Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

31 жовтня 2022 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1102651 від 28.10.2022 року (а.с.6-8), звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 27 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 461. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що впродовж тривалого часу сторони не проживають разом та припинили сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. У позовній заяві також вказано, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. За таких обставин позивач вважає, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 27 жовтня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 461; після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу « [PERSON] ». Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03 листопада 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20). У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.27). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом направлення на його електронну адресу судової повістки (з.б.а.с.25, 31), а також, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань (а.с.30). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог суду також не представлено. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд встановив, що 27 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про шлюб серії № [NUMBER] від 27 жовтня 2012 року, актовий запис № 461 (а.с.9). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про народження серії № [NUMBER] від 12 серпня 2015 року, актовий запис № 669 (з.б.а.с.9). Враховуючи, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, приймаючи до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю [PERSON] зберегти не має можливості, тому шлюб необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved