Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

02 листопада 2022 року позивач звернувся до Добровеличківського районного суду з позовом до відповідача та третьої особи про стягнення належних працівникові при звільненні виплат та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В позові зазначив, що у період з 23 грудня 1983 року по 08 серпня 2022 року він знаходився у трудових відносинах з АТ "Українська залізниця", працюючи на посаді пожежного (респіраторника) пожежного поїзду станції Помічна виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Укрзалізниця". 08 серпня 2022 року його було звільнено з вказаної посади у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком, відповідно до ст.38 КЗпП України, згідно наказу №22/ос від 01 серпня 2022 року. Вказаним наказом, відповідно до протоколу №НОР-3-16/146 від 01 серпня 2022 року засідання комісії з установлення трудового стажу працівниками виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" та протоколу № НОР-3-16/123 від 29 червня 2022 року засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони "Знам`янський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Одеська залізниця", на підставі п.4.11 колективного договору, укладеного між адміністрацією і профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, йому була передбачена виплата одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію у розмірі 10 середньомісячних заробітків та грошової винагороди, в розмірі 100% посадового окладу, з нагоди настання ювілейної дати в житті, у відповідності до п.8.8 Положенням про оплату праці працівників АТ "Укрзалізниця". При звільненні йому видано копію наказу від 08 серпня 2022 року, де вказано виплатити передбачені колективним договором виплати, зокрема 10 середньомісячних заробітків, однак на момент звернення до суду, вказані виплати позивачу не виплачені. Крім того через те, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача 121378,4 грн. одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію, 7470,00 грн. грошової винагороди з нагоди ювілейної дати в житті та середній заробіток за весь період розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення. Позивач в судове засідання направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. До початку розгляду справи по суті направив відповідь на відзив, у якому вважав протиправною невиплату відповідачем належних йому при звільненні одноразової допомоги та грошової винагороди, а рішення правління відповідача від 14 березня 2022 року, яким останній на період воєнного стану призупинив виплату матеріальних допомог в односторонньому порядку, вважав безпідставним, оскільки на підставі нього відповідних змін до колективного договору внесено не було (а.с.112-113) Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, також направив заяву про слухання справи за його відсутності та заперечення проти позовних вимог позивача. До початку розгляду справи по суті на адресу суду направив відзив на позовну заяву, в якому підтвердив невиплату позивачу належних йому при звільненні сум, однак просив відмовити йому в задоволенні позову через наявність рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року, ухваленому у відповідності до вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким на період дії правового режиму воєнного стану додаткові виплати, передбачені зокрема колективними договорами структурних підрозділів, призупинено (а.с.96-99). Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання направив заяву про слухання справи у його відсутність та письмові пояснення, в яких позовні вимоги позивача вважав обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а невиплату відповідачем належних позивачу при звільненні виплат та рішення правління відповідача про їх призупинення, вважав порушенням вимог чинного законодавства України, порушенням гарантій дотримання прав працівників щодо оплати праці, визначених колективним договором та погіршенням умов оплати праці в односторонньому порядку без внесення відповідних змін до колективного договору (а.с.78-80). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд дійшов наступного. В період з 23 грудня 1983 року по 08 серпня 2022 року позивач [PERSON] знаходився у трудових відносинах з АТ "Українська залізниця", працюючи на посаді пожежного (респіраторника) пожежного поїзду станції Помічна виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Укрзалізниця". Вказане вбачається з копії трудової книжки позивача (а.с.10-11). Наказом виробничого підрозділу Знам`янський загін воєнізованої охорони" АТ «Укрзалізниця» №22/ос від 01 серпня 2022 року, позивача було звільнено із займаної посади за ст.38 КЗпП України, у зв`язку з отриманням пава виходу на пенсію за віком (а.с.12). Вказаним наказом, на підставі протоколу засідання комісії з установлення трудового стажу працівникам виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Укрзалізниця" №НОР-3-16/146 від 01 серпня 2022 року, визначено виплатити позивачу передбачені п.4.11. Колективного договору (з урахуванням внесених змін) десять середньомісячних заробітків, однак в день звільнення вони позивачу виплачені не були. Про вказане свідчить копія розрахункового листа позивача за серпень 2022 року (а.с.13,18,22-47). Крім того, за протоколом засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" №НОР-3-16/123 від 29 червня 2022 року, відповідно до п.8.8 Положення про оплату праці працівників АТ "Укрзалізниця", визначено право позивача, за багаторічну і сумлінну працю, на одноразове заохочення до ювілейної дати (60 років), в розмірі 100% посадового окладу за червень 2022 року, що за штатним розписом виробничого підрозділу складає 7470,00 грн., однак на підставі п.1.1.4 протокольного рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 14 березня 2022 року, нарахування та виплата даної винагороди призупинена на період дії режиму воєнного стану до окремого рішення правління (а.с.19-20, 52, 106-107). Згідно п.13.1.-13.2. протокольного рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 24 жовтня 2022 року, ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнилися в період з лютого до грудня 2022 року, зокрема, одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію вперше, яка була зупинена на підставі п.1.1.4 рішення правління від 14 березня 2022 року, однак на час ухвалення судом рішення, вказана допомога позивачу виплачена не була (а.с.108). Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Так, відповідно до ст.47 Кодексу законів про працю України\~(далі\~КЗпП), власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення працівника видати йому належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок по належних йому виплатах. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться власником або уповноваженим ним органом в день звільнення. Про нараховані суми належні працівникові при звільненні власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 підтверджено, що відповідно до ст.116 КЗпП\~на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать, в разі невиконання обов`язку - наступає передбачена ст.117 КЗпП\~відповідальність. Відповідно до приписів Конституційного Суду, викладених у рішенні № 8-рп/2013 від 15.10.2013 року, надано офіційне тлумачення положення ч.2 ст. 233 КЗпП\~та ст.ст.1,12 Закону України «Про оплату праці»\~ роз`яснено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема, й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Так з матеріалів справи вбачається, що наказом від 01 серпня 2022 року та протоколом засідання комісії з питань оплати праці від 29 червня 2022 року за позивачем визнано право та вирішено виплатити одноразову допомогу у зв`язку з виходом на пенсію та одноразову допомогу з нагоди ювілейної дати, однак на час звернення до суду, вони позивачу виплачені не були. Згідно статей 5 та 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Посилання представника відповідача на протокол засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року, як на законну підставу для невиплати позивачу належних йому сум при звільненні в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Законом України «Про правовий режим воєнного стану», є безпідставним, оскільки правових підстав для ухвалення такого рішення у правління відповідача не було. Так відповідно до п.1.6 колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони на 2011-2015 роки, зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Знам`янського міськвиконкому 17 березня 2011 року, з продовженням терміну його дії на 2022 рік за спільною постановою керівництва та профспілкового комітету від 15 лютого 2022 року №7-к, в період дії колективного договору адміністрація та профспілковий комітет можуть вносити зміни і доповнення лише, які не погіршують умови праці, соціальні і трудові інтереси робітників. Вони вносяться на спільному засіданні адміністрації та профкому за згодою сторін, з обов`язковим інформуванням колективу загону. Пункт 1.7 вказаного колективного договору передбачає, що договір не може погіршувати положення працівників по відношенню до діючого законодавства, Генеральної та Галузевої угод. У випадку якщо в період дії колективного договору будуть прийняті державні нормативні акти з гарантіями, нижче ніж передбачено колективним договором, то норми колективного договору діють до закінчення строку його дії. Доказів внесення змін до колективного договору у 2022 році стосовно призупинення на період дії військового стану в Україні нарахування та виплати належних працівникам додаткових виплат, зокрема одноразова допомога у зв`язку з виходом на пенсію за віком та грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати, відповідачем до суду не надано. Дійсно 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43, 44 Конституції України, та за статтею 11 цього Закону на період дії воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути\~зупинена за\~ініціативною роботодавця. Однак, вказаний закон набрав чинності лише 24 березня 2022 року, а тому ухвалювати рішення про призупинення додаткових виплат працівникам посилаючись на правовий режим воєнного стану 14 березня 2022 року у правління АТ «Укрзалізниця» не було, через відсутність зворотної дії в часі вказаного Закону. З огляду на викладене, враховуючи, що правових підстав для призупинення виплати позивачу одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком та грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати у відповідача не було, будь-яких змін до колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, з цього приводу внесено не було, рішенням правління відповідача від 24 жовтня 2022 року ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнилися в період з лютого до грудня 2022 року, зокрема, одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію вперше, однак вона на час ухвалення судом рішення, виплачена позивачу не була, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь 121378,40 грн. одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком та 7470,00 грн. грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з утриманням із вказаних сум установлених законодавством податків та зборів. Крім того, за змістом ч.1 ст.117 КЗпП\~у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок № 100). Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. За змістом пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Так відповідно до довідки про середню заробітну плату Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» від 22 вересня 2022 року, заробітна плата позивача за червень та липень 2022 року становила 24275,68 грн. за 61 календарний день (а.с.17). Середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення заробітної плати, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати на кількість календарних днів у розрахунковому періоді. Відповідно середньоденна заробітна плата позивача складає 397,96 грн. Позивач звільнений із займаної посади на пенсію 08 серпня 2022 року та за вимогами позовної заяви просить стягнути середній заробіток по день ухвалення судового рішення, тобто 13 січня 2023 року, тому кількість робочих днів за вказаний період, складає 114, а розмір середнього заробітку за цей же період, складає 45367,44 грн. За такого, враховуючи, що позивачу у день звільнення не було виплачено належні йому виплати, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні є обгрунтованими та підлягають задоволенню, в розмірі 45367,44 грн., з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів. У відповідності\~до вимог\~ст.141\~ЦПК України\~та ЗУ\~«Про судовий\~збір»,\~у зв`язку\~зі звільненням\~позивача від\~сплату судового\~збору за\~подання позовної\~заяви,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави судовий\~збір,\~в розмірі\~1742,16\~грн.\~за дві\~вимоги майнового\~характеру(1% ціни позову).

Outcome: approved