Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

18 травня 2021 року фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором найму (суборенди) нежитлових приміщень, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором найму (суборенди) нежитлових приміщень № ЧП-0519 в загальному розмірі 194\~469,66 грн., яка складається з: - заборгованості з суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 07 червня 2020 року - 25587,43 грн.; - індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 2476,02 грн.; - 3 відсотків річних від простроченої суми заборгованості з суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 1\~188,80 грн., - пені за порушення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 144\~746,46 грн., - індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 422,70 грн., - 3 відсотків річних від простроченої суми заборгованості за комунальні та експлуатаційні послуги за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 163,18 грн.; - пені за порушення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 19\~855,07 грн. Позовну заяву мотивовано тим, що позивачу на підставі договору оренди № 04/04-18 від 26 квітня 2018 року належить право володіння та користування нежитловим приміщенням першого поверху загальною площею 35,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (далі нежитлове приміщення). 02 січня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір найму (суборенди) нежитлових приміщень № ЧП-0519, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] передав в тимчасове платне користування та володіння зазначене вище нежитлове приміщення. Розмір суборендної плати на місяць становить 3570,00 грн., суборендна плата сплачується: за перший та останній місяці суборенди - до 15 лютого 2019 року, наступні платежі - до 25 числи місяця, що передує розрахунковому. Оплата комунальних та експлуатаційних послуг, включаючи компенсацію податку на землю, здійснюється суборендатором протягом 5 днів на підставі рахунків, виставлених суборендодавцем, пропорційно займаної площі приміщень або за показниками лічильників (далі договір суборенди). 01 вересня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору суборенди, відповідно до якої розмір суборендної плати на місяць було збільшено до 3785,00 грн. Відповідачем не було виконано належним чином покладені обов`язки щодо своєчасної та повної сплати суборендної плати за користування приміщенням, комунальних та експлуатаційних платежів, зважаючи на що заборгованість з суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 07 червня 2020 року склала 25587,43 грн., заборгованість за комунальні та експлуатаційні послуги за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року складала 4571,26 грн. 14 квітня 2021 року відповідачем з пропуском передбачених в договорі суборенди строків було повністю сплачено заборгованість з комунальних та експлуатаційних послуг в розмірі 4571,26 грн. Вказана заборгованість з суборендної плати була частково погашене з пропуском передбачених в договорі суборенди строків. Зважаючи на те, що заборгованість з суборендної плати за користування приміщенням відповідачем у повному розмірі не погашена, станом на час подання позову її розмір становить 25587,43 грн. Згідно із п. 7.3 договору суборенди у випадку несвоєчасної оплати суборендної плати й інших платежів, передбачених даним договором з вини суборендаря, останній сплачує суборендодавцю пеню у розмірі 1 відсотка від несвоєчасної суми за кожний день прострочення від розміру місячної суборендної плати. Зважаючи на наявність заборгованості, що виникла у зв`язку з несвоєчасною та неповною сплатою суборендної плати за користування приміщеннями за період з 26 червня 2019 року по 07 червня 2020 року в розмірі 25587,43 грн., відповідачем на користь позивача також підлягає сплаті на підставі п. 7.3 договору суборенди пеня у розмірі 1 відсотка від несплаченої суми за кожний день прострочення від розміру суборендної плати в розмірі 144746,46 грн. за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року. Також зважаючи на наявність заборгованості, що виникла у зв`язку з несвоєчасною сплатою комунальних та експлуатаційних платежів за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 4571,26 грн., відповідачем на користь позивача також підлягає сплаті на підставі п. 7.3 договору суборенди пеня у розмірі 1 відсотка від несплаченої суми за кожний день прострочення за комунальні та експлуатаційні послуги в розмірі 19885,07 грн. за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року. Боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року три проценти річних від суми заборгованості з суборендної плати в розмірі 1188,80 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення сплати суборендної плати в розмірі 2476,02 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року три проценти річних від суми заборгованості за комунальні та експлуатаційні послуги в розмірі 163,18 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення сплати комунальних та експлуатаційних послуг в розмірі в розмірі 422,70 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Будь-яких заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлював. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, зважаючи на наступне. Згідно п. 3\~ст. 2 ЦПК\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. На необхідності забезпечення розгляду справи протягом розумного строку зазначено у\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~ст. 129 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вирішуючи питання щодо розгляду справи по суті, суд приймає до уваги те, що межі\~перенесення\~розгляду справи не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка учасників\~справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідач не скористався належним йому правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, ту обставину, що справа перебуває в провадженні суду з 18 травня 2021 року, відповідач в численні судові засідання не з`являвся, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відкладення судового засідання, зважаючи на що розглядає справу по суті за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, су д вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, позивач не висловлював будь-яких заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідач неодноразово повідомлявся судом про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 26 квітня 2018 року між ТОВ «Спринтер К» та ФОП [PERSON] укладено договір оренди нежитлових приміщень № 04/04-18, відповідно до умов якого ТОВ «Спринтер К» передало ФОП [PERSON] у тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] . 02 січня 2019 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та фізичною особою [PERSON] укладено договір найму (суборенди) нежитлових приміщень, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв в тимчасове платне володіння та користування нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 35,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Термін суборенди встановлений з 02 січня 2019 року по 31 березня 2022 року. Згідно із п. 4.1, 4.2 та 4.3. договору суборенди суборендар за користування об`єктом суборенди вносить суборендну плату незалежно від результатів своєї виробничо-господарської діяльності. Розмір суборендної плати на місяць складає 3570,00 грн., яка сплачується за перший та останній місяці суборенди до 15 лютого 2019 року, наступні платежі до 25 числа місяця, що передує розрахунковому. Відповідно до п.п. 4.4.2. договору суборенди оплата комунальних та експлуатаційних послуг здійснюється суборендарем протягом 5 днів на підставі рахунків з боку суборендодавця пропорційно займаної площі приміщень або за показаннями лічильників. Пунктом 7.3. договору суборенди визначено, що у випадку несвоєчасної оплати суборенди й інших платежів, передбачених даним договором з вини суборендаря, останній сплачує суборендодавцю пеню в розмірі 1 відсотка від несплаченої суми за кожний день прострочення від розміру місячної суборендної плати. 02 січня 2019 року сторонами підписано акт № 1 прийому-передачі об`єкта суборенди, відповідно до якого ФОП [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв в суборенду нежитлові приміщення. 01 вересня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору суборенди, відповідно до якої розмір суборендної плати на місяць становить 3785,00 грн. З наданої позивачем довідки № 1 про заборгованість з суборендної плати за договором суборенди від 01 травня 2021 року вбачається, що розмір заборгованості з суборендної плати за період з 25 червня 2019 року по 14 квітня 2021 року становить 25587,43 грн. Відповідно до довідки № 2 про заборгованість за комунальні та експлуатаційні послуги за договором суборенди від 01 травня 2021 року розмір заборгованості за комунальні та експлуатаційні послуги станом на 14 квітня 2021 року відсутній. Нараховані позивачем до сплати суми за комунальні та експлуатаційні послуги в загальному розмірі 4571,26 грн. за період з 16 грудня 2019 року по 15 червня 2020 року були сплачені відповідачем лише 14 квітня 2021 року. Зважаючи на зміст довідки № 2 відповідач мав заборгованість за комунальні та експлуатаційні послуги за договором суборенди за період з 16 грудня 2019 рок по 15 червня 2020 року в загальному розмірі 4571,26 грн. 15 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією, в якій просив сплатити суму заборгованості та повідомив про стягнення неустойки. 14 січня 2021 року позивач також направив на ім`я відповідача повідомлення (вимогу) щодо стягнення суми заборгованості. Відповідь на претензію та на вимогу добровільно сплатити суму заборгованості відповідач не надав. Позивачем надано до суду розрахунок заборгованості, відповідно до якого: - заборгованість з суборендної плати - 25587,43 грн.; - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 2476,02 грн.; - 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості з суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 1\~188,80 грн., - пеня за порушення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 144\~746,46 грн., - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 422,70 грн., - 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості за комунальні та експлуатаційні послуги за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 163,18 грн.; - пеня за порушення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 19\~855,07 грн. Відповідач не скористався правом подати відзив на позов та докази, які спростовують викладені позивачем у позові доводи та розрахунок сум заборгованості. Матеріали справи не містять будь-яких даних, які спростовують наявність сум заборгованості та їх розмір або вказують на неправильний розрахунок позивачем зазначених вище сум. Судом не встановлено будь-яких обставин, які в розумінні ч.6 ст. 762 ЦК України є правовою підставою для звільнення відповідача від здійснення суборендної плати Відповідно до ч.1, 3 ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. Згідно із ч. 1\~ст. 759 ЦК України\~за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Частиною першої статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Загальними положеннями про забезпечення виконання зобов`язання передбачено види такого забезпечення. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно зі статтею 551 ЦК України у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом за дослідженими матеріалами справи встановлено момент виникнення між сторонами суборендних відносин, а також періоду розрахунку заборгованості з суборендної плати за користування приміщенням, комунальних та експлуатаційних послуг, зважаючи на що суд вважає доведеним позивачем період та розмір несплаченої відповідачем орендної плати, строк прострочення сплати комунальних та експлуатаційних послуг, пені, нарахованої згідно з пунктом 7.3 договору суборенди. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 та ст. 599 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З правового аналізу зазначених вище норм вбачається, що з метою належного виконання зобов`язання сторонам договору необхідно дотримуватися визначених у договорі строків сплати коштів. Прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно із\~ч.1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення\~зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна\~умов зобов`язання; сплата\~неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування за ч.2 ст. 625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми та індексу інфляції за весь час прострочення, нарахованого на суму боргу, має компенсаційний характер, а не штрафний, зважаючи на що три проценти річних за даною статтею не є неустойкою, в розумінні ст. 549 ЦК України. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що нараховані на суму боргу три проценти річних та інфляційні витрати входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способам захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Під час розгляд справи судом встановлено, що відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором суборенди, зважаючи на що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором суборенди не припинилось, зважаючи на що позивач має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за весь час прострочення. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором суборенди в передбачені строки не виконав, то суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача суборендної плати в розмірі 25\~587,43 грн., 3 відсотків річних від простроченої суми заборгованості з суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 1\~188,80 грн., індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року 2476,02 грн., індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 422,70 грн., 3 відсотків річних від простроченої суми заборгованості за комунальні та експлуатаційні послуги за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року 163,18 грн. Щодо позовних вимог про стягнення неустойки, передбаченої п. 7.3 договору суборенди, а саме пені за порушення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року в розмірі 144746,46 грн. та пені за порушення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 19855,07 грн., то суд дійшов висновку про часткове задоволення даної позовної вимоги, зважаючи на наступне. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за порушення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати становить 25587,43 грн., а пеня за порушення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати становить 144746,46 грн., що складає 566 відсотків від суми основного боргу, сума заборгованості відповідача перед позивачем за порушення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг становить 4571,26 грн., а пеня за порушення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг становить 19855,07 грн., що складає 435 відсотків від суми основного боргу, суд зменшує розмір неустойки до 118 відсотків за кожний вид заборгованості, оскільки встановлений п. 7.3 договору суборенди розмір неустойки значно перевищує розмір основної суми боргу. Зважаючи на зазначене, суд стягує з відповідача на користь позивача пеню за порушення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року в розмірі 30400,76 грн. та пеню за порушення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 5400,00 грн. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всупереч положенням\~ст. 81 ЦПК України\~відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача за викладених вище обставин. Зважаючи на зазначене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~норм ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача: заборгованості з суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 07 червня 2020 року в розмірі 25587,43 грн.; індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року в розмірі 2476,02 грн.; 3 відсотків річних від простроченої суми заборгованості з суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року в розмірі 1\~188,80 грн.; пені за порушення виконання зобов`язання щодо сплати суборендної плати за період з 26 червня 2019 року по 01 травня 2021 року в розмірі 30400,76 грн.; індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 422,70 грн.; 3 відсотків річних від простроченої суми заборгованості за комунальні та експлуатаційні послуги за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 163,18 грн.; пені за порушення виконання зобов`язання щодо сплати комунальних та експлуатаційних послуг за період з 16 грудня 2019 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 5400,00 грн. В іншій частині позову суд відмовляє на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України у зв`язку з тим, що розмір неустойки, передбачений п. 7.3. договору суборенди, значно перевищує розмір суми основного боргу. Питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial