2022 року (а.с.6), заповіт [PERSON] , від 22 липня 2019 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 19 (а.с.7), витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2018 року (а.с.8), довідку, видану виконавчим комітетом Немирівської міської ради від 23.11.2022 року про те, що громадянин [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , а за законом [PERSON] (а.с.10) та враховуючи заяву про визнання позову відповідачами, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини . Частиною першою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Позивач причиною пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вказує те, що 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан, через початок воєнних дій зі сторони росії, внаслідок цього у нього не було можливості подати заяву про прийняття спадщини. Висновки суду Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved