Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Позивач, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Вишгородської територіальної громади Київської області майнову шкоду заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою Вишгородського районного суду від 02.09.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та встановлено, що 04.04.2020 року о 14 год. 00 хв. на Канівському водосховищі, с. Осещина Вишгородському районі Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби одним спінігом, при цього виловив 7 кг. 700 гр. риби чехоня, чим перевищив добову норму вилову на 4 кг. 700 гр. (26 екземплярів) та завдав збитки державному рибному господарству України на суму 3 536 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 3 536,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. 14 лютого 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачу копію вказаної ухвали про відкриття провадження від 14 лютого 2022 року з копією позовної заяви з доданими до неї документами направлено на адресу, що зазначена в позові, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Третій стороні ухвалу про відкриття провадження від 14 лютого 2022 року з копією позовної заяви з доданими до неї документами направлено на адресу, що зазначена в позові, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. третьою особою не використано право надання письмових пояснень, щодо предмету спору. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що [PERSON] 04.04.2020 року о 14 год. 00 хв. на Канівському водосховищі, поблизу с. Осещина Вишгородському районі Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби одним спінінгом, при цьому виловив 7 кг. 700 гр. риби чехоня, чим перевищив добову норму вилову на 4 кг. 700 кг. (26 екземплярів) та завдав збитки державному рибному господарству України на суму 3 536 грн. Своїми діями [PERSON] п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2020 року провадження в справі щодо [PERSON] про адміністравтине правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито за відсутності складу правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України,Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач звертаючись до суду про відшкодування шкоди завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів посилається, на порушення відповідачем п.4.4., п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та на постанову про адміністративне правопорушення №363/1536/20 від 02.09.2020 року про адміністративне правопорушення яким передбачено ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Однак, як було зазначено судом, відповідно до постанови провадження по справі щодо [PERSON] про адміністративне правопорушення передбачене за ч.4 ст. 85 КУпАП закрито за відсутності складу правопорушення. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, вина [PERSON] не є доведеною, доказів заподіяння відповідачем шкоди внаслідок порушення законодавстава в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не недано, а відтак позов задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed