Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Правобережне УСЗН Дніпровської міської ради 13 грудня 2022 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що з 2006 року відповідач перебувала на обліку в управлінні соцзахисту як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі заяв відповідача та доданих до них документів, їй була призначена допомога згідно з ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми за період з 01 березня 2006 року п 30 жовтня 2019 року. На підставі поданої [PERSON] заяви та декларації про доходи і майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги, їй була призначена державна допомога на дітей у період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року щомісячно у розмірі 4 236 грн. У зв`язку із введенням карантину на території України строк виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям було продовжено на період карантину та на один місяць після дати його відміни і допомога виплачувалася за повний місяць без звернення особи до органів соціального захисту. Таким чином, після закінчення шестимісячного строку відповідачеві було здійснено виплати щомісячно за період з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року у розмірі 4 436 грн. 19 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення допомоги і декларацією про доходи і витрати, проте, всупереч вимогам Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми в редакції від 24 липня 2020 року, не надала до органів управління заяву і декларацію та відповідні документи для проведення перерахунку виплаченої державної допомоги на дітей одиноким матерям за нормами, які діяли до 01 липня 2020 року, і заяву та декларацію з відповідними документами за нормами , які діють з 01 липня 2020 року. Оскільки відповідач не працювала, не сплатила та за неї не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, вона не мала права на призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. Обсяг надміру виплачених коштів відповідачеві за період з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року становить 4 436 грн. 15 березня 2021 року року відповідачеві було направлено повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів державної допомоги. У добровільному порядку відповідач кошти не повернула. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на його користь 4 436 грн., а також судові витрати. Представник позивача у своїй заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям і декларацією про доходи (а.с. 18-20, 21-22). На підставі цієї заяви позивачем прийнято рішення про призначення [PERSON] державної допомоги на дітей одиноким матерям. [PERSON] звернулася до Правобережного УСЗН Дніпровської міської ради із заявою про призначення державної на дітей одиноким матерям 19 серпня 2020 року (а.с. 23-25, 30-32). Повідомленнями № 153 від 15 березня 2021 року та № 418 від 22 липня 2021 року відповідачеві повідомлено про припинення права надання допомоги на дітей одиноким матерям та про обов`язок повернути надмірно нараховані та виплачені кошти у розмірі 4 436 грн. (а.с. 38, 39). На теперішній час відповідачем не повернута сума надмірно нарахованої та виплаченої допомоги. Вказаний спір регулюється положеннями ЦК України, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, постановою Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони у заявах по суті. Відповідно до ст.ст. 3, 5 ЗУ «Про державну допомогу сім`я з дітьми» державна допомога призначається одиноким матерям. Така допомога призначається органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Статтею 1 вказаного закону визначено, що Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім`я з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід). Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632. До складу сім`ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем, якщо такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Відповідно до п.п. 48, 49 Порядку органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Органи соціального захисту населення мають право перевіряти матеріальне та майнове становище сімей з дітьми. Згідно з п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» № 264 від 08 квітня 2020 року, строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Пунктом 2 Постанови № 264 передбачено, що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, на підставі поданої особою заяви та необхідних документів. Не підлягають поверненню кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, виплачені отримувачам під час карантину до 01 липня 2020 року, якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Якщо отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям повернув суми надміру виплачених коштів, орган соціального захисту населення повертає такі кошти отримувачу допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, [PERSON] було призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року 2 218 грн. на кожну дитину, а разом 4 436 грн. В цей період, у порушення пункту 2 Постанови № 264, відповідач не звернулася до позивача та не подала заяву про надання вищевказаної державної допомоги разом з необхідними документами, тобто, не підтвердила своє право на отримання такої допомоги від держави, що в свою чергу призвело до надмірної виплати вказаного виду соціальної допомоги, яка підлягає поверненню до бюджету, а позовні вимоги задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481 грн. (а.с. 1) слід стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача становить 6 917 грн. (4 436 грн. + 2 481 грн. = 6 917 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved