Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивачка просить суд стягнути з відповідача, який є батьком [PERSON] , [INFO] , аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу їх донька проживає з нею, навчається на другому курсі в ЖДУ імені Івана Франка, факультету ННІ педагогіки за контрактною формою навчання, вартість якого 23580,00 грн./рік. Батько жодної участі в утриманні дитини не приймає, не цікавиться її життям, здобуттям освіти тощо. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28.07.2014 у справі №559/2174/14-ц було присуджено аліменти до досягнення дитиною повноліття. З вересня 2021 року аліменти не нараховуються у зв`язку з досягненням дитиною повноліття, наявний борг на суму - 34 462,28 грн. Відповідач є учасником бойових дій, в університеті доньці повідомили про можливість перейти на бюджетну форму навчання за умови пред`явлення відповідних підтверджуючих документів (копії посвідчення учасника бойових дій батька [PERSON] ; довідки про безпосередню участь а АТО або довідку з органів соціального захисту населення). Однак, батько категорично відмовився надати дитині відповідні документи, без жодних на те причин. Копію посвідчення учасника АТО невдалося отримати і шляхом подання адвокатських запитів до відповідних органів. Позивачка самостійно утримує доньку, оплачує навчання в університеті, купує необхідний одяг, книги, канцелярське приладдя та все потрібне задля забезпечення здобуття вищої освіти. Відповідач інших дітей не має, здоровий та працездатний, а тому повинен сплачувати аліменти. Відповідача. 22.12.2022 від представника відповідача адвоката Лопухович А.О. надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини від доходу. Мотивує тим, що він після отриманих поранень у ході виконання військового обов`язку по захисту національної безпеки і оборони України від російської збройної агресії вже непрацездатний, знятий з військового обліку у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби, потребує постійного лікування, витрати на яке є значними. Заборгованість по сплаті аліментів сплатив. При призначенні аліментів, суд має врахувати можливість надання утримання другим із батьків (а.с.46-48). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивача адвокат Мариніна М.О. подала заяву, згідно якої сторона позивача наполягає на задоволенні позову, справу просила розглянути у їх відсутність (а.с.83). Відповідач з`явився до суду, усно повідомив секретаря судового засідання, що підтримує відзив, але заяви писати не буде і до початку судового розгляду о 09:58 год. 11.01.2023 покинув приміщення суду (а.с. 84) Отже, згідно ч.1, 6 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 19.09.2014, дочку [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с.7). Згідно довідки №10/2223 від 05.09.2022 та Договору №217 про надання освітніх послуг, [PERSON] є студенткою другого курсу в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, термін закінчення навчання - в червні 2025 року, вартість навчання за рік становить 23 580,00 гривень (а.с.11, 12). Згідно довідки-розрахунку №22713 від 31.08.2022, виданої старшим державним виконавцем Дубенського МРВ ДВС Шкарнега С., станом на 01.09.2022 існував борг [PERSON] по сплаті аліментів в розмірі 34462,28 грн. (а.с.17-18). Проте, ВП №51913136 з примусового виконання виконавчого листа №559/2174/14-ц, виданого 25.05.2016 Дубенським міськрайонним судом зі стягнення аліментів з [PERSON] , закінчено 08.12.2022 внаслідок сплати боргу (а.с.56). Як вбачається з військового квитка [NUMBER] , [PERSON] брав участь у здійсненні заходів із захисту національної безпеки і оборони України, знятий з військового обліку в зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби (а.с.51-52). Начальником Дубенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 09.12.2022 [PERSON] скеровано для визначення групи інвалідності та відсотків втрати працездатності, захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с.53). Згідно Свідоцтва про хворобу №254 від 04.11.2022, [PERSON] непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.54-55). Згідно інформації, наданої Головним управлінням ДПС у Рівненській області, за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2022 року [PERSON] отримував доходи: код 128-державна та соціальна матеріальна допомога та код 185-виплати військовослужбовцям на загальну суму 671 297,54 грн. (а.с.78-81). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі та (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Частиною 2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється в разі припинення навчання. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що дочка сторін по справі [PERSON] здобуває освіту на денній формі навчання, їй ще не виповнилось 23 років, тому вона позбавлена можливості працювати повний робочий день і потребує матеріальної допомоги. Обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в університеті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд враховує, що: відповіадч отримував регулярний і достатній дохід, в процесі розгляду цієї справи повністю погасив борг по сплаті аліментів, що стягувались до досягнення дитиною повноліття, проте в нього виникли проблеми зі здоров`ям внаслідок виконання військового обов`язку, наразі позбавлений можливості повноцінно працювати та потребує лікування, відповідач частково визнав позов і згідний сплачувати аліменти на утримання дочки-студентки в розмірі 1/8 частини від свого доходу. Однією з умов призначення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, є можливість батька чи матері таку допомогу надавати. Суд вважає, що буде справедливо та достатньо для забезпечення належного утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, адже донька сторін вже повнолітня. Такий розмір аліментів буде відповідати засадам розумності та справедливості, оскільки співмірний потребам дочки та можливостям батька. Оскільки дитина сторін вже досягла повноліття, то стягнення для неї 50% прожиткового мінімуму для дитини відповіного віку неможливо, бо вона Отже, позов підлягає до частково задоволення. Позивачка звільнена від сплати судового збору. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 2, 6 ст. 141 ЦПК України. Верховний Суд в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду роз`яснив, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їх прав, на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір». Таким чином, підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. суд стягує з відповідача на користь держави. За таких обставин,

Outcome: partial