Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь 10378,75 гривень на відшкодування завданої майнової шкоди та покласти на неї відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи. Рішенням від 13 грудня 2022 року Долинський районний суд Iвано-Франкiвської області ухвалив у задоволенні позову [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди відмовити. Для вирішення питання про судові витрати ухвалено призначити судове засідання на 14 годин 00 хвилин 26 грудня 2022 року в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в м. Долина, вул. Обліски, 115 та відповідачці [PERSON] , тобто стороні, яка зробила про це відповідну заяву, у строк до 19 грудня 2022 року подати докази щодо розміру понесених нею судових витрат. 19 грудня 2022 року [PERSON] подано заяву з відповідними додатками, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення та вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи №343/872/21. Свою заяву відповідачка обгрунтовує тим, що з метою отримання професійної правничої допомоги у даній справі вона 01.06.2021 уклала договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Романа Волосянка». Додатковими угодами № 1 та № 2 до вказаного договору визначено вартість послуг (гонорару) за надання професійної правничої допомоги у вказаній цивільній справі відповідно в Долинському районному суді та в Івано-Франківському апеляційному суді. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 14.12.2022, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу складає 11600 грн. Надані послуги оплачені в повному обсязі, що підтверджується банківськими квитанціями. Враховуючи складність справи, її значення для неї, вважає такий розмір витрат на професійну правничу допомогу обгрунтованим та пропорційним предмету спору. Відповідачка [PERSON] через канцелярію суду подала клопотання, в якому просила проводити розгляд питання про відшкодування їй витрат на правничу допомогу без неї та її представника. Її вимоги просить задоволити, оскільки всі понесені нею витрати задокументовані. Представник позивача [PERSON] - адвокат Комарницький Е.Г. подав заяву, в якій просив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити у їхній відсутності. Щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 11600 гривень заперечив, просив зменшити їх розмір, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем його довірителя, в якого відсутня постійна робота внаслідок війського стану в Україні. Суд, вивчивши письмові заяви сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню з таких підстав. Згідно з рішенням Долинського районного суду Iвано-Франкiвської областi від 13.12.2022 у задоволенні позову [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. Одночасно за заявою відповідачки призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат. У відзиві на позов відповідачка наводила орієнтовну суму очікуваних судових витрат, зазначивши, що на день подання відзиву сума понесених витрат на професійну правничу допомогу становить 1000 грн. Орієнтована сума витрат на професійну правничу допомогу складає 6000 грн. У встановлений судом строк [PERSON] подала докази щодо розміру понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11600 грн, заявивши клопотання про їх відшкодування, які одночасно направлені позивачу, про що свідчить долучений фіскальний чек. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться й витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі відмови у задоволенні позову на позивача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 138 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Тобто\~розмір гонорару\~визначається за\~погодженням адвоката\~з клієнтом,\~і може\~бути змінений\~лише за\~їх взаємною\~домовленістю.\~Суд не\~має права\~його змінювати\~і втручатися\~у правовідносини\~адвоката та\~його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Відповідачкою на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11600,00 гривень надано такі документи: - договір № 21/06-2021 про надання правової допомоги від 01.06.2021, відповідно до якого гонорар є формою винагороди Бюро за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту за цим Договором ( п. 3.1). Розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.2); - додаткову угоду №1 від 01.06.2021 до договору про надання правової допомоги № 21/06-2021 від 01.06.2021, згідно з яким оплата послуг здійснюється в наступному порядку: аванс - 1000,00 грн - протягом десяти днів з дати укладення договору (додаткової угоди), решта суми - протягом десяти днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) (п. 4.1). В п. 3 додаткової угоди визначено вартість послуг, наданих в суді першої інстанції; - додаткову угоду № 2 від 18.08.2021 до договору про надання правової допомоги № 21/06-2021 від 01.06.2021, відповідно до якої оплата послуг здійснюється в наступному порядку: аванс - 1000,00 грн - протягом десяти днів з дати укладення договору (додаткової угоди), решта суми - протягом десяти днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) (п. 4.1). В п. 3 додаткової угоди визначено вартість послуг, наданих в суді апеляційної інстанції; - додаткову угоду № 3 від 29.05.2022 до договору про надання правової допомоги № 21/06-2021 від 01.06.2021, в якій визначено строк дії договору про надання правової допомоги № 21/06-2021 від 01.06.2021; - акт приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 14.12.2022, в якому визначено найменування та вартість понесених адвокатських послуг, а саме: - вивчення проблеми, аналіз документів, законодавства і судової практики, консультація - 800,00 грн, - складання відзиву на позовну заяву - 1000,00 грн, - складання доповнення до відзиву на позовну заяву - 1000 грн, - складання апеляційної скарги на ухвалу суду від 17.08.2021 - 1500 грн, - ознайомлення з матеріалами справи 30.03.2022 - 300 грн, - участь в судових засіданнях Долинського районного суду 17.08.2021, 15.11.2021, 30.03.2022, 08.06.2022, 30.06.2022, 24.11.2022, 12.12.2022 (вартість одного судового засідання 1000 грн, вартість 6 судових засідань) - 6000 гривень. Загальна вартість послуг: 11600 гривень. Оплачено 1000 грн 16.06.2021 (аванс), 2000 грн сплачено 15.06.2022. До оплати 8600 грн; - квитанції на загальну суму 11600 грн та заключні виписки за період з 16.06.2021 по 16.06.2021, з 15.06.2022 по 15.06.2022, з 15.12.2022 по 15.12.2022, які вказують, що [PERSON] сплатила на користь Бюро 11600 грн. Тобто, судом встановлено, що [PERSON] уклала договір про надання правової №21/06-2021 від 01.06.2021 з адвокатським бюро "Романа Волосянка" та додаткові угоди до нього саме в даній справі, в яких вони визначили обсяг адвокатських послуг та їх вартість. Згідно з вищезазначеним актом приймання-виконання наданих послуг (професійної правничої допомоги), зобов`язання адвокатом виконані належним чином та своєчасно. За долученими квитанціями та заключними виписками, [PERSON] сплатила кошти за виконану роботу адвокатом Р. Волосянком в сумі 11600 гривень (1000+2000+5600+3000=11600). Тобто відповідачка на\~обґрунтування понесених\~нею витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~подала належні\~та допустимі\~докази,\~що описані\~вище, тому суд приходить до висновку, що такі надежним чином підтверджені. Однак, представник позивача заявив про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, при вирішенні чого, суд виходить з такого. При визначенні суми відшкодування суд враховує критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Згідно з рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (п. 154). Аналогічні правові висновки містять і постанови Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для "конкретної справи", на що вказує Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19. На підставі вищевстановленого, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості і добросовісності, враховуючи складність справи, характер спірних правовідносин, з огляду на конкретні встановлені під час її розгляду обставини щодо дій кожного з учасників ДТП і встановлення факту пошкодження автомобіля, з врахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, критеріїв реальності адвокатських витрат, їх необхідності та значимості під час розгляду справи, неспірмірності витрат із заявленими позовними вимогами, їх неочікуваним розміром для позивача, який позбавлений був можливості бути усвідомленим того, якого розміру вони сягатимуть, оскільки такий в попередньому розрахунку заялений в межах 6000 гривень, хоча договір про надання правової допомоги, з якого б можна було встановити чи визначений в ньому фіксований розмір гонорару, чи такий залежить він фактично наданих послуг, був наданий тільки після постановлення рішення, зважаючи на обгрунтування необхідності зменшення таких витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на процесійну правничу допомогу та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] таких в розмірі 8000 гривень. На підставі викладеного, ст. 81, 89, 133, 137, 141 ЦПК України та

Outcome: partial