Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовом до Решетилівської міської ради Полтавської області про визнання незаконною бездіяльність щодо розгляду заяви про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), третя особа без самостійних вимог, щодо предмету спору приватна агрофірма «Подоляка». В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [PERSON] в порядку спадкування за заповітом отримала право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Новомихайлівка» на території Решетилівської міської ради Полтавської області (адміністративної території припиненої Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0173997, спадкоємцем якої вона є, на підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12.11.2021, яке було залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 05.05.2022. У Новомихайлівській сільській раді було надано копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0173997, яким було видано громадянину України члену сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) агрофірма «Новомихайлівка» Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області [PERSON] в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Новомихайлівська» розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах. 13.01.2020 вона звернулась до Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, де дізналась, що земельна ділянка (пай) кадастровий номер 5324282800:00:008:0028 площею 7, 564 га перебуває у комунальній власності сільської ради згідно рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.06.2010, рекомендовано звернутися до суду. 16.01.2020 [PERSON] звернулась до Решетилівського районного суду Полтавської області для ознайомленням з матеріалами справи та отриманням копії судового рішення, яким земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що перебувала у колективній власності колишньої агрофірми «Новомихайлівська» і належала [PERSON] , померлої [INFO] було визнано відумерлою спадщиною. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.01.2021 апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, а саме рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.06.2010 скасовано, а заяву прокурора Решетилівського району в інтересах держави в особі Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324282800:00:008:0028 відсутні. 24.06.2022 [PERSON] звернулась до Решетилівської міської ради Полтавської області із заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі на місцевості, а саме земельної ділянки кадастровий номер 5324282800:00:008:0028, площею 7, 564 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області. Листом виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 19.07.2022 було повідомлено, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 09.08.2022 [PERSON] повторно звернулась до Решетилівської міської ради Полтавської області із заявою щодо виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), однак 02.09.2022 було отримано лист виконавчого комітету Решетилівської міської ради аналогічного змісту попереднього. Однак для здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324282800:00:008:0028, площею 7, 564 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області є необхідним рішення Решетилівської міської ради Полтавської області щодо виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Лист виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області свідчить про те, що на пленарному засіданні Решетилівської міської ради Полтавської області не розглядалась заява про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), тобто органом, до повноважень якого віднесено вирішення цього питання. Просить визнати незаконною бездіяльність Решетилівської міської ради Полтавської області, щодо розгляду заяви [PERSON] про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) від 24.06.2022 та зобов`язати Решетилівську міську раду Полтавської області виділити [PERSON] земельну частки (паю) в натурі (на місцевості) від 24.06.2022. Ухвалою суду від 16.09.2022 було відкрите провадження у цивільній справі розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.10.2022 відзив на позовну заяву від 04.10.2022 з додатками, поданий секретарем Решетилівської міської ради Полтавської області Малиш Т.А. повернуто. У задоволенні клопотання від 04.10.2022 про закриття провадження у справі, поданого секретарем Решетилівської міської ради Полтавської області Малиш Т.А. відмовлено. Клопотання представника\~позивачки [PERSON] \~від 26.10.2022\~про долучення\~доказів розміру\~судових витрат задоволено. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору\~приватну агрофірму «Подоляка». \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 21.11.2022 було закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] \~у судовезасідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що позивачка [PERSON] на підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області має право на земельну частку (пай), дане рішення пройшло апеляційний розгляд, відповідачем по вказаній справі була Решетилівська міська рада Полтавської області та подала апеляцію. Вказану скаргу було залишено без задоволення. Після набрання даного рішення законної сили позивачка [PERSON] звернулась до Решетилівської міської ради Полтавської області із заявою, щодо виділення в натурі земельної частки (пай). Після звернення минув певний час, на пленарному засіданні дане питання винесено не було. Пізніше позивачка отримала лист виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, про те, що достатньо рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) для здійснення державної реєстрації земельної ділянки. Після отримання листа позивачка не погодилась, що для реєстрації земельної ділянки достатньо саме рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) та повторно звернулась до виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області із заявою щодо виділення в натурі на місцевості земельної частки (пай). Однак у вересні 2022 повторно отримала лист від Решетилівської міської ради Полтавської області аналогічного змісту попереднього. Після ознайомлення з листом, позивачка вважає, що її права порушені, у зв`язку з тим, що Решетилівська міська рада Полтавської області не виносить дане питання на пленарне засідання сесії до виключної компетенції якої належить питання щодо виділення земельних часток (паїв). Набуття права власності на земельні частки (пай) у 1990 роках відбувалось шляхом їх передачі із земель державної власності у колективну власність та подальшого їх розпаювання членам колективів сільськогосподарських підприємств. Позивачка [PERSON] є спадкодавцем особи яка отримала право на земельну частку (пай) і померла. Тобто своє право, померла не реалізувала, щодо виділення цього паю у земельну ділянку. Відповідно після її смерті до складу спадщини увійшло саме право на земельну частку (пай), а не право на земельну ділянку. Відповідно після відкриття спадщини, її прийняття позивачка також набула право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку необхідне рішення міської ради щодо виділення в натурі на місцевості частки (пай). Щодо наявності права оренди у третьої особи\~без самостійних позовних вимог приватної агрофірми «Подоляка», договір укладався органом місцевого самоврядування в той період коли вони набули права власності на земельну ділянку у зв`язку з визнанням спадщини відумерлої в подальшому це рішення було скасоване, на даний час право на земельну частку (пай) має позивачка [PERSON] . У державному реєстрі є інформація стосовно земельної ділянки, вона є суб`єктом нерухомого майна, наявний кадастровий номер, не має жодних перешкод для реєстрації права власності земельної ділянки на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Решетилівської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Надано заяву до суду міським головою Дядюновою О.А. в якій зазначає, що у зв`язку з службовою зайнятістю не мають можливості прийняти участь у судовому засіданні. Просить провести розгляд без участі представника Решетилівської міської ради та повідомити про результати розгляду. Враховуючи всі подані документи та письмові матеріали просить відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Третя особа\~без самостійних позовних вимог - приватна агрофірма «Подоляка» у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Цивільний процесуальний кодекс України в межах заявлених нею вимог і на\~підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до даних копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0173997 виданого 16.09.1997, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, як члену колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Новомихайлівська», що розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області на підставі розпорядження Решетилівської райдержадміністрації від 17.01.1997 № 8, на звороті якого зазначено: «Право на земельну частку (пай) передано територіальній громаді Новомихайлівської сільської ради на підставі рішення Решетилівського районного суду від 16 червня 2010 року» (а.с. 11). Як вбачається з листа № 02-44/8 від 13.01.2020 виконавчого комітету Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, земельна ділянка (пай) кадастровий номер 5324282800:00:008:0028 площею 7,564 га перебуває у комунальній власності сільської ради згідно рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.06.2010. Рекомендовано звернутися заявнику до суду (а.с. 12). 11.01.2021 постановою Полтавського апеляційного суду, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.06.2010 року скасовано. Заяву прокурора Решетилівського району в інтересах держави в особі Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду (а.с. 13-16). \~ \~ \~ \~12.11.2021 рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області позовну заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Беркута В.Л. до Решетилівської міської ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задоволено. Встановлено факт перебування [PERSON] , яка померла [INFO] на утриманні [PERSON] , яка померла [INFO] не менше одного року до смерті [PERSON] . Визнано за\~ [PERSON] \~у порядку\~спадкування за заповітом\~право на земельну частку (пай) площею 4,3 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Новомихайлівська», яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0173997, виданого на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації № 8 від 17.01.1997. Рішення набрало законної сили 05.05.2022 (а.с. 7-10). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на обєкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером 5324282800:00:008:0028 зареєстроване інше речове право а саме: договір оренди землі, серія та номер б/н, виданий 04.10.2016, орендар ПА «Подоляка», відомості про у реєстрі права власності на нерухоме майно відсутні (а.с. 17). 24.06.2022 до Решетилівської міської ради Полтавської області позивачкою [PERSON] подано заяву про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) в якій просить виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку кадастровий номер 5324282800:00:008:0028 площею 7,564 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 18-19). Як вбачається з листа від 19.07.2022 № 01-36/2804 виконавчий комітет Решетилівської міської ради Полтавської області зазначає, що розглянувши заяву [PERSON] реєстраційний номер вх. № 2863/01-36 від 24.06.2022 року, з проханням виділити в натурі (на місцевості) [PERSON] земельну ділянку 5324282800:00:008:0028 площею 7,564 га, цільове призначення - для ведення (кадастровий номер товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області, виконавчий комітет Решетилівської міської ради повідомляє наступне. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначені у статті 12 Земельного кодексу України та статті 33 Закону. Відповідно до\~частини 2\~статті 2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~документами,\~що посвідчують\~право на\~земельну частку\~(пай),\~також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Якщо власник має на руках документ (з перелічених вище), що посвідчує право на земельну частку (пай), та земельній ділянці вже присвоєний кадастровий номер (який зазначається у витязі з ДЗК), то власнику потрібно з метою державної реєстрації прав власності на земельну ділянку звернутися до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса з відповідною заявою, оригіналами документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документом, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав у розмірах встановлених статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Після реєстрації права власності на земельну ділянку, власнику необхідно отримати Витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (а.с. 20). 09.08.2022 до Решетилівської міської ради Полтавської області позивачкою [PERSON] повторно подано заяву про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) в якій просить виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку кадастровий номер 5324282800:00:008:0028 площею 7,564 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 21-22). Як зазначено представником позивачки у судовому засіданні на заяву повторно надану до Решетилівської міської ради Полтавської області, радаю не провелено розгляд заяви на пленарному засідання сесії, на адресу [PERSON] направлено лист аналогічного змісту із листом Решетилівської міської ради Полтавської області від 19.07.2022. Як вбачається з листа Міністерства юстиції України від 13.10.2020 № 669/20398-26-20/8.2.1. що має консультативний характер, особа, яка має документи, які підтверджують факт набуття на певному праві саме цією особою відповідного нерухомого майна, зокрема, рішення сільських, селищних, міських рад щодо виділення земельних часток у натурі (на місцевості), що підтверджує набуття права власності особи на земельну ділянку із земель колективної власності колишнього колективного чи іншого сільськогосподарського підприємства, може звернутися для проведення державної реєстрації такого права на нерухоме майно до суб`єкта державної реєстрації прав чи до державного реєстратора (а.с. 23-24). Відповідно до ст.\~13,\~14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. При цьому, суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження землею врегульовано, зокрема,\~Земельним кодексом України \~(далі також -\~ЗК України). Відповідно\~ст. 2 ЗК України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). За приписами ч. 2\~ст. 4 ЗК України, завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Відповідно до\~ст. 5 ЗК України, земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки. Згідно з п. а), б), к) ч. 1, п. 2) ч. 2\~ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських раду галузі земельних відносин належить, окрім іншого: розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать, зокрема, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до п. ґ, ч.1 \~ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Частиною першою\~ст. 122 ЗК України\~закріплено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. При цьому, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-IV (далі також Закон №899). Відповідно до ст.\~1, ч. 2 ст.\~2 Закону №899, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно з ст. 3\~Закону №899, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). Відповідно до ст. 5\~Закону № 899, сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). При цьому, відповідно до пункту 34 ч. 1\~ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Окрім того,\~Законом України від 10.07.2018 №2498-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", який набрав чинності 01.01.2019, було внесено зміни, зокрема до ст. 5\~Закону №899, за змістом якої повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) були надані лише сільським, селищним, міським радам. Таким чином, вирішення питання виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) належить до повноважень сільських, селищних, міських рад шляхом прийняття відповідного рішення про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), за результатом розгляду заяви особи, яка має законне право на земельну частку (пай) та виявила бажання одержати належну йому земельну частку (пай) в натурі (на місцевості). При цьому, законність права особи на земельну частку (пай) підтверджується, зокрема, рішенням суду про визнання права на земельну частку (пай). У свою чергу, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону За приписами\~ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Судом встановлено, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 12.11.2021 у справі №546/671/21, яке набрало законної сили 05.05.2022, за позивачкою [PERSON] визнано в порядку\~спадкування за заповітом\~право на земельну частку (пай) площею 4,3 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Новомихайлівська», яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0173997, виданого на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації № 8 від 17.01.1997. З листа Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 13.01.2020, [PERSON] повідомлено, що земельна ділянка (пай) кадастровий номер 5324282800:00:008:0028, площею 7,564 перебуває у комунальній власності сільської ради на підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.06.2010. Земельна ділянка кадастровий номер 5324282800:00:008:0028 на підставі договору оренди землі від 04.10.2016 перебуває у користуванні на праві оренди у ПА "Подоляка", відомості про право власності відсутні, як встановлено із інформації з Державного реєстру, сформованого 22.06.2022. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що земельна частка (пай), право на яку у порядку спадкування за заповітом визнано за позивачкою рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 12.11.2021 у справі №546/671/21 сформована як земельна ділянка та їй присвоєно кадастровий номер 5324282800:00:008:0028. За приписами ч. 1-5 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу\~чи об`єднання\~раніше сформованих\~земельних ділянок; шляхом\~визначення меж\~земельних ділянок\~державної чи\~комунальної власності\~за проектами\~землеустрою щодо\~впорядкування територій\~населених пунктів,\~проектами землеустрою\~щодо впорядкування\~території для\~містобудівних потреб,\~проектами землеустрою\~щодо приватизації\~земель державних\~і комунальних\~сільськогосподарських підприємств,\~установ та\~організацій; шляхом\~інвентаризації земель\~у випадках,\~передбачених законом;\~за проектами\~землеустрою щодо\~організації території\~земельних часток\~(паїв);\~за затвердженими\~комплексними планами\~просторового розвитку\~території територіальних\~громад,\~генеральними планами\~населених пунктів,\~детальними планами\~території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до ч. 6 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ,\~об`єднання земельної\~ділянки,\~що перебуває\~у заставі,\~здійснюється за\~згодою землекористувача,\~заставодержателя.\~Поділ,\~об`єднання земельної\~ділянки,\~що перебуває\~у користуванні,\~здійснюється за\~згодою землекористувача,\~заставодержателя.\~Справжність підпису\~на такій\~згоді засвідчується\~нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. Таким чином, беззаперечне право позивачки [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку\~спадкування за заповітом\~встановлено рішенням суду, яке має преюдиційне значення, а повноваження щодо реалізації такого права позивачки, в силу вимог\~ЗК України\~та Закону №899, покладені на сільські, селищні, міські ради. Виходячи з наведеного суд вважає, що бездіяльність Решетилівської міської ради Полтавської області, яка полягала в тому, що заяви позивачки [PERSON] про виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) не розглядались на пленарних засіданнях міської ради є незаконною. При цьому, суд вважає, що виходячи з наведених норм та обставин справи, належним способом реалізації позивачкою рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12.11.2021 у справі №546/671/21, яке набрало законної сили 05.05.2022, яким за позивачкою [PERSON] визнано в порядку\~спадкування за заповітом\~право на земельну частку (пай) площею 4,3 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Новомихайлівська», є саме подання нею заяви про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) до відповідної міської ради. Відповідна заява вже подавалась позивачкою до Решетилівської міської ради Полтавської області (а.с. 18-19), та відповідачем Решетилівською міською радою Полтавської області не розглядалась відповідно до чинного законодавства, що є протиправним. Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) задоволенню не підлягає, оскільки належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позиваки, є саме зобов`язання відповідача Решетилівську міську раду Полтавської області розглянути заяву позивачки [PERSON] від 24.06.2022 про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до вимог чинного законодавства. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд встановлено, що згідно квитанції 0.0.2672956699.1 від 14.09.2022 при пред`явленні позову до суду позивачкою [PERSON] були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру\~задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. Стосовно понесених судових витрат на правочинну допомогу, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Приписами ч.\~1\~ст. 26 Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність»,\~передбачено,\~що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України\~"Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Адвокат Беркута В.Л. діє на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 22.06.2022 укладеного між адвокат Беркутою В.Л. та позивачкою [PERSON] та ордеру серія ВІ № 1103839 від 13.09.2022 (а.с. 27, 43-45). Як передбачено\~ст. 15 ЦПК України\~- учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, та становлять одну із складових судових витрат ч. 1\~ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ч. 5\~ст. 135 ЦПК України\~сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст.\~137, ч. 7 ст.\~139\~та ч. 3 ст.\~141\~цього\~Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 3\~ст. 141\~ЦПК,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року за № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги від 10.09.2022 підтверджується, що сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання адвокатом правової допомоги вказаної в договорі у розмірі 7\~000 гривень 00 копійок (а.с. 46). Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 26.10.2022 підтверджується, що правова допомога передбачена пунктом 1 договору надана якісно, в повному обсязі та встрок, а саме, вид робіт: -зустріч із клієнтом з метою з`ясування обставин справи; -правовий аналіз наданих клієнтом документів; -заява до Решетилівської міської ради Полтавської області про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) з додатками; -заява до Решетилівської міської ради Полтавської області про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) з додатками (повторно); -підготовка позовної заяви (пошук та аналіз актуальної судової застосування законодавства у спірних питань практики з правовідносинах, виготовлення копій позовної заяви та доданих до неї документів для інших учасників); -правовий аналіз відзиву на позовну заяву та доданих до них документів; -участь у судовому засіданні по суті справи. За надані\~послуги Клієнт\~має сплатити\~адвокату гонорар\~у розмірі\~7000\~гривень 00\~копійок не\~пізніше 10\~днів після\~ухвалення рішення\~судом першої\~інстанції в\~цивільній справі\~№546/657/22.\~У клієнта\~претензій до\~якості наданої\~правової допомоги\~немає (а.с. 47). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені та обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з урахуванням обставин справи, обсягу наданих адвокатом Беркутою В.Л. правових послуг з Решетилівської міської ради Полтавської області підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial