Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] у вересні 2022 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що з 05.09.2014 року по 19.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі. Разом вели спільне господарство та сімейний побут. Від спільного життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 19.06.2019 року рішення Києво Святошинського районного суду Київської області у цивільній справі № 369/6461/19 шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилась проживати разом із позивачем та перебувати на його утриманні. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали. Представник відповідача заперечила в задоволенні позову. Також надала суду відзив на позов, який мотивовано тим, що до матеріалів позову не додано належних та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин. Вислухавши учасники справи, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як установлено судом та слідує з даних ЄДРСР, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2019 року в справі № 369/6461/19 позов [PERSON] задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1276, розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 561, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.02.2017 року. Син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Асаоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці квартальний комітет/комітет мікрорайону «Центральний» від 12.07.2022 року № 166. Дане також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради № 55431 від 01.11.2018 року. Відповідно до акту від 05.08.2022 року, який підписаний трьома сусідами, а саме [PERSON] (паспорт [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (паспорт [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (паспорт [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), вбачається, що вищезазначені особи являються сусідами позивача [PERSON] та дійсним підтверджують, що останній проживає на протязі останніх двох років разом із своїм малолітнім сином [PERSON] , 2017 року народження за адресою: [ADDRESS] . Також підтверджують, що мати малолітньої дитини [PERSON] за весь цей період часу лише декілька разів відвідувала сина за місцем проживання. В матеріалах справи містяться пояснення бабусі [PERSON] , [INFO] , яка також і є матір`ю позивача, зазначає, що вона, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Протягом останніх двох років, позивач [PERSON] та його син [PERSON] проживають за вищевказаною адресою. Протягом всього часу позивач виховує, доглядає та утримує сина самостійно. Мати взагалі не докладає зусиль для належного виховання та догляду спільної дитини. Відповідач [PERSON] лише декілька разів відвідувала сина [PERSON] . Згідно довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти № 37 Вінницької міської ради» № 05-01-16/05 від 17.08.2022 року [PERSON] , [INFO] відвідує даний заклад санаторного типу з 28.10.2021 року по теперішній час. Мати [PERSON] не бере участі у вихованні, не цікавиться розвитком дитини в садочку. Батько - [PERSON] приймає активну участь у вихованні дитини, відповідально ставиться до батьківських обов`язків, створює належні умови для розвитку дитини. Відповідно довідки ГО «Всеукраїнський сімейний альянс» від 18.08.2022 року [PERSON] , [INFO] відвідував міні садок при ГО «Всеукраїнський сімейний альянс» з 19.03.2021 року по 19.10.2021 року. Батько - [PERSON] приймав активну участь у вихованні дитини, відповідально ставився до батьківських обов`язків, створював належні умови для розвитку дитини. Окрім батька, дитину ніхто не приводив до дитячого центру і не забирав. У вказаний період [PERSON] , відвідував не лише міні сад, а і розвиваючі гуртки: KinderLab, Казкотерапія, [PERSON] . Відповідач [PERSON] згідно довідки Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради від 14.09.2022 року № 074/06/2-1651 станом на 12.09.2022 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки мікрорайону «Покровська» від 19.10.2022 року № 136, наданої відповідачем [PERSON] , яка видана на підставі акту обстеження фактичного проживання від 19.10.2022 року № 2 про те, що в кв. [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з нею проживав з червня 2019 року по січень 2020 року її син [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки мікрорайону «Покровська» від 19.10.2022 року № 135, наданої відповідачем [PERSON] , яка видана на підставі акту обстеження фактичного проживання від 19.10.2022 року № 1 про те, що в кв. [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з нею проживав з грудня 2020 року по листопад 2021 року її син [PERSON] , [INFO] . У частині третій статті 51\~Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону\~України «Про\~охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180\~СК\~України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2\~ст.\~182\~СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з статтею 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо стягнення аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, протилежних доказів вона не надала, встановивши, що [PERSON] , [INFO] , протягом останнього часу та на момент вирішенні справи проживає разом із батьком, що підтверджується матеріалами справи, тобто більшість часу дитина проживає із батьком, а отже на [PERSON] покладено більше турбот щодо утримання дитини, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, тобто суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом враховані всі обставини, передбачені ст. 182 СК України. Аліменти в контексті\~ст.\~191\~СК України підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 02.09.2022 року. У відповідності до ч. 1\~ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved