Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про поділ спільного майна подружжя будинку, що розташований у [ADDRESS] , загальною площею: 137,2 кв. м., житловою площею: 84,1 кв. м., номер запису про право власності: 23844718, реєстраційний номер майна: 1433053056250, який був набутий ними під час шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 08.09.2007 року. Згідно з рішенням суду від 23.07.2020 року шлюб між сторонами у справі розірвано. Набуте за час сумісного проживання спільне майно позивача бажає поділити, так як сторони не можуть домовитися між собою щодо визначення часток кожного у праві на вказаний будинок. Відтак, згідно заявлених вимог позивач просить визнати будинок об`єктом спільної сумісної власності подружжя та здійснити його поділ, визнавши за нею та відповідачем право власності на Ѕ частину житлового будинку. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позов, а відповідач позов визнав, пояснив суду, що отримав позовну заяву, позовні вимоги йому зрозумілі і він не заперечує щодо заявлених позовних вимог, оскільки визнає позов. Просив зменшити розмір судового збору у зв`язку з цим. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2020 року у справі № 571/662/20 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до витягу № 307158712 від 11.08.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності\~ [PERSON] зареєстроване право приватної власності на житловий будинок, садибний (індивідуальний), загальною площею 137,2 кв., житловою площею 84,1 кв., господарськими будівлями та спорудами: А1: Житловий будинок, Мн: Мансарда; а: Прибудова; а1: [PERSON] , №1:Огорожа за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане підтверджується також технічним паспортом від 26.01.2016 року, інвентаризаційна справа №72 на садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS] , виготовлений ПП [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у Сімейному кодексі України. Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1,2 ст.70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вказані норми узгоджується з ст. 372 ЦПК України. Відповідач у підготовчому судовому засіданні визнав позов, про що заявив у судовому засіданні. Судом з`ясовано, що визнання позову є беззаперечним та добровільним волевиявленням відповідача. Визнання позову не порушує прав інших осіб. Сторонам роз`яснено наслідки такого визнання позову. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved