Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла мати [PERSON] . Коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, то приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовською С.Ф. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , оскільки вона в установлений законом строк не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Зазначає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, зокрема багато років перебувала за межами держави і не приїжджала на територію України. Також додатковою причиною пропуску строку прийняття спадщини стало поширення епідемії COVID-19, а тому заяву про прийняття спадщини було подано як тільки з`явилася така можливість. Як наслідок, позивачка змушена звертатися до суду та просить визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном 3 місяці з часу набрання рішення суду законної сили. Від позивачки до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності та у відсутності її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказує, що заперечення щодо поданої позовної заяви зі сторони Новицької сільської ради відсутні, просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2\~ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною третьоюстатті 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьоїстатті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги майна за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.9,10). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Гошовської С.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини (а.с.5). Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачкою було пропущено з поважної причини, оскільки вона тривалий час перебувала за межами держави, що підтверджується документами, доданими до матеріалів справи, та додатковою причиною пропуску строку прийняття спадщини стало поширення епідемії COVID-19. У відповідності до поданих заяв у відповідача відсутні претензії щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин. Також суд враховує, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися, як порушення статті 1 Першого протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За таких обставин, з огляду на недопущення позбавлення позивача права власності на спадкове майно, враховуючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. На підставі викладеного,

Outcome: approved