Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] , через систему «Електронний суд», звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою (а.с. 1-2), подавши на виконання ухвали суду від 06.10.2022 року (а.с. 16-17), оновлену позовну заяву (а.с. 21-23), в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25 червня 2016 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 671. В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 25.06.2016 року між ним та [PERSON] , дошлюбне прізвище « [PERSON] », було укладено шлюб та з цього часу вони спільно проживали, вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один до одного. З відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З початку подружнього життя сім`я була дружня, заснована на почуттях любові та вірності. Однак поступово стосунки між ними зіпсувалися, неодноразово намагалися зберегти сім`ю та жити ради дитини, однак це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у вересні 2022 року. Позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу таким, що буде суперечити інтересам. Оскільки відповідачка не бажає приймати участь в оформлені розірвання шлюбу та наявність дитини, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Також позивач вказує, що між сторонами відсутній спір з приводу спільного майна та про утримання дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засідання позивач [PERSON] наполягав на розірвання шлюбу між ним та відповідачем зазначивши на те, що у нього згасли почуття до [PERSON] .. Також зазначив, що спільно з відповідачем не проживає, проте з сином спілкується та продовжить спілкування з дитиною. Категорично заперечував збереження шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечували проти розірвання шлюбу посилаючись на наявність спільного малолітнього сина, який потребує уваги батька. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 25 червня 2016 року зареєстрували шлюб у Красногвардійському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 671 (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст. 24 СК України, ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони вже понад три місяці спільно не проживають, сумісного господарства та бюджету не ведуть. Як вказував позивач та не заперечував відповідач сторони приймали заходів для примирення які не надали позитивного результату. Позивач заперечує проти збереження шлюбу наполягаючи на розірванні шлюбу та вважає неможливим збереження шлюбу. Відповідачка категорично не бажає розривати шлюб з позивачем посилаючись на наявність малолітньої дитини, яка потребує уваги батька. Разом з цим, слід зазначити, що відповідачем [PERSON] заявлялось клопотання про надання строку на примирення, в задоволенні якого ухвалою суду від 05.12.2022 року було відмовлено (а.с. 40-41). Виходячи з зазначеного вище та засад сімейного законодавства, щодо добровільності шлюбу, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання право такої особи вимагати розірвання шлюбу на чому, у даній справі полягає позивач. Враховуючи встановлені у справі обставини та зазначені вище положення законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до свідоцтва про шлюб, відповідач, під час державної реєстрації шлюбу з відповідачем, змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 28). Відповідачем не просить суд про зміну прізвища на дошлюбне, у зв`язку з чим, з урахуванням положень ч. 1 ст. 113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище набуте під час державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Враховуючи зазначене вище, приходжу до висновку, про задоволення вимог позову в цій частині. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved