Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Представник позивачів звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, мотивуючи позовні вимоги тим, щопозивачам на праві власності належать нежитлові будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , плодопакувальний цех по [ADDRESS] , розташований на території Юрківської сільської ради урочище "Яблуневе" під №1, земельна ділянка площею 1,000 га, кадастровий номер 0524387200:01:001:0851, розташована на території Юрківської сільської ради урочище "Яблуневе" під №1. Позивач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому належні йому об`єкти нерухомості він використовує для здійснення підприємницької діяльності. Усі набуті позивачами нежитлові будівлі та споруди знаходяться поряд. До них від населеного пункту веде лише один шлях (дорога), по якому можна проїхати автотранспортом. З метою забезпечення можливості належного господарювання позивачем [PERSON] було зведено криницю та вигріб, які під`єднано до належних йому нежитлових будівель. Також в 2009 році власним коштом встановлено трансформаторну підстанцію. Відповідальність за технічний стан трансформаторної підстанції та її охоронну зону (земельну ділянку) покладається на ФОП [PERSON] . З 2009 року позивач [PERSON] сплачував за користування земельною ділянкою, що підтверджується квітанцією від 16.01.2009. Також рішенням Юрківської сільської ради від 11.01.2012 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки орієнтовною площею 0,40 га на умовах оренди терміном на 49 років. Дане рішення є безстроковим. Тобто позивач [PERSON] вжив заходів для реалізації свого охоронюваного законом інтересу щодо оформлення права користування на земельну ділянку орієнтовною площею 0,40 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (за межами населеного пункту). В 2019 році позивачі дізнались, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 13.09.2019 прийнято наказ №15739/0/15-19, згідно якого [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,10 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення. В грудні 2019 року позивачі звернулись до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом про визнання такого наказу незаконним. Провадження у справі відкрито, справа №148/2412/19. В межах розгляду даної справи судом першої інстанції було задоволено клопотання позивачів про забезпечення позову та ухвалою від 27.12.2019 заборонено [PERSON] виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,10 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення. Проте постановою Вінницького апеляційного суду від 19.03.2020 ухвалу скасовано, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. В подальшому ГУ Держгеокадастру було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий номер 0524387200:01:001:0680 площею 0,8298 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства в приватну власність [PERSON] . Однак, позивачі не погоджували межі земельної ділянки, як суміжні землекористувачі. Зазначена земельна ділянка включила в себе такі належні позивачам споруди, як криниця, вигрібна яма та комплектна трансформаторна підстанція №416 с.Юрківка та захопила частину шляху для проїзду автотранспортом, що унеможливило доступ автотранспорту до будівель позивачів. Такожвищевказані споруди мали б бути зазначені у технічній документації із землеустрою. 12.05.2020 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку на користь [PERSON] , який встановив спочатку стовпи на дорозі (шляху), а потім її перегородив зовсім, вказуючи на те, що це його приватна власність. З приводу перешкод для проїзду до свого господарства позивач [PERSON] викликав поліцію. Також на території переданої у власність землі розташовані пожежні водойми (резервуари), які не відображені у документації із землеустрою. Наявність пожежних резервуарів на ділянці переданій відповідачу [PERSON] підтверджується матеріалами перевірки даного факту комісією Юрківської сільської ради. Проте технічна документація не містить інформації про ці споруди і відповідач [PERSON] розпочав їх демонтаж, що нормативними актами не дозволяється. Крім того, позивачі розраховували на можливість використання наявної у резервуарах води на випадок пожежі. Оскільки позивачі стали власниками частини майна колишнього СВАТ «Юрківське», тому разом з переходом права власності на нежитлові будівлі від СВАТ «Юрківське» до позивачів перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені без зміни цільового призначення. Такий юридичний факт регулюється ст. 120 ЗК України та ст.377 ЦК України. Отже, позивачі є користувачами ділянки, на якій розміщені належні їм будівлі, споруди, тобто носіями певного речового права, що є майном як особливим об`єктом (ст. 190 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином, на час подання позовної заяви в Законі України "Про Державний земельний кадастр" міститься норма, якою врегульовано, що припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки допускає одночасне ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. За наведених обставин, представник позивача вважає за доцільне з метою ефективного відновлення порушених прав позивачів заявити позовну вимогу про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки укладено на підставі оспорюваного рішення органу влади, то задоволення вимоги про визнання незаконним та скасування такого рішення тягне за собою наслідком визнання недійсним договору купівлі-продажу, тобто вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки є похідною вимогою. Через дані обставини позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. Просятьвизнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий номер 0524387200:01:001:0680 площею 0,8298 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства в приватну власність [PERSON] . Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки місце розташування Вінницька область, Тульчинський район, Юрківська сільська рада, площею 0,8298 га, з присвоєнням кадастрового номеру 0524387200:01:001:0680 у Державному земельному кадастрі, здійснену відділом у Тульчинському районі Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 0524387200:01:001:0680 площею 0,8298 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, укладений 12.05.2020, посвідчений Тульчинською державною районною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №1-695. Стягнути з відповідачів понесені позивачами судові витрати. 19.11.2021 від представника позивачів адвоката Чернілевської Р.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.116 т.2), згідно якої остання посилаючись на п.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" просила доповнити позовні вимоги наступним змістом: Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тульчинського районного нотаріального округу Сухомлин Оксани Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52200693 від 12.05.2020 - про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 0524387200:01:001:0680, площею 0,8298 га.; Провести припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0524387200:01:001:0680, площею 0,8298 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомою майна: 2078189105243 за [PERSON] . Ухвалою суду від 07.07.2022 Шпиківську селищну раду залучено до участі у справі в якості правонаступника третьої особи - Юрківської сільської ради Тульчинського району. Ухвалою суду від 22.01.2022 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тульчинського нотаріального округа Сухомлин Оксану Анатоліївну. 15.06.2022 до суду надійшов позов від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову - [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шпиківської селищної ради та нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тульчинського нотаріального округа Сухомлин Оксану Анатоліївну про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора, провести припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділянку. Даний позов обгрунтований [PERSON] тим, що йому на праві власності належить нежитлова будівля, а саме бригадний будиночок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Даний будиночок обладнаний входом (виїздом), з боку якого на даний час розташована належна відповідачу [PERSON] земельна ділянка. Він не має можливості заїхати до будиночка іншим шляхом, окрім як по належній [PERSON] ділянці. Розташована під будиночком і для його обслуговування земельна ділянка розміром 0,5 га перебувала в його користуванні на підставі договору оренди від 2007 року, за що він СВАТ "Юрківське" сплачував кошти. Як йому відомо, Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий номер 0524387200:01:001:0680, площею 0,8298 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства в приватну власність [PERSON] . [PERSON] 12.05.2020 на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку на користь [PERSON] . Вважає наказ ГУ Держгеокадастру таким, що порушує його права як володільця нерухомого майна - бригадного будиночку, оскільки ділянка проходить майже впритул до стіни його будинку. Оскільки він є власником частини майна колишнього СВАТ «Юрківське», тому разом з переходом права власності на нежитлову будівлю від СВАТ «Юрківське» до нього перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена без зміни цільового призначення. Такий юридичний факт регулюється ст. 120 ЗК України та ст.377 ЦК України. Отже, він є користувачем ділянки, на якій розміщені належна йому будівля, споруда, тобто носієм певного речового права, що є майном як особливим об`єктом (ст. 190 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином, на час подання позовної заяви в Законі України "Про Державний земельний кадастр" міститься норма, якою врегульовано, що припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки допускає одночасне ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. За наведених обставин, вважає за доцільне з метою ефективного відновлення порушених прав заявити позовну вимогу про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки укладено на підставі оспорюваного рішення органу влади, то задоволення вимоги про визнання незаконним та скасування такого рішення тягне за собою наслідком визнання недійсним договору купівлі-продажу, тобто вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки є похідною вимогою. Через дані обставини він змушений звернутися до суду з даним позовом. Проситьвизнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий номер 0524387200:01:001:0680 площею 0,8298 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства в приватну власність [PERSON] . Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки місце розташування Вінницька область, Тульчинський район, Юрківська сільська рада, площею 0,8298 га, з присвоєнням кадастрового номеру 0524387200:01:001:0680 у Державному земельному кадастрі, здійснену відділом у Тульчинському районі Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 0524387200:01:001:0680 площею 0,8298 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, укладений 12.05.2020, посвідчений Тульчинською державною районною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №1-695. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тульчинського районного нотаріального округу Сухомлин О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52200693 від 12.05.2020 - про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 0524387200:01:001:0680, площею 0,8298 га. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" провести припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0524387200:01:001:0680, площею 0,8298 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомою майна: 2078189105243 за [PERSON] . Стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Позивачі та їх представник в судове засідання 27.12.2022 не з`явилися, від їх представника надійшла заява, згідно якої вона просить провести судові дебати у відсутність представника позивачів та позивачів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні 15.09.2022 представник позивачів підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог та просила позов задовольнити. Також вказала, що електропідстанція використовується позивачем [PERSON] та знаходиться на земельній ділянці [PERSON] . Наявний договір на її використання. Акт погодження меж землекористувачів відсутній. Окрім того в матеріалах справи наявна заява від позивача [PERSON] (а.с.135 т.2), згідно якої він просить в подальшому проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також вказав, що в подальшому його інтереси буде представляти адвокат Чернілевська Р.В. Відповідач - представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву [PERSON] та [PERSON] (а.с.189-197 т.1), згідно якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] та [PERSON] та розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління. Також вказав, на етапі надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки нормами законодавства не передбачено погодження з суміжними землекористувачами чи з тими, хто також претендує на земельну дялянку. На момент прийняття наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, жоден з позивачів до Головного управління з приводу оформлення права оренди на спірну земельну ділянку не звертався. Як наслідок за результатами розгляду клопотання [PERSON] та у відповідності до положень ст.118 ЗК України ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області був прийнятий наказ №2-9545/15-20-СГ від 27.04.2020 про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Крім того, відповідно до ст.28 ЗУ "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Вважає, що Головне управляння діяло відповідно до вимог ЗК України. Що стосується зобов`язання скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, то представник відповідача зазначив, що суд вправі зобов`язати відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків, проте не може вказувати, яке конкретно рішення (дії) необхідно приймати (вчиняти) відповідачу. Також в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги (а.с.106-109 т.3), згідно якого представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області просить відмовити в задоволенні позовної заяви третьої особи - [PERSON] та розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління. Також вказав, що даний позов є безпідставним і [PERSON] не має жодного відношення до земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON] на підставі наказу Головного управління №2-9545/15-20-СГ від 27.04.2020. [PERSON] зазначив, що земельна ділянка розміром 0,5 га перебувала в його користуванні на підставі договору оренди від 27.12.2007. Однак даний договір не містить усіх необхідних істотних умов відповідно до ст.15 ЗУ "Про оренду землі", а тому є недійсним та чинності ніколи не набирав. Таким чином, право користування у [PERSON] на земельну ділянку площею 0,5 га на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області не виникало. Що стосується зобов`язання скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, то представник відповідача зазначив, що суд вправі зобов`язати відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків, проте не може вказувати, яке конкретно рішення (дії) необхідно приймати (вчиняти) відповідачу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також їх представник в судове засідання 27.12.2022 не з`явилися, від їх представника надійшли заяви, згідно яких вона просить судове засідання провести без її участі, прийняти її виступ в дебатах у письмовій формі, докази на підтвердження понесених відповідачами витрат на оплату правничої допомоги будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. В судовому засіданні 15.11.2022 представник відповідачів позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , а також третьої особи - [PERSON] не визнала та просила відмовити в задоволенні їх позовів. Також вказала, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не обгрунтовані, не розмежовано інтереси позивачів, вибрано невірний спосіб захисту, зокрема не зазначено, яким чином буде відновлено права позивачів. Доказів неможливості проїзду немає. Дорога не є польовою. На криницю і погріб документів немає, земельна ділянка позивачам не виділялась. Доказів, що підстанція належить позивачу [PERSON] немає. Оспорюваний наказ має порушувати закон та права позивачів, однак представником позивачів не вказано, які норми закону порушено. В ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не було жодної правової підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою відповідачу [PERSON] . Позивачі не є власниками чи землекористувачами земельної ділянки, переданої [PERSON] у власність. В матеріалах справи наявний відзив на позов, поданий представником відповідача [PERSON] від імені відповідача [PERSON] (а.с.205-215 т.1), згідно якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказала, що відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає їх безпідставними. Сам по собі факт користування позивачем [PERSON] земельною ділянкою без оформлення та реєстрації відповідних прав на неї свідчить лише про самовільне захоплення земельної ділянки, що є протиправним вчинком. Як свідчать матеріали землевпорядної документації [PERSON] , будь-яких будівель чи споруд, належних [PERSON] , на земельній ділянці переданій [PERSON] у власність немає. Тому права [PERSON] , як власника нерухомого майна, який претендує на отримання у власність земельних ділянок під цим нерухомим майном не порушені. З матеріалів справи вбачається, що інтерес [PERSON] , як власника інших двох будівель, не є порушеним і може бути реалізований у встановленому законом порядку через виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. [PERSON] не має законних та зареєстрованих прав на земельну ділянку, яка була отримана [PERSON] у власність. Аналогічне стосується позивача [PERSON] . Сам по собі факт набуття позивачами прав власності на окремі будівлі та споруди, розташовані на території, прилеглій до належної [PERSON] земельної ділянки не дає позивачам законних прав вимагати визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в приватну власність [PERSON] , оскільки даний наказ не порушує інтересів позивачів. Позивач [PERSON] зазначає, що в 2009 році ним зведено криницю, вигріб, які підведені до належних йому нежитлових будівель та встановлено трансформаторну підстанцію. Однак, зведення споруд, які є нерухомим майном, в т.ч. колодязі, вигрібні ями, трансформаторні підстанції має відбуватися у встановлений законодавством спосіб: після відведення земельної ділянки та передачу її у власність чи користування з подальшою державною реєстрацією таких споруд. Таким чином, надані [PERSON] документи не засвідчують його законних прав на зведення вищевказаних споруд на земельній ділянці, яка йому не належить, а також прав власності на ці споруди. Саме по собі рішення Юрківської сільської ради від 11.01.2012 про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою на умовах оренди не дає позивачу жодних прав на користування земельною ділянкою чи оскарження наказу ГУ Держгеокадастру про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8298 га. Твердження позивача про те, що на земельній ділянці, переданій [PERSON] у власність знаходяться пожежні резервуари є абсолютно надуманим та безпідставним, так як комісія даного факту не встановила. Також не відповідає дійсності твердження позивачів про те, що передача земельної ділянки у власність [PERSON] перешкоджає проїзду до їх нерухомого майна, так як ними не доведено, що відомості про земельні ділянки під дорогами, про які вони зазначають, внесені до Державного земельного кадастру. Позивачем не доведено, що оскаржуваний наказ винесено з перевищенням повноважень або не у спосіб, передбачений законом. Підстав для вирішення питання щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки немає, оскільки рішення у справі №148/2412/19 по суті не винесено. Також позивачами не доведено, що оскаржуваний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.05.2020 не відповідає вимогам встановленим ст.203 ЦК України, іншим вимогам закону або порушує їх законні права та інтереси. Посилання позивачів на ст.152 ЗК України є необгрунтованим, так як вони не є землекористувачами чи власниками земельної ділянки, переданої [PERSON] у власність. Окрім цього, представник відповідача заявила клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Також в матеріалах справи наявний відзив на позов, поданий представником відповідача [PERSON] від імені відповідача [PERSON] (а.с.220-223 т.1), згідно якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказала, що відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає їх безпідставними. В позовній заяві позивачі зазначили, що вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки є похідною вимогою. Однак дане твердження є необгрунтованим, так як [PERSON] не має жодного відношення до наказу ГУ Держгеокадастру, а є самостійним учасником прововідносин з [PERSON] та добросовісним набувачем земельної ділянки у власність відповідно до договору купівлі-продажу, тоді як позивачі не є стороною цього договору. Позивачі не навели жодного обгрунтовання підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.05.2020 та не зазначили, які їх законні права порушені цим договором. Незаконне позбавлення відповідача [PERSON] права власності на земельну ділянку, яку він придбав відповідно до договору купівлі-продажу буде порушенням ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. [PERSON] є власником частки будівлі плодопакувального цеху та частки земельної ділянки, розташованих на території Юрківської сільської ради урочище "Яблуневе", яку він придбав у [PERSON] . Додатково придбавши у [PERSON] земельну ділянку, він має намір використовувати свою власність за цільовим призначенням. З метою збереження цієї власності [PERSON] частково обгородив земельну ділянку, однак твердження [PERSON] про те, що він перешкоджає доступу до його майна не відповідає дійсності. Окрім того, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, поданий представником відповідачів [PERSON] (а.с.92-94 т.3), згідно якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказала, що відповідачі заперечують проти позовних вимог та вважають їх безпідставними. Також зазначила, що наданий [PERSON] договір купівлі-продажу від 13.05.2008 є неналежним доказом його прав на будівлю бригадного будиночку, оскільки він не посвідчений нотаріально та не зареєстрований, що робить його нікчемним. Окрім того, даний договір було укладено між СВАТ "Юрківське" та приватний підприємцем [PERSON] , тоді як до суду звернувся [PERSON] , як фізична особа, а не як суб`єкт підприємницької діялності. Також не відповідає вимогам законодавства договір оренди землі від 27.12.2007, оскільки він не містить істотних умов, передбачених законом та не зареєстрований у встановленому законом порядку. Крім того термін договору закінчився. Вважає, що [PERSON] подав завідомо безпідставний позов. Він заздалегіть усвідомлював його безпідставність та всупереч інтересам правосуддя, а також засадам судочинства, звернувся з даним позовом. Його позов носить штучний характер, мета якого- перешкоджання провадженню та затягування процесу. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову - [PERSON] в судове засідання 27.12.2022 не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні 15.11.2022 [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у його позові обставини та просив позов задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - представник Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без представника Шпиківської селищної ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори Тульчинського нотаріального округа Сухомлин О.А. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність нез`явившихся учасників справи. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] , а також позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову - [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.09.2009 у справі №2-1067/2009, яке набрало законної сили 08.10.2009 (а.с.17 т.1) та копії витягу про державну реєстрацію прав від 30.09.2011 №31495742 (а.с.18 т.1), позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить бригадирський будинок, загальною площею 209,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акту на підключення до електричної мережі електроустановки від 23.09.2009 (а.с.51 т.1) вбачається, що на підставі технічної документації та огляду електроустановки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить ПП [PERSON] , споживачу необхідно погодити підключення КТП №416 з Держенергонагляд та Держгірпромнагляд в термін до 01.10.2009. Відповідно до копії акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 23.09.2009 (а.с.52 т.1) вбачається, що постачальник - ВАТ "АК Вінницяобленерго " в особі "СО Тульчинські ЕМ" та споживач -ФОП [PERSON] цим актом установили в тому числі, що споживач несе відповідальність за технічний стан та правильну експлуатацію обладнання, що йому належить. Згідно копії технічного паспорту на виробничий будинок по [ADDRESS] (а.с.19-20 т.1) вбачається, що даний паспорт було виготовлено в листопаді 2006 року на замовлення [PERSON] . Згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.12.2007 у справі №2-1788/2007, яке набрало законної сили 17.12.2007 (а.с.21 т.1) та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.12.2007 №17225049 (а.с.22 т.1), позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить плодоупаковачний цех, загальною площею 927,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії технічного паспорту на нежитлову будівлю по [ADDRESS] (а.с.23-24 т.1) вбачається, що даний паспорт було виготовлено в грудні 2007 року на замовлення [PERSON] . Відповідно до копії рішення 11 сесії 5 скликання Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 11.01.2012 "Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Юрківської сільської ради з метою надання в оренду [PERSON] " (а.с.120 т.1), сесія сільської ради вирішила погодити надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Юрківської сільської ради ( із земель, які перебували у користуванні СВАТ "Юрківське") за межами населеного пункту [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,40 га на умовах оренди для обслуговування нежитлових будинків комплексу будівель та споруд. [PERSON] замовити землевпорядній організації, яка має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки. Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.11.2013 серія АГ №716125 (а.с.49 т.1) вбачається, що з 02.06.1994 [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємць. 12.11.2019 за договором №34 від 08.11.2019 на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічно-економічне обгрунтування використання та охорони земель для ведення особистого селянського госодарства за межами населеного пункту с.Юрківка на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що свідчить його копія (а.с.25-29 т.1). Відповідно до якого ФОП [PERSON] , який згідно сертифікатів також являється інженером - землевпорядником та інженером- геодезистом, дослідивши матеріали, надані замовником щодо нежитлових будівель (бригадирського будинку та плодоупаковачного цеху), зробив висновок, що земельна ділянка цілком придатна для використання її у сільському господарстві, і можливе надання її в оренду гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Копію довідки відділу у Тульчинському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.42 т.1) та копію довідки СО "Тульчинські ЕМ" АТ "Вінницяобленерго" (а.с.50 т.1) суд до уваги не бере, так як вони не містять дати їх видачі. Згідно копії повідомлення Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 02.06.2020 №34 (а.с.53 т.1), право користування земельною ділянкою орієнтовною площею 0,40 га виникло у гр. [PERSON] на підставі рішення сесії Юрківської сільської ради від 11.01.2012. Орендна плата сплачувалась за ділянку площею 0,40 га. На кінець 2019 заборгованості з плати за користування земельною ділянкою немає. Згідно копії довідки виконкому Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 14.07.2020 №260 (а.с.55 т.1) вбачається, що [PERSON] на підставі угод про добровільну сплату за фактичне користування земельною ділянкою було сплачено 18323 грн (за користування земельною ділянкою площею 0,40 га під нежитловою будівлею бригадирського будинку (господарські двори), який розташований за межами населеного пункту с.Юрківка (урочище «Яблуневе»). Згідно копії довідки Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 31.03.2020 №125 (а.с.56 т.1), на території Юрківської сільської ради (урочище "Яблуневе") знаходяться господарські двори з внутрішньогосподарськими та під`їзною дорогами, а саме комплекс будівель, який складається з нежитлової будівлі плодоупаковочного цеху, частини нежитлової будівлі плодопакувального цеху, бригадного будиночку. Дані об`єкти належать на праві власності гр. [PERSON] . З 2012 року [PERSON] регулярно вносив в бюджет Юрківської сільської ради плату за землю (за 0,40 га) згідно тимчасових угод про добровільну сплату про фактичне користування земельною ділянкою. Копію ордера № 4 від 16.01.2009 (а.с.57 т.1) про сплату [PERSON] 510 грн за оренду землі під спорудами за січень-червень 2009 року суд до уваги не бере, оскільки з неї неможливо встановити, кому саме були сплачені дані кошти. Згідно копії рішення 6 сесії 7 скликання Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №38 від 17.02.2016 "Про внесення змін до рішення №33 5 сесії 7 скликання "Про перейменування вулиць Юрківської сільської ради" (а.с.59 т.1), сільська рада вирішила перейменувати [ADDRESS] . Згідно копії довідки, виданої виконкомом Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 18.12.2017 №756 (а.с.58 т.1), плодопакувальний цех, загальною площею 1047,6 кв.м розташований за адресою: [ADDRESS] . Копію повідомлення регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області та Хмельницьких областях від 03.06.2020 №18-2/1566 (а.с.60 т.1) з додатком (а.с.61-63 т.1) суд до уваги не бере, оскільки представником позивача не обгрунтовано подача даного доказу та не зазначено, що саме даний доказ підтверджує. Відповідно до копії повідомлення КП "Тульчинське МБТІ" від 05.07.2021 №547 (а.с.221 т.2), згідно архівних даних за адресою: [ADDRESS] знаходиться комплекс будівель та споруд (перевалка) згідно рішення Юрківської сільської ради від 25.01.2007 про присвоєння поштової адреси. Копію рішення виконкому Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 25.01.2007 "Про присвоєння поштової адреси" (а.с.222 т.2) суд до уваги не бере, так як даний доказ є неналежний, оскільки належним чином не завірений. Відповідно до копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.08.2009 у справі №2-969/2009, яке набрало законної сили 21.08.2009 (а.с.30 т.1), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08.2009 №23661738 (а.с.31 т.1) та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08.2009 №23661831 (а.с.40 т.1), позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить плодопакувальний цех, загальною площею 1047,6 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , а також вагова, загальною площею 17,1 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії технічного паспорту на нежитлову будівлю по [ADDRESS] (а.с.32-34 т.1) вбачається, що даний паспорт було виготовлено 15.12.2008 на замовлення [PERSON] . Згідно копії наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-13960/15-17-СГ від 25.10.2017 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" (а.с.42 т.1), затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] та надано йому у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогогосподарського призначення, розташовану на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 1,0000 га, із кадастровим номером 0524387200:01:001:0851- для ведення особистого селянського господарства (код цільового признаяення -01.03). Згідно копії договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі плодопакувального цеху "Д" від 11.07.2018, посвідченого державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-1367 (а.с.115-116 т.1) вбачається, що [PERSON] продав та передав, а [PERSON] купив та прийняв належну [PERSON] на праві власності 58/100 частки нежитлової будівлі плодопакувального цеху "Д" під №1, що розташована на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області урочище "Яблуневе". Загальна площа нерухомого майна становить 1047, 6 кв.м. Того ж дня за [PERSON] було зареєстровано право спільної часткової власності на 58/100 частки нежитлової будівлі плодопакувального цеху, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.07.2018 №130544122 (а.с.117 т.1). Згідно копії договору купівлі-продажу частки земельної ділянки від 11.07.2018, посвідченого державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-1338 (а.с.118-119 т.1) вбачається, що [PERSON] продав та передав у власність [PERSON] , а [PERSON] набув у власність, купив та прийняв 58/100 частки земельної ділянки площею 1,0000 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 0524387200:01:001:0851, що розташована на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області під №1 урочище "Яблуневе", для ведення особистого селянського господарства, без зміни її цільового призначення. Того ж дня за [PERSON] було зареєстровано право спільної часткової власності на 58/100 частки земельної ділянки, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.07.2018 №130545647 (а.с.119 т.1). 04.09.2019 [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства на території Юрківської сільської ради Тульчинського району та 26.09.2019 на його адресу було направлено повідомлення щодо розгляду його клопотання, про що свідчить його копія (а.с.39 т.1). Відповідно до якого ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області запропонувало останньому надати технічно-економічне обгрунтування використання та охорони земель, розроблене з врахуванням законних інтересів суміжних землевласників (землекористувачів) та здійсненням заходів щодо комплексної організації територій декількох землекористувачів (землевласників, орендарів). 12.11.2019 за договором №35 від 08.11.2019 на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічно-економічне обгрунтування використання та охорони земель для ведення особистого селянського госодарства за межами населеного пункту с.Юрківка на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що свідчить його копія (а.с.35-38 т.1). Відповідно до якого ФОП [PERSON] , який згідно сертифікатів також являється інженером - землевпорядником та інженером- геодезистом, дослідивши матеріали, надані замовником щодо виробничого будинку (вагової), зробив висновок, що земельна ділянка цілком придатна для використання її у сільському господарстві, і можливе надання її в оренду гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. 27.04.2020 наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9545/15-20-СГ від "Про надання у власність" було затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] та надано йому у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогогосподарського призначення, розташовану на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 0,8298 га, з кадастровим номером 0524387200:01:001:0680- для ведення особистого селянського господарства (код цільового признаяення -01.03), про що свідчить копія даного наказу (а.с.147 т.1). 06.05.2020 на підставі вищевказаного наказу за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2020 №208520339 (а.с.146 т.1). Аналогічні відомості містяться в копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.05.2020 №208696259 (а.с.156 т.1) та в копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо щодо об`єкта нерухомого майна від 12.05.2020 №208696123 (а.с.157 т.1). Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.05.2020, посвідченого державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-695 (а.с.143-144 т.1) вбачається, що [PERSON] продав та передав у власність [PERSON] , а [PERSON] набув у власність, купив та прийняв земельну ділянку площею 0,8298 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 0524387200:01:001:0680, що розташована на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства, без зміни її цільового призначення. 12.05.2020 вищевказана земельна ділянка була зареєстрована за [PERSON] , про що свідчить копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.07.2020 №215379143 (а.с. 75 т.1). Також судом встановлено, що починаючи з червня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт з приводу перешкод для проїзду до об`єктів нерухомості, належних [PERSON] . З даного приводу [PERSON] неодноразово, зокрема 04.06.2020, 11.06.2020, 18.06.2020 та 23.06.2020 звертався до Немирівського ВП Тульчинського ВП ГУНП у Вінницьцій області, який в свою чергу повідомляв останнього, що ознаки кримінального правопорушення за даними зверненнями відсутні, але вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, про що свідчать копії повідомлень Немирівського ВП Тульчинського ВП ГУНП у Вінницьцій області від 05.06.2020 №4308/230/01-2020 (а.с.64 т.1), від 12.06.2020 №5036/230/01-2020 (а.с.66 т.1), від 22.06.2020 №5045/230/01-2020 (а.с.67 т.1) та від 13.07.2020 №5055/230/2020 (а.с.69 т.1), копії пояснень від 04.06.2020 (а.с.64 т.1) від 11.06.2020 (а.с.65 т.1), від 18.06.2020 (а.с.67 т.1), від 23.06.2020 (а.с.68 т.1). На підтвердження факту перешкод проїзду представником позивачів надані копії фото (а.с.76, 77, 78, 79 т.1), на одній із яких відмічена споруда, яка зазначена як вагова, на інших - дерев`яний забор та залізна перешкода, на якій повішаний замок, які перешкоджають під`їзду, як вказано представником позивачів, до даної споруди та трансформаторна підстанція. 21.07.2020 [PERSON] звернувся із заявою до голови Юрківської сільської ради Тульчинського району Віницької області з приводу обстеження земельної ділянки за адресою: урочище "Яблуневе", належної [PERSON] , на предмет пожежних водойм (резервуарів) або гідрантів, про що свідчить копія відповідної заяви (а.с.73 т.1). Того ж дня за розпорядженням сільського голови була створена комісія з приводу даного питання, про що свідчить копія відповідного розпорядження (а.с.73 т.1). 24.07.2020 з приводу розбирання його сусідом [PERSON] пожежних водойм [PERSON] звернувся до Немирівського ВП Тульчинського ВП ГУНП у Вінницьцій області, який встановив відсутність ознак будь-якого правопорушення, про що свідчить копія пояснень від 24.07.2020 (а.с.72 т.1), копія рапорту від 24.07.2020 (а.с.71 т.1) та копія заяви від 28.07.2020 (а.с.70 т.1). Відповідно до копії акту обстеження за зверненням гр. [PERSON] від 28.07.2020 (а.с.74 т.1) вбачається, що обстеживши відповідну земельну ділянку, комісія прийшла до висновку, що підстав вважати розташовані на території урочища "Яблуневе", а саме на земельній ділянці гр. [PERSON] підземні об`єкти (резервуари) пожежними на момент огляду не можна. За клопотанням представника позивачів на підставі ухвали суду від 15.06.2022 у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було витребувано належним чином засвідчену копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 0524387200:01:001:0680, площею 0,8298 га, місце розташування: Вінницька область, Тульчинський район, Юрківська сільська рада. Дослідивши копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (а.с.64-89 т.3) судом встановлено наступне. 15.08.2019 [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,100 га на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області у власність для ведення особистого селянського господарства, до якого було додано викопіювання з кадастрової карти, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. 13.09.2019 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було винесено наказ №2-15739/15-19-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", відповідно до якого [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 1,10 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). 01.11.2019 було сформовано довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями за №9100574672019, у якій було серед іншого визначено, що фактична/орієнтовна площа земельної ділянки 0,8298 га, кадастровий номер земельної ділянки відсутній. Окрім цього згідно додатку до цієї довідки, а саме графічного матеріалу у вигляді скрін-шоту із ресурсу кадастрової карти вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки, яка розташована поруч із земельною ділянкою на яку претендував [PERSON] - 0524387200:01:001:0851. 04.11.2019 [PERSON] звернувся до директора ТОВ "ЦЕБ "Капітал-Інвест" із заявою та просив виготовити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у власність площею 0,8298 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Того ж дня між інженером - землевпорядником та [PERSON] було підписано перелік обмежень у використанні земельної ділянки, у якому наявне лише одне обмеження щодо площі 0,0708 га, як охоронної зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи. В свою чергу будь-яких земельних сервітутів, суперфіцію та емфітевзісу не було виявлено. Також було підписано акт приймання-передачі межових знаків на зберігання та акт перенесення в натуру (на місцевості) меж зон обмежень (обтяжень) та сервітутів, які не містять дати їх складання. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки площею 0,8298 га, що надається [PERSON] вбачається, що до даної землі увійшов гоподарський двір площею 0,7590 га та господарський двір площею 0,0708 (охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи). Суміжними землекористувачами є землі [PERSON] та [PERSON] (приватна власність 0524387200:01:001:0851) та землі державної власності (кадастровий номер відсутній). Розроблений ТОВ "ЦЕБ "Капітал-Інвест" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства було погоджено висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06.12.2019 №10544/82-19. За змістом вказаного висновку, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам. Зауваження відсутні. Строк дії висновку необмежений. Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного. Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти. Згідно з ч.1 ст.15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», п.7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, п.8 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 1119, є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань землеустрою - Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Головне управління Держгеокадастру в області діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (далі Положення), згідно з п. 1, п.п. 13, 30 п. 4 якого, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному законодавством; здійснює державних нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі, зокрема, в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель. Відповідно до п."а" ч. 3 ст.22 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно з ч.1 та 2 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст.118 ЗК України, який передбачає: подачу заяви до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. За змістом зазначених норм права, прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч.1, 3-5 ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до ч.1, 2 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" (в редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Згідно ч.1-3, 8-10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Згідно ч.4, 5 ст.25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 №1051 визначено порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051). Пунктами 46-49, 50, 57, 60, 61, 67, 107, 112 Порядку №1051 передбачено, що з метою надання фізичним та юридичним особам актуальної картографічної інформації про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку виготовляється викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) за формою згідно з додатком 7. Викопіювання виготовляється в масштабі, який забезпечує чітке відображення усіх елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображених на ній відомостей Державного земельного кадастру (зокрема обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру; кадастровий номер земельної ділянки; номер кадастрового кварталу; номер кадастрової зони; найменування адміністративно-територіальної одиниці). Вид картографічної основи та перелік відомостей Державного земельного кадастру, які відображаються на викопіюванні, визначаються фізичними та юридичними особами під час подання згідно з пунктами 162-199 цього Порядку заяви про отримання викопіювання. Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку. Запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку. Після прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про затвердження документації із землеустрою, яка є підставою для державної реєстрації земельної ділянки, та надання Держгеокадастру або його територіальному органові відповідно до компетенції засвідченої копії такого рішення Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить відповідні відомості до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. До Поземельної книги в паперовій формі додається засвідчена копія рішення, яке є підставою для внесення відомостей до неї. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до п."г" ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно із ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Щодо позовних вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] суд зазначає наступне. Представник позивачів [PERSON] стверджує, що земельна ділянка, яка була передана у власність відповідача [PERSON] , який згодом продав її відповідачу [PERSON] , включила в себе такі належні позивачам споруди, як криниця, вигрібна яма, пожежні резервуари та комплектна трансформаторна підстанція №416 с.Юрківка та захопила частину шляху для проїзду автотранспортом, що унеможливило доступ автотранспорту до будівель позивачів. Такожвищевказані споруди не були зазначені у технічній документації із землеустрою. В свою чергу, представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] заперечила даний факт, зазначивши, що позивачами не доведено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та договором купівлі-продажу земельної ділянки порушені їх права чи законні інтереси, і що скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку відновить права чи законні інтереси, які вони вважають порушеними. Крім того, представник позивачів зазначила, що позивачі не претендують на отримання спірної земельної ділянки у власність. Представник же відвовідача -ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області вказав, що Головне управляння діяло відповідно до вимог ЗК україни, розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Вирішуючи питання щодо законності наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ судом враховано, що ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В свою чергу, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення прав позивачів при видачі данного наказу. Суд критично ставиться до позиції позивачів з приводу наявності правомочностей на спірну земельну ділянку. Так, позиція представника позивачів по своїй суті зводиться до того, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ відповідач [PERSON] , а згодом на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки - відповідач [PERSON] набули правомочностей щодо земельної ділянки площею 0,8298 га з кадастровим номером 0524387200:01:001:0680, розташованої на території колишньої Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. При цьому, представник позивачів стверджує, що така перебуває в користуванні позивача [PERSON] . Разом з тим, зазначена позиція не заслуговує на увагу, оскільки сам факт користування при відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджують правомірність користування, не дають права на переважне надання земельної ділянки у користування чи власність. Згідно ч.1-3, 6 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. З огляду на вищевикладені вимоги законодавства надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. При цьому, суд звертає увагу представника позивачів та позивача [PERSON] на те, що у дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо. Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17.10.2018 у справі №380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Безумовно, не вважатиметься добросовісною поведінка особи, яка отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, адже вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. В свою чергу, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди позивачем [PERSON] суду не було надано. Відтак, посилання представника позивачів на рішення Юрківської сільської ради 11 сесії 5 скликання від 11.01.2012 «Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Юрківської сільської ради з метою надання в оренду [PERSON] », як підставу правомірного користування земельної ділянки, яку остання ідентифікує із земельною ділянкою, переданою у власність оскаржуваним наказом відповідачу [PERSON] , не заслуговує на увагу суду та є безпідставним та необґрунтованим. Більше того, представником позивача не доведено, що саме на земельну ділянку з кадастровим номером 0524387200:01:001:0680, яку отримав у власність відповідач [PERSON] претендував позивач [PERSON] . Також не заслуговує на увагу твердження представника позивачів з приводу відсутності погодження меж земельної ділянки, адже у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 580/168/16-ц (провадження № 61-19526сво18) зроблено висновок, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що на спірній земельній ділянці знаходяться будь-які споруди чи будівлі, належні позивачам, а також те, що дана земельна ділянка захопила шлях для проїзду автотранспортом. Відповідних належних та допустимих доказів даного факту матеріали справи не містять. Натомість, наявна в матеріалах справи копія проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] даний факт спростувала. В свою чергу, при розробці данного проекту сертифікованим інженером - землевпорядником будь-яких земельних сервітутів, суперфіцію та емфітевзісу на земельній ділянці, на яку претендував [PERSON] не було виявлено. Відтак, доводи представника позивачів є безпідставними та суд до уваги їх не бере, оскільки вони не підтверджені належними доказами, і судом не встановлено, що оспорюваний наказ Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ суперечать актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси позивачів. Зважаючи на встановлені обставини, аналіз наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку, щоправових підстав для визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ немає. З огляду на відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу вимога позивачів щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка є похідною від визнання незаконним та скасування вищезазначеного наказу, також задоволенню не підлягає. Також не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки від 12.05.2020, оскільки правомірність набуття [PERSON] земельної ділянки, яка була продана останнім [PERSON] , позивачами не спростована та правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки судом не встановлено. З огляду на відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.05.2020, вимоги позивачів щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділянку, які є похідними від визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.05.2020, також задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову суд зазначає наступне. Предмет позову [PERSON] є аналогічним з предметом позову [PERSON] та [PERSON] . Підставою ж даного позову, як стверджує [PERSON] стало те, що він не має можливості заїхати до бригадного будиночка, який йому належить на праві власності іншим шляхом, окрім як по належній [PERSON] ділянці. Розташована під будиночком і для його обслуговування земельна ділянка розміром 0,5 га перебувала в його користуванні на підставі договору оренди від 2007 року. Вважає наказ Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ таким, що порушує його права як володільця нерухомого майна - бригадного будиночку, оскільки земельна ділянка проходить майже впритул до стіни його будинку. А так яквін є власником частини майна колишнього СВАТ «Юрківське», тому разом з переходом права власності на нежитлову будівлю від СВАТ «Юрківське» до нього перейшло і право користування земельною ділянкою. Однак з даним твердженням суд не погоджується та вважає, що позов третьої особи є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Так, належних та допустих доказів, які б підтверджували той факт, що наказ Головного управління Держгеокадаетру у Вінницькій області від 27.04.2020 за №2-9545/15-20-СГ порушує права [PERSON] , як володільця нерухомого майна - бригадного будиночку, останнім суду не надано. Надана [PERSON] на підтвердження факту належності йому на праві власності бригадного будиночку копія договору купівлі продажу від 13.05.2008 (а.с.21 т.3) даний факт не підтвердила, оскільки в порушення ст.657 ЦК України (чинної на момент укладення договору) даний договір не було нотаріально посвідчено та зареєстровано в установленому законом порядку. Відтак, даний договір є неукладеним, а не нікчемним та недійсним, як помилково вважають представники відповідачів. При цьому судом враховано, що відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. Надана [PERSON] на підтвердження факту правомірного користування земельною діляною під бригадним будиночкомкопія договору оренди землі від 27.12.2007 (а.с.20 т.3) даний факт не підтвердила, оскільки в порушення ст.125 ЗК України (чинної на момент укладення договору) та ст.18 Закону України "Про оренду землі" (чинної на момент укладення договору) даний договір не було зареєстровано в установленому законом порядку, а тому він не набув право оренди та права орендаря. Відтак, суд приходить до висновку, що [PERSON] не доведено порушення його прав відповідачами, а відтак правові підстави для задоволення його позовних вимог відсутні. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог представника позивачів та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення. Оскільки в задоволенні позовів відмовлено, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачами та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed