Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

18.07.2022\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до ТОВ\~"Фінансово-правова\~група Лекс"\~з вимогою\~про визнання виконавчого\~напису № 428 від 13.01.2022, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовної заяви зазначила, що 24.01.2022 стосовно позивача приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В. П. відкрито виконавче провадження № 68294153 на підставі виконавчого напису № 428 від 13.01.2022, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. Сума,\~що підлягає\~стягненню за\~виконавчим написом\~становить 21\~603\~грн 38\~коп. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 68294153 від 24.01.2022 загальна сума до стягнення становить 24 232 грн 71 коп., в тому числі 2 160 грн 33 коп. основної винагороди приватного виконавця, а також 469 грн 00 коп. мінімальних витрат виконавчого провадження. Стягувачем за виконавчим написом № 428 від 13.01.2022 та за постановою №\~68294153 від 24.01.2022 є ТОВ "Фінансово-правова група Лекс". Позивач категорично не погоджується із таким станом речей та вважає, що виконавчий напис № 428 від 13.01.2022 вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. із грубим порушенням норм Закону України "Про нотаріат", Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" № 296/5 від 22.02.2012 та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29.06.1999, у зв`язку з чим є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Отже, законодавець встановлює чотири основні умови, за яких нотаріус може вичинити виконавчий напис: 1) подані стягувачем документи мають підтверджувати (доводити) безспірність заборгованості боржника; 2) правовідносини стягувача і боржника не можуть бути кредитними. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, взагалі не передбачає стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Це неодноразово встановлено судами вищих інстанцій; 3) договір, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, має бути посвідчений нотаріально; 4) на дату вчинення виконавчого напису має минути не більше трьох років з дня виникнення права вимоги до боржника. Цей строк може бути збільшено, якщо законом передбачено інший строк давності. Також, відповідно до п. 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 6910/10374/17: "Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню." Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису №428 від 13.01.2022 відповідачем та третьою особою 1 (приватним нотаріусом) не дотримано жодної із перелічених вище умов, чим грубо порушено норми чинного законодавства України. Жодним документом ні відповідачем, ні третьою особою 1, ні третьою особою 2 не доведено наявність правовідносин між позивачем та відповідачем. Позивач обґрунтовано підозрює, що ТОВ "Фінансово-правова група Лекс" є новим кредитором або фактором після відступлення права вимоги за певним кредитним правочином, укладеним із третьою стороною. Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/) видами діяльності товариства є: 69.10 Діяльність у сфері права (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 82.91 Діяльність агентств зі стягування платежів і бюро кредитних історій. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 428 від 13.01.2022 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" (код ЄДРПОУ: 38619024) 17.09.2014 було укладено кредитний договір № 200107961. Згідно із договором відступлення прав вимоги №7_БМ від 20.07.2020 новим кредитором за цими зобов`язаннями стало ТОВ "Діджи фінанс" (код ЄДРПОУ: 42649746). Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 516/ФК-21 від 01.12.2021 наступним новим кредитором стало ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" (код ЄДРПОУ: 41153878). В свою чергу, за договором відступлення прав вимоги № 516/ФК-21/1 від 01.12.2021 ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" відступило права вимоги на користь нового кредитора - ТОВ "Фінансово-правова група Лекс". Однак, ніяких правочинів, в тому числі кредитних, позивач ніколи не укладав із ПАТ "Банк Михайлівський". Також позивача не було письмово повідомлено про можливе відступлення права вимоги в порядку ч. 2 ст. 516 та ч. 2 ст. 1082 ЦК України на користь ТОВ "Діджи фінанс", ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" та ТОВ "Фінансово-правова група Лекс". Більше того, позивачем не отримано жодного доказу відступлення права вимоги. Крім того, матеріали виконавчого провадження, що знаходяться в "Автоматизованій системі виконавчого провадження" (АСВП; https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), не містять кредитний правочин, договори відступлення прав вимоги та факторингу, розрахунки боргу, докази надання коштів у кредит та інші необхідні і достатні письмові докази. За твердженням ТОВ "Фінансово-правова група Лекс" кредитний договір № 200107961 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено 17.09.2014, тобто більше 7 років та 8 місяців тому. Однак у матеріалах виконавчого провадження № 68294153 відсутні відомості про строк дії такого кредитного договору та вірогідний сплив позовної давності за зобов`язаннями. Кредитний договір лише підтверджує наміри сторін щодо його виконання, але ніяк не може бути достатнім доказом наявності заборгованості позичальника чи права вимоги до нього. Єдиними письмовими доказами, що можуть доводити отримання грошових коштів та наявність заборгованості, є оригінали первинних фінансово-господарських документів. Відповідачем та третьою особою 1 не дотримано вимог щодо обов`язкового переліку документів (доказів) та безспірності, що встановлені ст. ст. 87-88 Закону України "Про нотаріат" та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.07.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 26.08.2022. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.08.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-правова група Лекс" та від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О. О., продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання та призначено нове підготовче засідання на 04.10.2022. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.10.2022 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2022. 19.10.2022 судове засідання відкладене у зв`язку з першою неявкою представника відповідача. 30.11.2022 судовий розгляд не відбувся у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду. 18.01.2023 належним чином повідомлені учасники цивільного процесу повторно в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача ТЗОВ "Фінансово-правова група Лекс", про причини повторної неявки не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих\~О.\~О. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко\~В. П. на судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності представника відповідача та третіх осіб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих\~О.\~О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 428 на підставі статей статті 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, запропонувала звернути стягнення: з громадянки України, якою є [PERSON] , дата народження: [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є боржником за Договором № 200107961 від 17.09.2014, укладеним з ПАТ "Банк Михайлівський", ідентифікаційний код юридичної особи 38619024, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 7_БМ від 20.07.2020, укладеним з ТЗОВ "Діджи фінанс", ідентифікаційний код юридичної особи 42649746, та Договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21 від 01.12,2021, укладеним з ТЗОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", ідентифікаційний код юридичної особи 41153878, та Договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21/1 від 01.12.2021 є ТЗОВ "Фінансово-правова група Лекс" ідентифікаційний код юридичної особи 44371579 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 33, офіс 75, ІВАN: [NUMBER] в АБ "Укргазбанк", МФО 320478, далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Договором № 200107961 від 17.09.2014. Строк платежу за Договором № 200107961 від 17.09.2014 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.09.2014 по 16.11.2021. Сума заборгованості становить 20 753 грн 38 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 958 грн 18 коп.; прострочена заборгованість за нарахованими доходами становить 13 795 грн 20 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із Стягувача, розмірі 850 грн 00 коп., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 21 603 грн 38 коп. Відповідно до пункту 4 Глави 11 та пункту 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №\~296/5, цей виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, а саме з 13.01.2022 та може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з моменту вчинення виконавчого напису (а. с. 19). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. від 24.01.2022 відкрито виконавче провадження № 68294153 на підставі виконавчого напису № 428 виданого 3.01.2022 про стягнення з [PERSON] на користь ТЗОВ "Фінансова-правова група Лекс" заборгованості в розмірі 21 603 грн 38 коп. (а. с. 20). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №\~1172 від 29.06.1999, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та не чинною постанови №\~662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та не чинною постанови №\~662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06\~березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, у цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчиняючи 18.03.2021 виконавчий напис № 32328, приватний нотаріус не мав підстав керуватися пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14. За загальним правилом, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, відповідач мав надати оригінал нотаріально посвідченого договору з позивачем, однак такого договору не існує. За таких обставин, слід визнати, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений на порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 136 ЦПК України у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову. В матеріалах справи міститься квитанції № 35 від 18.02.2022 та № 9 від 15.07.2022 АТ "Ощадбанк" ТВБВ " 10020/0471, згідно з яких [PERSON] було сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 496 грн 20 коп., з урахуванням зменшення судового збору відповідно ч. 4 ст. 136 ЦПК України. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved