Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-01 00:00:00

В червні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2014. Під час шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на момент звернення до суду є неповнолітня. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Позивач з відповідачем мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки, надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, тому прийнято рішення про розірвання шлюбу. Позивач з відповідачем однією сім`єю не проживають, шлюбні відносини припинено. З цих підстав просить позов задовольнити. 10.08.2022 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомленням) сторін. 09.12.2022 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що 27.08.2014 сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до актового запису №1564, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 27.08.2014 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають намір відновлювати сім`ю та бажають розірвати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved