Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 20 грудня 2005 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Зазначає, що у 2017 році відповідач, залишивши сім`ю, поїхав за кордон на роботу. Спочатку він телефонував та спілкувався з нею та дітьми, однак, згодом припинив спілкування, де саме за кордоном перебуває відповідач, не відомо. З того часу проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Спору про розподіл майна між ними в даний час не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Відтак просить припинити цей шлюб, який фактично останні роки існує лише формально. 16.11.2022 суддею направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Закарпатській області щодо встановлення реєстрації місця проживання відповідача, відповідь на який, на час розгляду справи, судом не отримано. Ухвалою від 16.11.2022 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 12.12.2022. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. Як вбачається з відомостей, отриманих з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" за допомогою функції "відстеження", кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача, ним не отримувалась. Відправлення повернуто за зворотньою адресою, причина повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою", а.с.20. Пунктом 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч. 11 \~ст. 128 ЦПК України\~визначено, що \~відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відтак, у зв`язку з відсутністю даних про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін було відкладено на 27.12.2022 та було розміщено оголошення про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. Суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12\~ст. 128 ЦПК України\~вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності\~до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Матеріалами справи встановлено, що позивачка 20 грудня 2005 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 222, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , а.с. 4. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст.\~141\~ЦПК України та ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved