Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

24.11.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 12.04.2021 року між [PERSON] (далі відповідач) та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») було укладено договір позики № 1917697, який підписано електронним підписом позичальника. За умовами договору позики позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити відсотки від суми позики. Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 5 від 21.09.2021 року, доданого до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 955 грн. 96 коп., з яких: 6\~030 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12\~925 грн. 96 коп. - заборгованість за відсотками. Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав зобов`язання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 14/06/21 від 14.06.2021 року в сумі 18 955 грн. 96 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 05.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем отримано копії позовної заяви з доданими до неї документами, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Йому запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.04.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1917697. Згідно з п. 1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 договору позики сума позики становить 6 030 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) за день 1,99 %. Дата позики 12.04.2021 року. Дата повернення позики 12.05.2021 року. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70 % . 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується копією даного договору, наявною в матеріалах справи. Так, з наявного в матеріалах справи витягу з реєстру боржників № 5 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до [PERSON] в сумі 18\~955 грн. 96 коп., яка складається з основного боргу 6\~030 грн. та відсотків - 12\~925 грн. 96 коп. Пунктом 3 договору позики встановлено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору позики позичальник ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку), у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору; а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) йому знайомі. Відповідно до п. 5 договору позики договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦК України \~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~4\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Розмір та склад заборгованості за договором позики [PERSON] не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по договору позики суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання умов договору позики, добровільно позику не повернув. Викладені у позові обставини та розрахунок заборгованості відповідачем не оспорені і не спростовані. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved