Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

12.08.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17.03.2006 року виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис № 3. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Підставою звернення до суду стало те, що після народження дитини, [PERSON] залишила сім`ю, покинула спільне місце проживання без повідомлення причин та місця свого перебування. З того часу дружина на зв`язок з позивачем та їх сином не виходить. Позивач вважає, що такою поведінкою відповідач нехтує своїми обов`язками матері та проявляє грубу неповагу до родини, чим сильно ображає його та завдає йому психологічні страждання, на підставі чого позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги, які були на момент укладення шлюбу, та не має бажання надалі продовжувати сімейні відносини. Тому звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб, оскільки в подальшому збереження сім`ї вважає неможливим. 23.08.2022 року відкрито провадження у справі та в порядку ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надіслав до суду заяву про проведення засідання без участі сторони по справі, а саме без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання. Відзиву, письмових пояснень чи клопотань до суду не надсилав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 24 СК України\~передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст.ст. 104,\~105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, що має місце у даному випадку. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 17 березня 2006 року, виконкомом Петрівської селищної ради Іваніського району Одеської області 17 березня 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 36. У сторін не склалось спільне життя у зв`язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Після народження сина подружжя спільно не проживає. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, а тому вважає, що їх сім`я розпалась остаточно. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved