Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

1 вересня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до [PERSON] , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. про визнання нерухомого майна предметом іпотеки та внесення запису про іпотеку. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08.12.2006 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05/12/2006/840-К/526. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 08.12.2006 року посвідчений ПН Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., в\~якому громадянин України [PERSON] виступає іпотекодавцем, та відповідно до якого іпотекодержателем передано в іпотеку нерухоме майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальна площа 86,7. В подальшому, відбулось відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». ТОВ «ФК «ДОВІРА ГА ГАРАНТІЯ» стало новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 05/12/2006/840-К/526 та новим іпотекодержателем за договором іпотеки. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відтак, іпотека нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальна площа 86,7, що була передана в іпотеку на підставі Іпотечного договору від 08.12.2006 року, посвідчений за реєстровим № 2991 - не припинялась. Згідно відповіді ФГВФО від 21.01.2021, станом на дату укладення Договору боржник [PERSON] не виконав свої кредитні зобов`язання перед ПАТ КБ «Надра» відповідно кредитного договору № 05/12/2006/840-К/526 та заборгованість станом на 08.04.2020 складає 4 122 322,59 грн. Проте, було встановлено, що вищезазначена квартира належить [PERSON] , а отже він є наразі іпотекодавцем. Так, у Банку є право звернути стягнення на предмет іпотеки, незалежно від того, хто є власником предмету іпотеки, оскільки відповідач є іпотекодавцем з усіма правами та обов`язками за Іпотечним договором від 08.12.2006 року, в тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на Предмет іпотеки, Таким чином, позивач вважає, що порушено його право як іпотекодержателя, в зв`язку з чим звернувся до суду. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та встановлено загальний порядок розгляду справи та призначено проведення підготовчого судового засідання. В той же день, 30 вересня 2021 року ухвалою суду задоволено заяву директора ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» Лукаш О.А. про забезпечення позову та заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальна площа 86,6 кв.м., належну [PERSON] на підставі права приватної власності. 14 липня 2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до [PERSON] , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. про визнання нерухомого майна предметом іпотеки та внесення запису про іпотеку у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача [PERSON] . Також, 14 липня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. та в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради матеріали реєстраційної справи щодо реєстрації за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) права власності на квартиру [ADDRESS] , загальна площа об`єкта 86, 7 кв.м., житлова площа 52,5, номер об`єкта в РПВН 16991985, які надійшли до суду 03.08.2022 року. Ухвалою суду від 14 липня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Омарової Віолети Султанівни копію нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу серія та номер 390, виданий 13.01.2021 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 56133343 від 13.01.2021 року, обєкт продажу квартира у [ADDRESS] та у реєстратора Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кияниці Лілії Сергіївни належним чином завірені копії документів, на підставі яких вона 08.08.2019 року погасила запис про обтяження щодо квартири у [ADDRESS] . Крім того, закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 22 вересня 2022 року на 11 год. 00 хв. 05 грудня 2022 року на електронну адресу суду надійшли заяви представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Явтушенко Д.С. про розгляд справи за відсутності позивача, в якій також підтримало всі вимоги викладені у позовній заяві та просили позовну заяву задовольнити. В судове засідання 13.12.2022 року учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 05/12/2006/840-К/526, за яким Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 198000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених Договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 08 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір. Згідно п. 1.1. Іпотечного договору за цим Договором Іпотекодавець з метою забезпечення виконання Зобов`язання, що витікає з Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки (квартира [ADDRESS] . Відповідно п. 1.2. Іпотечного договору визначена Сторонами вартість Предмету іпотеки складає 1111000 (один мільйон сто одинадцять тисяч) гривень 00 копійок. 29.12.2006 року о 14:51:26 реєстратором: Приватним нотаріус Скопелідіс Т.Г., внесено запис про обтяження з типом іпотека, квартири, адреса: [ADDRESS] , на підставі повідомлення про реєстрацію іпотеки, В/783/12/2006, 08.12.2006, ВАТ КБ «Надра», реєстраційний номер обтяження 4320072. Як слідує з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено 08.08.2019 о 10:37:23 на підставі Заяви іпотекодержателя № 652014. Крім того, з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слідує, що запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек погашено 08.08.2019 о 10:41:39 на підставі Заяви іпотекодержателя № 652014. В подальшому, 08 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (Новий кредитор) укладено договір № GL3N016222 про відступлення прав вимоги, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором (а.с.5-7). За цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набув усі права кредитора за Основними договорами, в тому числі за кредитним договором № 05/12/2006/840-К/526 та іпотечним договором від 08.12.2006 року. 17 серпня 2021 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/2347/21) в задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., Публічне акціонерне\~товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ\~БАНК «НАДРА» про\~скасування записів\~про припинення\~іпотеки,\~відновленні права\~іпотекодержателя відмовлено, з мотивів того, що неналежний відповідач не повинен відповідати за предявленим позовом, а обовязок виконати вимоги до позивача лежить на іншій особі, що підтверджується висновком викладеним в постанові Верховного суду № 705/3876/18. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 86,7 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м., наразі належить на праві власності [PERSON] . Позивач посилаючись на вказані обставини та на те, що боржник [PERSON] не виконав свої кредитні зобов`язання перед ПАТ КБ «Надра» відповідно кредитного договору № 05/12/2006/840-К/526 й наразі існує заборгованість у розмірі 4122322,59 грн., вважає, що майно яке було предметом іпотеки (за Іпотечним договором укладеним з метою забезпечення зобов`язань по вищезазначеному кредитному договору) перейшло до відповідача, а відтак [PERSON] є іпотекодавцем з усіма правами та обов`язками за Іпотечним договором від 08.12.2006 року, в тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на Предмет іпотеки. З огляду на вказане, позивач наполягає на тому, що у нього є право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від того, хто є власником предмету іпотеки. Проте суд не може погодитися із такою позицію позивача з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу укладеного 13.01.2021 року. Як вбачається з наданого позивачем витягу з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку щодо квартири за адресою [ADDRESS] було погашено 08.08.2019 року. Крім того сум враховує й ту обставин, що на момент укладання договору відступлення права вимоги 08.04.2020 року між позивачем та ПАТ "КБ "Надра" іпотека вже була погашена, тобто позивач придбав боргове зобовязання без забезпечення іпотекою. Таким чином на момент укладання відповідачем договору купівлі продажу квартира квартири за адресою [ADDRESS] згідно відомостей Реєстру не була обтяжена іпотекою. Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)). Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19). Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.06.2021 року по справі № 922/2416/17, провадження № 12-44гс20 в якому вказала, що за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Окрім того, підлягають застосуванню норми законодавства України щодо непорушності права власності. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1.\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до частин 1 та 2\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частина 1\~статті 321 ЦК України\~передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, суд доходить висновку, що [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки набув права власності на майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Доказів того, що [PERSON] набув права власності на майно, придбане за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження, з незаконних підстав чи його недобросовісності, суду не представлено. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Cтаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Європейський суд з прав людини неодноразово констатував в схожих фактичних обставинах порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції (зокрема: GLADYSHEVA v. RUSSIA, № 7097/10, ЄСПЛ, 06 грудня 2011 року; PCHELINTSEVA AND OTHERS v. RUSSIA, № 47724/07, 58677/11, 2920/13, 3127/13, 15320/13, ЄСПЛ, від 17 листопада 2016 року). Тому задоволення позову і визнання предметом іпотеки спірної квартири, яка була придбана добросовісним набувачем, призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод. В разі задоволення позову не бути дотриманий "справедливий баланс" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини, оскільки особа Відповідача, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар". Визначальною ознакою приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта, тобто приватноправовий спір обумовлений порушенням приватного (індивідуального) права, як правило, майнового, певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. За таких обставин, після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Щодо заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 30 вересня 2021 року, то відповідно до положень частини 9 статті 158 ЦПК України вони підлягають скасуванню. При цьому згідно ч. 10 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed