Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

У листопаді 2022 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт прийняття нею спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . На момент смерті матері остання була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . В останній рік життя матері, у зв`язку з поганим станом здоров`я матері, у березні 2002 року заявник переїхала жити та доглядати мати, та проживала без реєстрації разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері [INFO] , вона продовжувала до жовтня 2003 року фактично жити у будинку та утримувати його, доглядати за прилеглою до нього земельною ділянкою. Всі документи на будинок знаходились у розпорядженні заявника. Тобто, вона вступила у фактичне володіння спадковим будинком, який є спадковим майном. Спадковим майном після смерті матері є одна друга частка житлового будинку за вищевказаною адресою, що належав матері на підставі рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 10 березня 1988 року. Після смерті матері інший спадкоємець першої черги - брат заявниці [PERSON] спадщину приймати не бажав, фактично у володіння спадковим майном не вступав, до нотаріуса не звертався, у будинку після смерті матері не проживав. Небажання брата спадкувати після матері обґрунтовується тим, що після розлучення батьків та розділу спільного будинку за рішенням суду, батьки домовились передати свої частки їй та брату. 27 червня 1989 року батько за договором купівлі-продажу передав її брату одну другу частку будинку. Тому після смерті матері вона вступила у фактичне володіння іншою одною другою часткою матері. Спорів щодо цього між нею та братом ніколи не було. [INFO] її брат [PERSON] помер. Все належне брату майно (одну другу частку будинку та земельну ділянку під будинком) він за заповітом залишив заявнику. На вказане спадкове майно нею після смерті брата отримано свідоцтво про право на спадщину, а саме вона отримала свідоцтво про право на спадщину на одну другу частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0667 га, кадастровий номер 1413200000:05:063:0827. Отже, згідно цих документів вона є власником земельної ділянки під будинком та половини будинку. Фактично вона вступила у володіння спадковим майном - житловим будинком, і відповідно до ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину. Коли вона звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на одну другу частку житлового будинку після смерті матері, нотаріус надала роз`яснення, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, для подальшого оформлення спадщини після смерті матері - [PERSON] заявнику потрібно встановити факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Спір про право відсутній, інших спадкоємців немає. У зв`язку з викладеним [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Покровської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Допитана 17 січня 2023 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона знайома з заявником [PERSON] , яка є її сусідкою через будинок та проживала у будинку [ADDRESS] . На теперішній час [PERSON] по [ADDRESS] не проживає. [PERSON] за даною адресою проживала з 2002 до 2004 року. Вона також була знайома з матір`ю [PERSON] - [PERSON] , яку знала дуже добре. На момент смерті [PERSON] заявник [PERSON] проживала разом з нею та почала користуватись майном, яке належало [PERSON] . Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер раніше. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, допитавши свідка, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] у м. Красноармійськ Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 09 квітня 2002 року (а.с. 10-12). Дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням 23 грудня 1978 року шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23 грудня 1978 року Міським відділом РАЦС м. Красноармійська Донецької області (а.с. 28). Батьками заявника згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 355 є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 26). Рішенням Красноармійського міського суду Донецької області від 10 березня 1988 року по праві № 2-199 шлюб між батьками заявника - [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Розділено домоволодіння, яке є спільною сумісною власністю сторін: виділено в особисту власність [PERSON] Ѕ частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , Ѕ частину літньої кухні, сарай, погреб, Ѕ частину тамбуру до літньої кухні; виділено в особисту власність [PERSON] Ѕ частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , Ѕ частину літньої кухні, Ѕ частину тамбуру до літньої кухні. Огорожі, замощення, вбиральню залишено у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Вказане рішення суду набрало законної сили 21 березня 1988 року. [INFO] мати заявника - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 781 (а.с. 27). Після смерті матері заявника - [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якої увійшла і належна померлій [PERSON] Ѕ частина домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, який був чинним на момент смерті [PERSON] , тобто станом на 12 вересня 2002 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 1 статті 529 ЦК Української РСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Отже, [PERSON] як дочка померлої [INFO] [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом щодо належного їй майна. У частині 1 статті 548 ЦК Української РСР закріплено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. При цьому, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З 16 січня 1987 року по день своєї смерті [INFO] [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 01-09/1551 від 24 лютого 2022 року, виданою Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» (а.с. 6). Заявник [PERSON] на момент смерті [PERSON] не була зареєстрована з останньою за однією адресою, однак фактично проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою № 01-12/018 від 04 січня 2022 року, виданою Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення», в якій зазначено, що [PERSON] фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , з березня 2002 року по жовтень 2003 року, оскільки доглядала хвору матір - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та будинок, свідками цього є сусіди - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] на момент смерті останньої, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтвердила і допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що [PERSON] за даною адресою проживала з 2002 до 2004 року, на момент смерті [PERSON] заявник [PERSON] проживала разом з нею та почала користуватись майном, яке належало [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що матеріалами справи підтверджується факт того, що після смерті [INFO] [PERSON] в управління та володіння спадковим майном, в тому числі і Ѕ частиною домоволодіння [ADDRESS] , вступила [PERSON] . Оскільки після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом у встановлений законодавством шестимісячний строк фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, в тому числі і Ѕ частиною домоволодіння [ADDRESS] , то відповідно до положень статті 549 ЦК Української РСР вона вважається такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON] , в тому числі і у вигляді Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] , та від вказаної спадщини не відмовлялась. Відповідно до статті 560 ЦК Української РСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У 2021 році [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шемчук Н.Б. для отримання консультації щодо відкриття спадкової справи після померлої [INFO] матері - [PERSON] . Однак, за вих. № 272/01-16 від 21 грудня 2021 року [PERSON] приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шемчук Н.Б. було надано Роз`яснення чинного законодавства України щодо відкриття спадкової справи, в якому зазначено, що станом на 21 грудня 2021 року строк прийняття спадщини пропущено, [PERSON] повинна звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , нотаріусу не вбачається можливим винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому як відкриття спадкової справи не є вчиненням нотаріальної дії (а.с. 9). Саме у зв`язку з цим у листопаді 2022 року [PERSON] і звернулась до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт прийняття нею спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Під час розгляду справи знайшов підтвердження той факт, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її дочка [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном необхідно заявнику [PERSON] для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Суд також враховує, що інша Ѕ частина домоволодіння [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , на теперішній час також належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (додаткового), виданого 28 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шемчук Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 268 (а.с. 20). Належить [PERSON] на теперішній час і земельна ділянка, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , загальною площею 0,0667 га, кадастровий номер 1413200000:05:063:0827, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шемчук Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 253 (а.с. 18). У частині 2 статті 88 ЦК Української РСР визначено, що особиста власність громадян і право її спадкоємства охороняються державою. Оскільки, від встановлення факту прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном залежить виникнення у заявника права на отримання спадщини, суд приходить до переконання про наявність підстав для встановлення зазначеного факту у судовому порядку. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт прийняття [PERSON] , [INFO] , спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а тому заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити, що надасть можливість заявнику [PERSON] належним чином оформити свої спадкові права. На підставі наведеного, та

Outcome: approved