Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У жовтні 2022 року позивачка через свого представника [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. У позові зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 липня 2017 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на її утриманні, вона створила для них належні умови проживання. Вони мають позитивні характеристики, що свідчить про їх гарне виховання позивачкою. З 2018-2019 року відповідач не приділяв увагу дітям, не навідував їх та самоусунувся від виховання, не спілкувався з ними, не цікавився їх розвитком та взагалі не приділяв жодної уваги. В інтересах дітей просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно дітей. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника позивачки надійшла заява про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи заперечень не мав (вх. № ЕП-121/23-вх 18.01.2023). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Представник третьої особи також подала суду заяву про слухання справи у її відсутність, у вирішенні позову поклалася на розсуд суду (вх. № 297/23-вх 17.01.2023). За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року, який розірвано 18 липня 2017 року за рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 липня 2017 року (а.с. 8). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 07 лютого 2009 року за актовим записом № 15, та серії [NUMBER] , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 04 березня 2014 року за актовим записом № 91, відповідно, в якому зазначені батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.10, 12). Зміна прізвища позивачки з [PERSON] на [PERSON] мала місце за укладення шлюбу з гр. [PERSON] 20 квітня 2021 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 27 (а.с. 9). Позивачка зареєстрована та проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать копії витягів з реєстру територіальної громади від 12 вересня 2022 року (а.с.6,11,13). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 12 серпня 2022 року та від 17 листопада 2022 року, проведеного службою у справах дітей Татарбунарської міської ради за адресою: вул. Клюшнікова, буд. 95, м. Татарбунари, Білгород-Дністровський район, Одеська область, умови проживання дітей добрі, санітарно-гігієнічний стан помешкання відповідає вимогам, кімнати затишні, просторі, світлі, облаштовані меблями та технікою; діти забезпечені належними умовами утримання, у дітей є кімната, ліжко, стіл, розвиваючи ігри, діти забезпечені одягом, харчуванням. Батько проживає окремо від дітей, не відвідує їх, вихованням та утриманням не займається та не бажає займатись, фактично самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків, не цікавиться здоров`ям дітей, не забезпечує харчуванням та медичним доглядом, лікуванням дітей (а.с. 14, 59). Відповідно до довідки сімейного лікаря [PERSON] від 27 липня 2022 року, діти задекларовані і спостерігаються у сімейного лікаря. На прийом до сімейного лікаря дітей приводить мати. Діти здорові, щеплення проведені за графіком (а.с.16). Згідно з характеристикою, виданою класним керівником [PERSON] за підписом директора КЗ "Татарбунарський ЗЗСО І-ІІІ ст. ім. В.З.Тура" [PERSON] , учениця 8-Б класу [PERSON] характеризується позитивно, матір [PERSON] приділяє дитині багато часу та уваги вихованню дитини, цікавиться життям доньки. Батько [PERSON] контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с.17). За характеристикою, виданою класним керівником [PERSON] за підписом директора КЗ "Татарбунарський ЗЗСО І-ІІІ ст. ім. В.З.Тура" [PERSON] , учень 3-Б класу [PERSON] характеризується позитивно. Вихованням сина займається матір, яка приділяє велику увагу навчанню і вихованню сина. Забезпечує всіма необхідними речами. Активно допомагає класному керівнику. Регулярно відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Батька за період навчання у школі жодного разу не довелося ні бачити, ні чути від дитини про батька (а.с. 18). Згідно з протоколами бесіди з дитиною [PERSON] від 12 серпня 2022 року та від 17 листопада 2023 року, проведеної начальником служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Шалар Л.Д. у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Татарбунарської міської ради [PERSON] та законного представника [PERSON] , [PERSON] пояснив, що батько [PERSON] не цікавиться його життям, матеріально не утримує. Коли жили разом час більше з ним проводив дідусь, батько іноді купував цукерки. Рідного батька знає тільки по фото. Його вихованням займається вітчим (а.с. 19, 52). Відповідно до протоколу бесіди з дитиною [PERSON] від 12 серпня 2022 року та від 17 листопада 2023 року, проведеної начальником служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Шалар Л.Д. у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Леонтьєвою Я.П. та законного представника [PERSON] , дитина [PERSON] пояснила, що батько [PERSON] після розлучення з матір`ю не цікавиться її життям, не підтримує матеріально. З Днем народження не вітає і ніякої підтримки вона від нього не отримує (а.с. 20). Як вбачається з письмової заяви [PERSON] від 17 листопада 2022 року на ім`я начальника служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Шалар Л.Д. (а.с. 58), [PERSON] не вирішувала питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей у примусовому порядку, оскільки відповідач мав сплачувати їх у добровільному порядку за усною домовленістю через відсутність стабільного заробітку останнього. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15, 26). У висновку органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (рішення від 30 листопада 2022 року № 226) визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дітей позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.61). Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношення до дітей відповідача. Він самоусунувся від їх виховання та утримання, протягом тривалого часу не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Під час розгляду справи у суді відповідач особисто отримавши виклик 01 листопада 2022 року до суду не з`явився жодного разу, зазначені обставини не спростував, виявив байдужість до долі дітей, виконувати батьківські обов`язки бажання не виявив. Така поведінка батька є винною по відношенню до дітей. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. З огляду на наведені обставини, суд визнає його поведінку ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved