Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником вказаного вище житлового будинку. У належному [PERSON] житлі зареєстровані відповідачі: колишня невістка [PERSON] та внуки [PERSON] та [PERSON] , які з 28 жовтня 2021 року не проживають у даному будинку, тому вони втратили право користування житловим приміщенням. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право на користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Орган опіки та піклування Бучацької міської ради.Витребувано із Органу опіки і піклування Бучацької міської ради письмовий висновок щодо розв`язання спору про визнання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS] . Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 03 січня 2023 року прийнято до провадження заяву представника позивача, адвоката Рекуша О.Р.про зменшення розміру позовних вимог від 22 грудня 2022 року. Постановлено вважати заявленими позовні вимоги в такій редакції: Визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . У підготовчому судовому засіданні представник позивача, адвокат Рекуш О.Р.позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 22 грудня 2022 року, підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. Пояснила, що вона дійсно протягом тривалого часу не проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 60767519, сформованої 06 червня 2016 року, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року (справа № 595/2029/21), яке набрало законної сили 24 лютого 2022 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак згідно опиту свідків по місцю реєстрації не проживає з 28 жовтня 2021 року, що підтверджується довідкою № 402, виданою 28 листопада 2022 року Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області. Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] не проживає з 28 жовтня 2021 року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном, в судовому засіданні не встановлено. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком в [ADDRESS] , оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку понад один р ік. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved