Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-30 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Енселко Агро» та Державного реєстратора комунального підприємства «Шепетівське бюро технічної документації» Сивоконь Ольги Олександрівни про визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 12.01.2011 року, зареєстрованого 19.09.2012 року за № 682428774010534, кадастровий номер 6824287700:06:012:0356, загальною площею 5,2905 га, укладеної 22.05.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Енселко Агро» недійсною та скасування її державної реєстрації. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, вказує, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2905 га, кадастровий номер 6824287700:06:012:0356, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. 12 січня 2011 року між ним та ТОВ «Енселко Агро» було укладено договір оренди землі, за умовами якого він передав відповідачу в оренду належну йому земельну ділянку з кадастровим номером 6824287700:06:012:0356 на строк 5 років. 19 вересня 2012 року вказаний договір оренди землі було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже строк дії вказаного договору оренди землі закінчився 19 вересня 2017 року. Після закінчення строку оренди ТОВ «Енселко Агро» не повернуло йому земельну ділянку, а продовжує безпідставно користуватись нею, хоча він звертався із вимогою повернути йому земельну ділянку. Проте він дізнався із відповіді відповідача, що строк оренди належної йому земельної ділянки продовжено на 10 років на підставі додаткової угоди від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року. Вказує, що додаткову угоду від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року він із відповідачем не укладав та не підписував, а відтак вказана додаткова угода до договору оренди земельної ділянки є не укладеною. Ознайомившись з додатковою угодою, наданою [PERSON] відповідачем, останньому стало відомо, що підписи на додатковій угоді від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року, зареєстрованого 19.09.2012 року за № 682428774010534, проставлено за нього іншою невідомою йому особою. Додаткову угоду до договору оренди землі він не відписував, оскільки мав намір користуватись власною земельною ділянкою самостійно. Представником відповідача, у встановлений законом строк, було подано відзив на позовну заяву [PERSON] , у якій позовні вимоги до ТОВ «Енселко Агро» не визнали та просять відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначили, що не визнають наведені позивачем обставини про закінчення терміну дії договору оренди від 19.09.2017 року та про те, що [PERSON] додаткову угоду від 22.05.2015 року до договору оренди від 12.01.2011 року не підписував, так як мав намір користуватися власною земельною ділянкою самостійно. Всупереч ч.2 ст.526 та п.7 Договору оренди, позивач не подавав жодного письмового повідомлення про припинення договору оренди, тобто до 19.09.2017 року та що мав намір користуватися власною земельною ділянко самостійно, не ґрунтується ні на положеннях додаткової угоди, ні на зобов`язання договору оренди з умовами йому пролонгації (до внесення змін), з дією якою він повністю погоджується. Тобто викладення позивачем обставин в цій частині є непослідовними та необґрунтованими, базується на власних суб`єктивних і помилкових міркуваннях. Крім того, зазначили, що до додаткової угоди були внесені зміни, шляхом викладення його в новій редакції. Так, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 61\~162,97 грн, збільшення розміру орендної плати до 6 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 4\~029,78 грн за один повний рік користування земельною ділянкою, та із встановленням терміну дії договору оренди до 19.09.2027 року з моменту державної реєстрації. А тому, дії позивача, який протягом чотирьох років підряд отримував плату за користування земельною ділянкою на умовах, визначених саме у додатковій угоді, в значно більшому розмірі, а згодом пред`являє позов про визнання її недійсною, суперечить його поведінці і є недобросовісними. [INFO] позивач [PERSON] помер та після його смерті спадщину прийняла [PERSON] , а тому ухвалою суду від 03.02.2021 року останню залучено до участі у справі, як правонаступника позивача [PERSON] . [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить визнати додаткову угоду до договору оренди землі від 12.01.2011, зареєстрованого 19.09.2012 року за № 682428774010534, укладеної 22.05.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Енселко Агро» неукладеною та витребувати вказану земельну ділянку з користування ТОВ «Енселко Агро», а також скасувати її державну реєстрацію. Представником відповідача, подано заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, у якій повністю заперечують позовні вимоги [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] - адвокат Слюсарчук С.Б., подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити з врахуванням уточнених позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Енселко Агро» - Хвостанцева А.Ф. також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечила, підтримує свої доводи та заперечення, які містяться у матеріалах справи. Державний реєстратор\~комунального підприємства\~«Шепетівське бюро\~технічної документації»\~Сивоконь О.О., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з врахуванням збільшених позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 5,2905 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824287700:06:012:0356, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 133371, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 25.02.2009 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 05.12.2008 року за № 406/2008-р. На підставі договору оренди землі від 12.01.2011 року [PERSON] передав ТОВ «Енселко Агро» в строкове платне користування на 5 років, належну йому земельну ділянку площею 5,2905 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824287700:06:012:0356, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Право оренди за даним договором зареєстровано 19.09.2012 року за номером 68242877401010534. За умовами додаткової угоди від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року [PERSON] передав ТОВ «Енселко Агро» в строкове платне користування на строк до 19.09.2027 року, належну йому земельну ділянку площею 5,2905 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824287700:06:012:0356, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. [INFO] у м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області помер [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 31-2020, заведеної приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Мартинюк С.О. за заявою його дружини [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.08.2020 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Мартинюк С.О., зареєстрованого в реєстрі за №789, спадкоємцем до майна померлого [INFO] Семенчука [PERSON] , є його дружина [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із: земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Сахновецька сільська рада, площею 5,2905 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824287700:06:012:0356. Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19/123-22/6382-ПЧ від 22.07.2022 року Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України підпис в додатковій угоді від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року, укладеної між [PERSON] та ТОВ «Енселко Агро», зареєстрованої рішенням державного реєстратора комунального підприємства «Шепетівське бюро технічної документації» Сивоконь О.О. за індексом № 14883451 від 04.06.2016 року, в стрічці « [PERSON] », в розділі додаткової угоди «Підписи сторін», виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.124\~ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Частиною 1 статті 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» від\~06\~жовтня 1998\~року №161-ХІV (далі Закон №161-ХІV) встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ч.1 ст.14 Закону №161-ХІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. В силу ч.1 ст.15 Закону №161-ХІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови у строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно з ч.2 ст.386\~ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Із положень ч.1 ст.391\~ЦК України слідує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.ч. 1, 2 ст.16 ЦК України). Право на звернення осіб до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів урегульовано ст. 4 ЦПК України. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Правочином є вольова дія учасників цивільних відносин, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Указані цивільно-правові результати мають бути досягнути внаслідок правомірних дій суб`єктів цивільного права. У двосторонньому правочині волевиявлення сторін повинно бути взаємним (зустрічним) і спрямованим на досягнення спільної мети. Такі правочини називаються договорами. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. У разі неспростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Підставами для визнання правочину недійсним є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, в тому числі вимог щодо змісту правочину та волевиявлення його учасників. Якщо правочин суперечить нормам чинного законодавства, то його може бути визнано судом недійсним відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України. Такий правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, в порядку реституції. Договір є укладеним, якщо сторони з дотриманням установленої законом форми досягли згоди (домовленості) щодо всіх істотних умов договору. Статтею 207\~ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину, зокрема зміст правочину має бути зафіксований у документі, підписаному сторонами. Отже, підпис є невід`ємним елементом (реквізитом) письмової форми договору, наявність підпису підтверджує наміри та волевиявлення сторін, а також забезпечує їх ідентифікацію. За змістом норм Закону №161-ХІV договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Недотримання письмової форми договору оренди землі свідчить про те, що сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору. Цей договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а зазначені в ньому умови не є такими, що регулюють договірні відносини. Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Закон визначає право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Таке право власника забезпечується за допомогою негаторного позову. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст.15, 16\~ЦК України та ст.4 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. За змістом ст.\~5\~ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. В справах, у яких позивачі звертаються до суду з вимогами про визнання договорів оренди недійсними, посилаючись на те, що вони не підписували ці договори та не погоджували їх умови, наразі, відповідачі фактично користуються належними їм земельними ділянками та відмовляються повернути їх власникам, ефективним способом захисту права, яке позивачі, як власники земельних ділянок, вважають порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їм майном, зокрема шляхом з`явлення вимоги (негаторного позову) про повернення таких земельних ділянок. Оскільки позивачі не підписували договори оренди землі, то сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору. Такі договори є неукладеними, тобто такими, що не відбулися, а, наведені в них умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочини, які не вчинено (договори, які не укладені), не можуть бути визнані недійсними. Наслідки недійсності правочину (реституція) не застосовуються до правочинів, які не вчинено. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року (справа №145/2047/16-ц, провадження №14-499цс19), яка згідно з ч.4 ст.263\~ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказував, що він не підписував додаткову угоду від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року та не уповноважував сторонніх осіб на такі дії. Такі доводи підтверджуються висновком судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19/123-22/6382-ПЧ від 22.07.2022 року. Отже, судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] оспорювану додаткову угоду до договору оренди землі не підписував, таку додаткову угоду підписано іншою невстановленою особою, отже сторони не досягли згоди щодо умов додаткової угоди, такий правочин у формі додаткової угоди до основного договору є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Враховуючи, що додаткову угоду від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року [PERSON] не підписував, а строк дії договору оренди землі від 12.01.2011 року закінчився 19.09.2017 року, в зв`язку із чим спірна земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні ТОВ «Енселко Агро» без установлених законом підстав, тому в порядку усунення перешкод позивачці у здійсненні права власності на земельну ділянку, яку успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , ТОВ «Енселко Агро» має повернути позивачці належну їй земельну ділянку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.26\~цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З огляду на викладене, суд також дійшов висновку про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) ТОВ «Енселко Агро» щодо спірної земельної ділянки, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі додаткової угоди від 22.05.2015 року до договору оренди землі від 12.01.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Енселко Агро», номер запису про інше речове право 14883451, оскільки вказана додаткова угода між сторонами укладена не була, а відтак сторони не набули за даним правочином відповідних прав та обов`язків, в тому числі і щодо строку дії договору оренди землі, в зв`язку із чим не може бути\~\~офіційного визнання і підтвердження державою факту набуття відповідачем права користування спірною земельною ділянкою. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~враховує пропорційність задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ч.3\~ст.141 ЦПК України). Згідно ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Встановлено, що [PERSON] , яка є правонаступником позивача [PERSON] , в зв`язку із розглядом даної справи понесла витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн 40 коп., що підтверджується квитанцією від 20.02.2019 року, а також витрати по оплаті судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2 250 грн 30 коп., що підтверджується квитанцією від 29.12.2021 року. Ці витрати є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, тому приймаються судом до уваги. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з ТОВ «Енселко Агро» на користь [PERSON] слід стягнути 768 грн 40 коп. судового збору, а також 2 250 грн 30 коп. витрат, понесених на проведення експертизи, а всього 3 018 грн 70 коп. судових витрат.

Outcome: approved