Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, з надвірними будівлями, вказуючи, що після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном вступила вона як неповнолітня та матір [PERSON] , яка померла [INFO] . Надалі після смерті матері, [PERSON] вступила в управління спадковим майном та є єдиним спадкоємцем за законом. На підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу за №339/2022 року. Однак оформити свої спадкові права на житловий будинок, що по [ADDRESS] , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок відсутні. Тому, просить суд визнати за нею право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Ухвалою судді від 11.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду заяв по суті справи, ухвалою суду від 22.12.2022 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить задовольнити їх. Представник відповідача звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позицію учасників справи, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Двірецькою сільською радою Ізяславського району, Хмельницької області від 14.07.1973 року, [PERSON] та [PERSON] являлися батьками для [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 травня 1991 року, виданим Двірецькою сільською радою Ізяславського району. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2003 року, виданим Двірецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області. Із довідки Ізяславської міської ради Шепетівського району № 160 від 03.10.2022 року, вбачається, що [PERSON] до дня смерті, а саме до [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] в даному господарстві зареєстрованими були дружина - [PERSON] , дочка [PERSON] та онука [PERSON] . Також відповідно довідки Ізяславської міської ради Шепетівського району №161 від 03.10.2022 року, вбачається, що [PERSON] до дня смерті, а саме до [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На день її смерті в даному господарстві зареєстрованими були дочка [PERSON] , зять - [PERSON] , [INFO], онука - [PERSON] , [INFO], онука - [PERSON] , [INFO], та онука - [PERSON] , [INFO]. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.05.1991 року, актовий запис № 7, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », який припинено 01.02.2001 року актовий запис № 7. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.04.2001 року, актовий запис № 2, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Даний шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 31 від 19.03.2009 року. 08.07.2009 року [PERSON] зареєструвалашлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2009 року, актовий запис № 1. Як вбачається з довідки КП «Ізяславське МБТІ» № 369 від 05.10.2022, правовстановлюючі документи на будинковолодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відсутні. Комунальним підприємством «Ізяславське МБТІ» позивачу [PERSON] оформлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Згідно довідки Двірецького старостинського округу Ізяславської міської ради № 191 від 28.11.2022 року, вбачається, що першим членом домогосподарства за адресою [ADDRESS] на день смерті був [PERSON] , який помер [INFO] . Із повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори № 1132/02-14 від 22.12.2022, в нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 339/2022 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем за законом. Проте видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок неможливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 529, 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, [PERSON] є спадкоємцем своїх батьків за законом першої черги згідно з ст. 529 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, та прийняла спадщину після їх смерті, вступивши в управління спадковим майном. Проте, [PERSON] належним чином оформити своє право на житловий будинок не має можливості у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на нього відсутні. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відтак, оскільки правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудамив порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року,

Outcome: approved