Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

09.11.2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 14 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чугуївського міського управління юстиції між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб, актовий запис №130. Після реєстрації шлюбу вона змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей. Вказала, що 18 серпня 2020 року Чугуївським міським судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Також зазначила, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19 липня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказала, що від відповідача надходять аліменти, які становлять 2800-3000 грн. на двох діток, що є мінімальними та категорично не вистачає для забезпечення належного їх рівня проживання та забезпечення всіх необхідним, хоча б самим найнеобхіднішим. Спільні діти підростають і потребують більших витрат для забезпечення належного їм рівня життя та розвитку, потребують витрат на оновлення одягу, витрат на навчання у школі. За таких обставин, вона і змушена була звернутися із відповідною позовною заявою до суду. У судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, надала суду заяву, де вказала, що прохає розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач, будучи повідомленим про день та час слухання справи за зареєстрованою адресою проживання, не з`явився, правом на подачу відзиву не скористався, заяв чи клопотань не надсилав, тому відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано ( а.с.6, 11-12). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Також встановлено, що 18\~серпня 2020\~року Чугуївським\~міським судом\~Харківської області\~видано судовий\~наказ про\~стягнення із\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання дітей\~у розмірі\~1/3\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~від прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~починаючи з\~29.05.2020\~року і\~до досягнення\~дітьми повноліття(а.с. 9). Відповідно до ст.ст.\~141,\~155,\~180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 183 СК України\~передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм Сімейного кодексу України», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватись разовим збільшенням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за №143цс13. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі,зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 1 ст. 18, п.п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» змінено мінімальний розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 % Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що стягнутий судовим наказом Чугуївського міського\~суду Харківської\~областівід 18 серпня 2020 року з відповідача розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, не може забезпечити належного розвитку та утримання дітей, відповідно, підлягає зміні. Тому суд,\~\~враховуючи обставини, передбачені\~ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved