Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

02 вересня 2022 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 12.01.2017 року та отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини в строк з 19.03.2021 по 19.09.2021 рр. Спадкоємцем померлого є [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем. 03.09.2021 року Банком направлено претензію кредитора до Кобеляцької державної нотаріальної контори та 17.09.2021 року отримано відповідь. 28.09.2021 року Банком до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, вимоги якої не були виконані. Тому Банк звернувся до суду та просив стягнути із відповідача як із спадкоємця заборгованість у розмірі 7 852,04 гривень по кредитному договору від 12.01.2017 року та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.105-107). Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 11 жовтня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Померлий [PERSON] був рідним\~ братом\~ відповідача\~ [PERSON] . В розумінні статті 1268 ЦК України, відповідач ніколи не був спадкоємцем померлого [PERSON] . Останній як на дату смерті, так і за час життя не проживав спільно з відповідачем [PERSON] . Відповідач не звертався із заявою про прийняття спадщини та він ніколи не був підписантом або поручителем щодо кредитних угод померлого [PERSON] . Жодних правових підстав для стягнення з відповідача боргів наразі не існує. Відповідач перебуває за кордоном, унаслідок чого не має можливості отримати інформацію про те, чи було зареєстроване місце проживання померлого в належному відповідачу будинку. Навіть у разі не приведення за час життя з боку померлого у відповідність реєстрації місця проживання, вказані обставини жодним чином не свідчать про факт їхнього нібито спільного проживання. Таким чином, відповідач прохав відмовити в задоволенні позовної заяви. 04 листопада 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій прохала позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповіді на відзив вказано, що спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем. Дана обставина підтверджується копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] , де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Враховуючи, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за однією адресою з відповідачем, а саме: [ADDRESS] , позивач вважає, що відповідач, який не подав заяви про відмову від прийняття спадщини в період з 19.03.2021 по 19.09.2021 рр., є таким, що прийняв спадщину від померлого позичальника [PERSON] , в зв`язку з чим має відповідати за його борговими зобов`язаннями. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 12.01.2017 року, уклав договір про надання банківських послуг та отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.23-24). Згідно розрахунку сум заборгованості (а.с.13-17), станом на дату смерті [PERSON] свої кредитні зобов`язання не виконав, заборгованість перед Банком не погасив, а тому в нього утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 7 852,04 гривень. [INFO] [PERSON] помер (а.с.88). [PERSON] є рідним братом [PERSON] . З метою реалізації права як кредитора спадкодавця, АТ КБ «ПриватБанк» направив до Кобеляцької\~ державної\~ нотаріальної\~ контори\~ претензію кредитора від 06.08.2021 року, в\~ якій прохав включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу, про що зробити запит в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком в розмірі 7 852,04 грн.; повідомити\~ Банк чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; надати відомості про осіб, які подавали заяву про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; надати відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с.90). З довідки Кобеляцької державної нотаріальної контори від 07.09.2021 року № 884/02-14 вбачається, що зазначена вище претензія Банку долучена до спадкової справи № 287/2021 після померлого [INFO] [PERSON] . Надіслати інформацію про коло спадкоємців не має можливості, оскільки за змістом ст.1281, 1282 ЦК України, вимоги кредитора до боржника вирішуються без участі нотаріальної контори (а.с.91). Позивачем було направлено лист-претензію від 21.09.2021 року до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 7 852,04 гривень за кредитним договором від 12.01.2017 року (а.с.92). Проте суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримав лист-претензію. При поданні позовної заяви представником позивача було заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: інформацію про останнє місце реєстрації позичальника, інформацію про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року витребувано дані докази (а.с.105-107). Відповідно до інформації Білицької селищної ради від 15.09.2022 року (а.с.111), інформація про реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] на дату смерті [PERSON] відсутня. Згідно повідомлення Кобеляцької державної нотаріальної контори № 458/01-16 від 16.09.2022 року, після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 287/2021. Спадкоємцями за законом є син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.112-115). Також представником позивача подавалось клопотання про витребування доказів щодо наявності чи відсутності рухомого/нерухомого майна, належного спадкодавцю [PERSON] . Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року клопотання задоволено частково та витребувано судом самостійно із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна інформацію про майно, яке належало померлому [PERSON] (а.с.149-150). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.162-163), за [PERSON] зареєстровано нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 57,4 кв.м. Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, рухоме майно, рахунки відкриті в банківських установах в [PERSON] відсутні (а.с.168). Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки боржник помер, відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц). У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: в разі прийняття майна в спадщину; в межах вартості успадкованого майна; в розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Позивач зазначає, що в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] . На підтвердження даної обставини Банк посилається на копії паспортів позичальника [PERSON] (а.с.83-84) та відповідача [PERSON] (а.с.85-87), де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Однак суд прийшов до висновку, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 лютого 2019 року (справа № 336/5443/16). Позивач не надав суду доказів того, що відповідач прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та успадкував конкретне майно в натурі. Судом встановлено, що після смерті позичальника [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцями за законом є син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.112-115). Отже, [PERSON] не є спадкоємцем, який прийняв спадщину та не отримував після померлого майно у спадщину, тобто не є боржником. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не прийняв спадщину після померлого [PERSON] , правові підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним зобов`язанням спадкодавця [PERSON] відсутні, тому суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, суд відмовляє також і в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed