Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

У грудні 2022 року позивачка [PERSON] , від імені якої діє представниця [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 13 серпня 2011 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 102. Під час шлюбу у сторін народилися: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Підставою позову у позовній заяві позивачкою вказано відсутність взаєморозуміння між сторонами, скандали зі сторони відповідача, у зв`язку з чим сторони припинили фактичні шлюбні відносини з січня 2022 року і їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Представниця позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилася подала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без неї, позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] , в судове засідання, не з`явився подав до суду заяву відповідно до якої позов визнає. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 09 грудня 2022 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 15 грудня 2022 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі, судове засідання по розгляду справи призначено на 10 год. 00 хв. 11 січня 2023 року. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 13 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 102. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони припинили фактичні шлюбні відносини з січня 2022 року, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України\~обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved