Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги\~обґрунтовує тим, що вона є студенткою юридичного факультету Університету Масарика (м. Брно, Чехія), однак, відповідач, будучи офіційно працевлаштованим та маючи можливість сплачувати аліменти, будь-якої допомоги на її утримання не надає. Ухвалою суду від 08.11.2022 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач\~в судове засідання не з`явилася, однак, через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин, розглянув справу без його участі заочно, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних\~підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. З довідки з місця навчання від 08.09.2022, виданої Університетом Масарика, перекладеної з англійської мови на українську мову перекладачем Квасницькою Д.В. та завіреною приватним нотаріусом Литвиною Л.О. за № 49878, вбачається, що позивач є студенткою юридичного факультету, яка була зарахована на очне навчання у 1-му семестрі в межах програми здобуття ступеня магістра юриспруденції, термін навчання з 12.05.2022 по 31.08.2023 (а.с. 6-8). У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує зміст положень ст.199 СК України, в тому числі те, що Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на дитину. Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, обставини, зазначені у\~статті 182 СК України, а також роз`яснення, наведені Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітньої дочки сторін потреби\~\~у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання, а також те, що обов`язок матеріально утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved