Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

В серпні 2022 [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме майнові права на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . На момент смерті свої спадкові права після смерті чоловіка не оформила. Після смерті матері, [PERSON] , спадщину прийняла донька, позивачка по справі [PERSON] . З метою оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок по [ADDRESS] позивачкою було замовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, витребувано витяг з погосподарського обліку про його належність батькові [PERSON] та отримано в Ковельській державній нотаріальні конторі довідку з посиланням на п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Будь-які правовстановлюючі документи в [PERSON] [PERSON] відсутні. В позовній заяві позивачка зазначає, що нею, як спадкоємцем за законом було прийнято спадщину в повному обсязі після смерті матері [PERSON] та у зв`язку з відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на нерухоме майно, вона змушена звертатися до суду для оформлення своїх спадкових прав. На підставі викладеного, позивачка просила суд визнати за нею право власності па житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.08.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.09.2022. 08.09.2022 підготовче судове засідання не відбулося у зв?язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. Ухвалою суду від 10.10.2022 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 09.11.2022 у зв`язку із задоволенням клопотання позивача про витребування спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 09.11.2022 закрито підготовче провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду на 08.12.2022. Ухвалою суду від 08.12.2022 відкладено до 20.01.2022, у зв`язку з витребуванням спадкової справи після смерті [PERSON] . Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без їх участі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з погосподарської книги №3 с. Облапи за 1996 рік Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Облапською сільською радою Ковельського району Волинської області 04.11.1996, [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку за законом прийняла його дружина [PERSON] . 31.01.2002 [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок з надвірними спорудами заповіла своєму синові [PERSON] , все інше майно заповіла синові [PERSON] та дочці [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області 15.04.2004, [PERSON] помер [INFO] . З матеріалів спадкової справи №150/2022 вбачається, що спадщину за законом після смерті [PERSON] , прийняли його дружина [PERSON] та його діти [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції 07.11.2005, [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.08.2009 виконкомом Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №110/2010, з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] . Як вбачається відповіді Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області від 03.08.2022 Вих. № 792/01-16, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. При таких обставинах у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Матеріали справи не містять відомостей про те, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] усунуті від права на спадкування або відмовилися від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та ухвалення рішення судом першої інстанції). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України). При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Такі правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №697/2052/17-ц. Таким чином, суд дійшов до висновків, що Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у справі є інші спадкоємці, тобто особи які мають відповідати за позовом, а не орган місцевого самоврядування. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed