Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

В червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Універсал Банк», ТОВ «Smartiwey Ukraine» ( Смартівей Юкрейн ) про визнання транзакцій недійсними, зобов`язання відновити залишок коштів та стан банківського рахунку, припинення нарахування відсотків, визнання недійсним електронного договору, стягнення безпідставно сплачених коштів, посилаючись на те, що він є клієнтом АТ «Універсал Банк», та власником банківської картки МОНОБАНК АТ «Універсал Банк» № № [NUMBER] . 28 листопада 2020 року невстановленою особою було здійснено заблокування номеру його мобільного телефону та здійснено перевипуск sim-картки номеру мобільного телефону і за допомогою вказаної sim-картки з кредитної карти позивача було отримано доступ до особистого рахунку позивача у АТ «Універсал Банк». У такий спосіб було шахрайським шляхом здійснено збільшення кредитного ліміту до 30000 гривень та заволодіння кредитними коштами в розмірі 23772 гривні. Також у означений період часу невстановленою особою було знято грошові кошти в сумі 1550 гривень з рахунку кредитної установи «Smartiwey Ukraine». Вважаючи дії відповідачів такими, що порушують права позивача як споживача фінансових послуг, які надають відповідачі, позивач, уточнивши свої позовні вимоги ( ар.с.164-165), просив постановити рішення, яким визнати недійсними транзакції, здійснені в період з 00 годин 00 хвилин 28 листопада 2020 року по 00 один 00 хвилин 29 листопада 2020 року по його банківському рахунку, зобов`язати АТ Універсал Банк» відновити залишок коштів та стан банківського рахунку, зобов`язати АТ Універсал Банк» скасувати заборгованість та відсотки, що нараховані банком внаслідок здійснення незаконних транзакцій, зобов`язати АТ «Універсал Банк» припинити нарахування заборгованості за кредитом, а також визнати недійсним електронний договір, укладений між ним та TOB «Smartiwey Ukraine» з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, за яким було отримано кредит в сумі 1550 гривень, стягнути з TOB «Smartiwey Ukraine» безпідставно сплачені ним кошти в розмірі 3491 гривні. У зв`язку з тим, що списання коштів відбулось без його згоди, він звернувся до керівників АТ «Універсал банк» та TOB «Смартівей Юкрейн». Однак фактично йому було відмовлено в задоволенні його вимог, тому позивач, уточнивши свої вимоги (т. 1 ар.с.ю 164), просив постановити рішення, яким визнати недійсними і такими, що є безпідставними транзакції, що були здійснені в період з 00 год. 00 хв. 28 листопада 2020 року по 00 год. 00 хв. 29 листопада 2020 року, зобов`язати Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» відновити залишок коштів та стан банківського рахунку № [NUMBER] (номер банківської карти № [NUMBER] ), відкритого в АТ ««УНІВЕРСАЛ БАНК»» на ім`я позивача, зобов`язати Акціонерне товариство ««УНІВЕРСАЛ БАНК»» скасувати заборгованість, відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі, що нараховані внаслідок операцій, здійснених з 00 год. 00 хв. 28 листопада 2020 року по 00 год. 00 хв. 29 листопада 2020 року, зобов`язати Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» припинити нарахування заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів за кредитним лімітом та послугою «Розстрочка», що утворилися внаслідок операцій, здійснених за період з 00 год. 00 хв. 28 листопада 2020 року по 00 год. 00 хв. 29 листопада 2020 року по рахунку № [NUMBER] , визнати недійсним електронний договір №3593146192 від 28.11.2020 року, укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн», стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» безпідставно сплачені грошові кошти у розмірі 3 491,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» позов не визнало, зазначивши, що 19 лютого 2020 рокуроку між Позивачем і Банком було укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» (далі - Договір). Відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank) (далі - Умови) , а саме відповідно до глави 1 розділу І Умов: «Договір про надання банківських послуг "Monobank" (або Договір) - це укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг "Monobank", Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів». Того ж дня - 19.02.2020 року позивач власноручно підписав Анкету-заяву Договору про надання банківських послуг «МоноЬапк», таким чином, погодившись з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (п. 2 Анкети заяви). Також, підписавши Анкету-заяву, Позивач підтвердив і зобов`язувався виконувати умови Договору. Відповідно до п. 2.4. Глави 2. Розділу І Умов: «Своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Також Клієнт підтверджує, що інформація, зазначена в частині 6 другій статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", надана йому, зокрема, шляхом розміщення на Сайті Банку». Відповідно до п. 2.5. Глави 2. Розділу І Умов: «Укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору». Вказане свідчить, що між Позивачем та Банком дійсно був укладений Договір, а тому кожна із його сторін взяли на себе всі обов`язки та права передбачені всіма частинами Договору, в тому числі і Умовами. Відповідно до п. 6.2.7 Глави 6 Розділу II: «Клієнт зобов`язується:... 6.2.7. Не передавати Платіжну картку та / або номер мобільного телефону та / або мобільний телефон, що використовується для Мобільного додатку у користування третім особам». Відповідно до п. 6.2.8 Глави 6 Розділу II: «Клієнт зобов`язується:... Зберігати ПІН- код, Коди доступу, Аутентифікаційні дані в таємниці і ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам. У разі одержання Клієнтом інформації щодо несанкціонованих операцій з його карткою або при виникненні підозр щодо шахрайства, він повинен якнайшвидше звернутись до Центру клієнтської підтримки Банку». Вказане вище свідчить, що позивач зобов`язаний не передавати будь-які відомості, що дозволять будь-яким особам ідентифікувати себе як Клієнт Банку. Проте Позивачем не було виконано його обов`язків встановлених Договором. 28 листопада 2020 року о 10:37:28, до служби підтримки Monobank звернулась особа з мобільного номеру телефону [NUMBER] , із запитом щодо того, що вона не може взяти розстрочку зі свого нового мобільного телефону. Оскільки звернення до підтримки було здійснено шляхом телефонного дзвінка, спеціалісти Monobank зобов`язані були провести ідентифікацію клієнта, яка проходить шляхом задавання ряду питань, які стосуються персональних даних Клієнта та даних, які міг знати лише Клієнт, тобто позивач. За результатами заданих питань, особа була ідентифікована як Позивач-Клієнт. При цьому банк зазначив, що система ідентифікації клієнтів за їх зверненням через телефонний дзвінок базується на тому принципі, що ніхто крім Клієнта не може знати інформацію, яка запитується представником банку- працівником підтримки Monobank, оскільки такі дані були особисто передані Клієнтом-Позивачем представникам банку під час укладання Договору та/або повинні були введені в мобільний додаток ним особисто при первинній реєстрації в ньому банківської карти. Отже, вищевикладене свідчить, що особа, яка звернулася до служби підтримки Monobank достеменно було відомо персональні данні та інформацію Позивача, яка мала зберігатися ним в таємниці і нікому не передаватися. Як вбачається з системи AT «Універсал банк», у період до 28.11.2020 року позивач користувався мобільним пристроєм Redmi note 8 pro. 28 листопада 2020 року відбулася зміна пристрою Redmi note 8 pro на Xiaomi redmi note 8t. Для проведення зміни пристрою з Redmi note 8 pro на Xiaomi redmi note 8t, на офіційну електронну адресу Позивача - [INFO]., яка була ним надана Банку, було направлено електронний лист (e-mail) для підтвердження зміни пристрою. Без надання підтвердження через вказаний електронний лист, зміна пристрою не відбулась би. Зазначене підтвердження було успішно зроблено, що підтверджується довідкою AT «Універсал банк». Вказане свідчить, що особа, яка здійснювала підтвердження та зміну пристрою використання мобільного додатку, знала електронну пошту та пароль Позивача до неї. Таким чином, банк зазначав, що є всі підстави стверджувати, що позивачем було розголошено персональні данні та інформацію, в цьому випадку, щодо даних для входу на його електронну пошту, яка є основною для Банку. Відтак, позивач несе відповідальність за всі проведені операції, з використанням передбачених договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, тому в задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити в повному обсязі. Оспорюючи позовні вимоги, ТОВ «Смартівей Юкрейн» звернуло увагу суду на те, що окрім зазначення у позовній заяві про факт укладення договору з Товариством, позивач не надав доказів чи аргументів, що підтверджують факт укладення оспорюваного договору іншою, відмінною від позивача особою. Згідно з пунктом 7 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Товариство діє на підставі ліцензії, виданої 12.06.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та надає кошти у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту виключно через оригінальний мобільний додаток «Smartiway» (далі - Мобільний додаток), доступний в інтернет-магазинах мобільних додатків App Store та Google Play. Уся інформація про діяльність Товариства доступна для ознайомлення на офіційному сайті Товариства у мережі Інтернет за адресою smartiway.ua згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» (далі - Правила надання коштів у позику), а також примірний договір кредиту оприлюднено на офіційному сайті Товариства у мережі Інтернет за адресою smartiway.ua. Правила надання коштів у позику регламентують і визначають умови та порядок укладання договорів про надання коштів у позику, зокрема, порядок ідентифікації та верифікації особи заявника, подання заявки на отримання кредиту у Мобільному додатку та спосіб підписання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) оферти. Відповідно до п. 2.1. Правил надання коштів у позику ідентифікація - заходи, що вживаються Товариством для встановлення Заявника шляхом отримання його ідентифікаційних даних. Товариство здійснює ідентифікацію та верифікацію Заявника відповідно вимог чинного законодавства України та внутрішніх регламентуючих документів Товариства по здійсненню фінансового моніторингу (п. 4.1. Правил надання коштів у позику). Заявник повинен подати Заявку на отримання Кредиту через Мобільний додаток Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові для заповнення. У Заявці Заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання Кредиту (п. 4.2. Правил надання коштів у позику). Відповідно до п. 8.2. Правил надання коштів у позику склад персональних даних, обробку яких здійснює Товариство на підставі Згоди Заявника/Позичальника, зокрема, є прізвище, ім`я та по батькові; паспортні дані; адреса фактичного місця проживання (за потреби); дата та місце народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків (в тих випадках, коли він є у особи) або дані про відмову в отриманні такого номеру та інші. Позивач ні у тексті позовної заяви, ні у наданих письмових доказах не зазначає, яким чином невстановлені особи отримали доступ до його персональних даних, таких як дата народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків, без яких неможливо пройти ідентифікацію та укласти договір із Товариством. Згідно з інформацією з інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, 28.11.2020 Позивач завантажив Мобільний додаток та створив у ньому власний обліковий запис. Позивач здійснив ідентифікацію у Мобільному додатку та надав Товариству інформацію, що могла бути відома лише Позивачу, а саме: особисті дані про себе (включаючи реєстраційний номер облікової картки платника податків) та реквізити платіжної картки (номер, строк дії, СVV2/СVС2-код). Позивач самостійно у межах встановленого Мобільним додатком ліміту, обрав суму кредиту, бажаний строк отримання кредиту та банківську карту, на яку бажає отримати кредитні кошти. На підставі Заявки Позивача № 3593146192 від 28.11.2020 Товариство згенерувало та направило Позивачу в його обліковий запис у Мобільному додатку індивідуальну Оферту, яка містила істотні умови Договору, що в подальшому стала невід`ємною частиною Договору. Для підписання оферти Товариство згенерувало на надіслало Позичальнику в Мобільному додатку одноразовий ідентифікатор, який Позичальник власноручно ввів в необхідне поле для підписання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) оферти. В пункті 2.2. Договору зазначено, що цей Договір є укладеним з моменту акцептування Позичальником індивідуальної Оферти Кредитодавця в Мобільному додатку та набуває чинності з моменту перерахування Суми Кредиту на поточний банківський рахунок, до якого емітована (прив`язана) платіжна картка, вказана Позичальником для укладення цього Договору. Перерахування на картковий рахунок Позичальника кредитних коштів підтверджується довідкою вих. № 06072021/3 від 06.07.2021, АТ «Приват банк». Таким чином 28.11.2020 між Позивачем та Товариством відбулося укладення електронного договору № 3593146192 у повній відповідності з приписами статтей З, 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» із додержанням загальних вимог чинності правочину, викладених у статті 203 ЦК України. Посилаючись на ці обставини, ТОВ «Смартівей Юкрейн» просило відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник ТОВ «Смартівей Юкрейн» Костюченко А.Ю. позов не визнала, пояснивши, що товариство не є банківською установою та кредитує за допомогою власних коштів. Дл я отримання клієнтом кредиту потрібно встановити додаток на номер телефону, пройти процедуру ідентифікації. 28.11.2020 року між товариством та позивачем було укладено електронний договір № 3593146192; договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем з товариством з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» (код ЄДРПОУ 42038225, адреса місцезнаходження: Україна, 03022, місто Київ, вулиця Михайла Максимовича, будинок 10), за яким було оформлено кредит в розмірі 1550,00 гривень. Реєстрація в мобільному додатку була здійснена з номеру телефону: [NUMBER] . В подальшому позивач погасив заборгованість перед товариством в сумі 3 491,00 грн. Зазначене свідчить про те, що позивач погоджувався з умовами договору, знав про його існування. За рахунок наданих коштів, які були перераховані на його рахунок, [PERSON] погасив борг в інтернет-магазині Розетка. Посилаючись на ці обставини, представник ТОВ «Смартівей Юкрейн» просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, з`ясувавши правові позиції сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ «Універсал Банк», та власником банківської картки МОНОБАНК АТ «Універсал Банк» № № [NUMBER] . 28.11.2020 року в період часу з 09 год 30 хв. до 11 год. 30 хв. невстановленою особою було здійснено заблокування його мобільного номеру [NUMBER] та здійснено перевипуск Sim-карти номера мобільного телефону позивача. За допомогою вказаної Sim-карти з кредитної карти № [NUMBER] позивача було одержано доступ до особистого рахунку у зазначеному банку та у такий спосіб шахрайським шляхом було здійснено збільшення кредитного ліміту до 30 000 грн. та заволодіння грошовими коштами в розмірі 23 772 грн. Також, у зазначений період часу невстановленою особою було знято грошові кошти в сумі 1550 гривень з рахунку кредитної установи «Smartiwey Ukraine» ( ТОВ «Смартівей Юкрейн»). У зв`язку з тим, що списання коштів відбулося несанкціоновано та без волі позивача, 30 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до керівництва АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Смартівей Юкрейн» з відповідними заявами ( т.1 ар.с. 27,28), якими повідомив про факт блокування мобільного номеру та здійснення перевипуску Sim-карти номера мобільного телефону, а також про те, що у такий спосіб невідомими особами шахрайським шляхом з карткового рахунку позивач було проведено банківські операції з придбання товару, поповнення банківських карток, поповнення мобильного номеру телефону [NUMBER] . Також позивач повідомив Банк, що без його волі (згоди) було збільшено кредитний ліміт до 30 000 грн. Крім того, 30.11.2020 року позивач звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до органів поліції. По даному факту внесено відомості до ЄРДР 01.12.2020 11:18:32 та підрозділом дізнання Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області розпочато досудове розслідування за кримінальним провадженням № 12020205440000580 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 190 КК України ( т. 1 ар.с. 24, 25, 26). Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, що якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та Закону. Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Згідно із ст. 7, п. 38.1, 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних інструментів та створення системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Із положень п. 39.2 ст. 39 цього Закону вбачається, що при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації від несанкціонованого доступу до інформації; несанкціонованих змін інформації; несанкціонованих операцій з компонентами платіжних систем. Пунктом 39.4. ст. 39 Закону встановлено, що працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації. Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу. Ініціювання переказу коштів може, в тому числі, здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 вказаного Закону). Відповідно до пунктів 6-9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою правління НБУ від 05 листопада 2011 року № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги і правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, згідно з якою, не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для висновку про його вину, як підставу цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що вина банку у знятті коштів з рахунків клієнта виключається лише у разі доведення, що саме клієнт банку своїми діями чи бездіяльністю посприяв у втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З огляду на викладене та, беручи до уваги обставини того, що грошові кошти були списані з рахунку позивача за ініціативою інших осіб внаслідок недозволеної платіжної операції, а відповідачем - Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про зобов`язання банку відновити залишок коштів та стан банківського рахунку позивача, скасувати заборгованість, відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі, що нараховані внаслідок незаконних операцій, припинення нарахування заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів за кредитним лімітом та послугою «Розстрочка», що утворилися внаслідок незаконних платіжних операцій, визнання недійсним електронного договору №3593146192 від 28.11.2020 року, укладеного з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн», стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» безпідставно сплачених грошових коштів у розмірі 3 491,00 грн. Відповідачі не надали жодних доказів, які б безспірно підтверджували, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої особистої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції. Посилання банку на Умови та правила надання банківських послуг не заслуговують на увагу, оскільки банком не надано до суду доказів, що вказані Умови та правила є частиною укладеного сторонами договору про надання банківських послуг, докази ознайомлення позивача з їх змістом, а також їх підписання у матеріалах справи відсутні. Посилання ТОВ «Смартівей Юкрейн» на те, що між товариством та позивачем 28.11.2020 відбулося укладення електронного договору № 3593146192 у повній відповідності з приписами статтей З, 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» із додержанням загальних вимог чинності правочину, викладених у статті 203 ЦК України, не може бути прийнято до уваги, оскільки оспорюваний електронний договір № 3593146192 був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем дистанційно і всупереч положенням ст. ст. 12, 81 ЦПК України ТОВ «Смартівей Юкрейн» не надало безспірних доказів того,ю що договір був укладений саме з [PERSON] , а не з іншою особою, яка могла шахрайським шляхом укласти договір від імені позивача. Оспорюючи позовні вимоги, відповідач - АТ «Універсал Банк» - зазначав, що ствердження позивача про те, що він сумлінно виконував свої обов`язки, як клієнт AT «Універсал банк» нікому не передавав дані ПІН-коду карти, а також будь-якої іншої інформації, є сумнівними. Так, 28.11.2020 року о 10:37:28 до служби підтримки Monobank звернулась особа з мобільного номеру телефону [NUMBER] , із запитом щодо того, що вона не може взяти розстрочку зі свого нового мобільного телефону (копія запису звернення т.1 ар.с. 114)). Зокрема, у звернені особа вказала « Мой телефон, это мой телефон. Потому что я зашёл с нового устройства...» (тайм код запису 1:44). Оскільки звернення до підтримки було здійснено шляхом телефонного дзвінка, спеціалісти Monobank зобов`язані були провести ідентифікацію клієнта, яка проходить шляхом задавання ряду питань, які стосуються персональних даних Клієнта та даних, які міг знати лише Клієнт, зокрема, були задані наступні питання: >Название девайса который был привязан ранее к телефону? (тайм код 3:45 запису) о ...Xiomi redmi note 8 pro у меня был ... а это, кажется Xiomi redmi note 8 t (тайм код 3:50, 3:57 запису). >Ваша электронная почта как вы указывали в приложение, подвязаная? (тайм код 4:16 запису) о [INFO] >Размер вашего кредитного лимита или долга по карте?(тайм код 5:13 запису) о 10 000 грн.. .размер кредит... використано 9563 грн. АТ «Універсал Банк» зазначав, що за результатами заданих питань, в тому числі, які були зазначені вище, особа була ідентифікована як Позивач-Клієнт. При цьому банк зазначив, що система ідентифікації клієнтів за їх зверненням через телефонний дзвінок базується на тому принципі, що ніхто крім Клієнта не може знати інформацію, яка запитується представником банку - працівником підтримки Monobank, оскільки такі дані були особисто передані Клієнтом-Позивачем представникам банку під час укладання Договору та/або повинні були введені в мобільний додаток ним особисто при первинній реєстрації в ньому банківської карти. Офіційною електронною адресою, яка була вказана Позивачем при реєстрації в мобільному додатку, є [INFO]. Разом з тим, позивачем зазначено, що він є клієнтом АТ «Універсал Банк» та власником банківської картки МОНОБАНК АТ «Універсал Банк» № № [NUMBER] . Ці обставини не оспорюються сторонами. Договір з АТ «Універсал Банк» був укладений після верифікації і ідентифікації особи і факт укладення договору сторонами не оспорюється. Разом з тим, шахрайські дії стосовно [PERSON] були вчинені не під час укладення договору з банком, а вже після його укладення, і отримати персональні дані позивача особи, які шахрайським шляхом заволоділи кредитними коштами, могли з будь-яких інших джерел, ніж від самого позивача. При цьому, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Безспірних доказів того, що в даному випадку саме дії чи бездіяльність позивача [PERSON] як користувача банківських послуг призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, сторонами не надано, отже відсутні підстави для висновку про вину позивача як підставу цивільно-правової відповідальності. Щодо вимоги позивача в частині визнання транзакцій та операцій нечинними, суд виходить з того, що задоволення таких вимог позивача не має наслідком повернення безпідставно списаних коштів, тому ці позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Визнання судом недійсними і безпідставними транзакцій щодо переказу грошових коштів з належних [PERSON] банківських рахунків, не має своїм наслідком повернення безпідставно списаних коштів, тому ці позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Зважаючи на характер спірних відносин, належним і достатнім для відновлення порушеного права способом захисту інтересу позивача є саме зобов`язання банку повернути кошти на рахунки позивача. За встановлених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позову. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 141 КПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial