Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Короткий зміст доводів сторін 10.06.2019 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просить встановити факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] померлою [INFO] , в період 01 січня 2004 р. по день смерті, тобто по [INFO] , а також змінити черговість спадкування та визнати за ним право на спадкування після [PERSON] разом зі спадкоємицею [PERSON] . В обгрунтування вимог позивач вказав на те, що він проживав разом із померлою однією сім`єю без реєстрації шлюбу і разом з онукою, яка спадкує за правом представлення після свого батька і сина [PERSON] , є спадкоємцями померлої. З 1998 року [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Спілкувався з її рідними, сином, онукою, обома невістками, та всі вони визнавали позивача, як члена сім`ї. Після переїзду до квартири [PERSON] вони разом із [PERSON] вирішили давати його квартиру в оренду. Це було обумовлено тим. що квартира пустувала і за гроші від найму квартири вони допомагали донькам позивача від першого шлюбу та синові з онукок померлої, робили спільні заощадження, на які також робили ремонт в квартирі [ADDRESS] . На протязі двадцяти років спільного проживання, [PERSON] опікувався [PERSON] , облаштовував побут, здійснював ремонті роботи, сплачував комунальні послуги з квартиру, в якій вони проживали, мали спільний сімейний бюджет. На початку 2013 року стан здоров`я [PERSON] різко погіршився і вони звернулися до лікаря, пройшовши комп`ютерну томографію головного мозку, де було встановлено порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу. З цього часу, [PERSON] постійно приймала ліки. [INFO] помер син [PERSON] , що дуже вплинуло на її стан здоров`я. 21 лютого 2018 року, [PERSON] разом з [PERSON] поїхали до соціальних органів аби оформити на доньку померлого сина пенсію по втраті годувальника. По приїзду додому, приблизно о 19 годині [PERSON] стало погано і він викликав швидку допомогу, яка госпіталізувала її до лікарні. З нею разом у кареті швидої допомоги до лікарні їхав і він. Приблизно до 24 години вони очікували результатів дослідження лікарів і [PERSON] була госпіталізована до лікарні до реанімаційного відділення. Вночі [PERSON] зателефонував другій дружині сина [PERSON] - [PERSON] . Наступного дня, а саме 22 лютого 2018 року, [PERSON] та мати невістки приїхали вранці до лікарні, де їм повідомили, що [PERSON] знаходиться реанімаційному відділенні і їм передали список ліків, за яким він придбав все необхідне приблизно в розмірі 5000 грн. В цей же день, приблизно о 19 годині [PERSON] зателефонували із лікарні та повідомили, що [PERSON] померла. Всі витрати по похованню та поминанню [PERSON] , сплачував позивач, а невістка [PERSON] допомогла все організовувати. Позивач також зазначив, що в 1998 році переїхав проживати у квартиру [PERSON] , де проживав до квітня 2019 року, поки родичі померлої не змінили замки, залишивши всі його речі в квартирі. Разом з [PERSON] вони вирішили приватизувати його квартиру і здавати її в оренду. Це було обумовлено тим, що квартира пустувала, а за гроші від найму квартири вони допомагали донькам позивача від першого шлюбу та синові з онукою померлої, робили спільні заощадження, на які також робили ремонт в квартирі [ADDRESS] , купували побутову техніку, лікувались. Починаючи з серпня 2018 року онука [PERSON] постійно чинила на нього тиск, психологічний та моральний тиск через який він звільнив квартиру. Після таких дій відповідачки, у нього різко погіршився стан здоров`я і він потрапив до лікарні. У зв`язку із потребою [PERSON] в особистих речах, його донька поїхала до квартири де він проживав, але потрапити до неї не змогла, так як відповідачка змінила замки, встановила сигналізацію, чим перешкоджає позивачу користуватися належними йому речами. Оскільки онука померлої не визнає право на спадкування позивача, тому він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Сторони в засідання не прибули, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник позивача раніше в засіданні підтримав позов з обставин вказаних позові. Позивач також в засіданні підтримав свій позов та зазначив, що з [PERSON] жили без реєстрації шлюбу, були нормальні сімейні стосунки. Коли був в лікарні вона за ним доглядала, разом несли побутові витрати, придбавали побутову техніку, спільно вели господарство. [PERSON] ще додатково працювала. Позивач її підтримував і після смерті сина . Він є інвалідом 2 групи, з 13.10.2018 р. знаходиться на лікуванні в психіатричній лікарні, оскільки після вчинення онукою [PERSON] та її родичами на нього тиску, він був у стресі. Квартира, що була у його особистій власності його рідня продала, він знявся з зареєстрованого обліку в цій квартирі. Представник відповідача в минулих засіданнях заперечувала проти позову, вказала на те, що позивач жив разом з [PERSON] , але вона не хворіла тяжкою хворобою і не потребувала його опіки, навпаки вона його утримувала, до останнього дня свого життя працювала, була активною, на утриманні позивача не знаходилася, тоді як позивач зловживав спиртними напоями і їй доводилося його утримувати, тоді як позивач витрачав кошти лише на своїх дітей. Були випадки, коли позивач піднімав руку на [PERSON] , тоді приходив її син щоб розібратися з позивачем. Ще за життя між [PERSON] з [PERSON] була досягнута угода, що квартира позивача залишається його доньці, а квартира [PERSON] її онукі. Однак позивач умисно, претендуючи на квартиру спадкодавиці , розпорядився своєю квартирою, чим погіршив собі умови. Був співмешканцем, мали різні бюджети. Рух справи. 14 червня 2019 р. позов залишено без руху. 27.06.2019 на виконання ухвали подано уточнення позову. 01 липня 2019 р. у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 09 грудня 2019 та 24 лютого 2020 р. судом вирішено клопотання про витребування доказів. 03 червня 2021 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Мотивувальна частина Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2019. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . За матеріалами спадкової справи №187/2018 14.03.2018 р. з заявою про прийняття спадщини звернулася онука спадкодавиці [PERSON] , а 27.03.2019 р. з такою заявою звернувся і [PERSON] [PERSON] була спадкоємцем за законом після свого сина [PERSON] ,померлого [INFO] . Згідно з листом ГУПФУ в Одеській області позивач [PERSON] отримує пенсію за віком з 28.01.2013 р. За відомостями трудових книжок [PERSON] звільнився з останнього місця роботи 01.07.2012 р. , а [PERSON] - 30.04.2012 р. . 26.03.2018 р. [PERSON] подарував своїй доньці [PERSON] належну йому квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування посвідченим державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є., зареєстрованим за №3222. Свідок [PERSON] (донька позивача) підтверджувала проживання [PERSON] з [PERSON] як чоловіка та дружини після розлучення батька з її матір`ю. Вони завжди були разом, у них були сімейні стосунки як чоловіка та дружини. Свідок [PERSON] (мати відповідачки) пояснювала, що вона часто приходила до [PERSON] , [PERSON] часто вживав алкогольні напої, мало працював, через серцеві напади, потрапляв до лікарні, вона медик та допомагала його влаштовувати до лікарні. [PERSON] працювала на багатьох роботах неофіційно, допомагала їм з донькою матеріально. Підтвердила спільне проживання [PERSON] і [PERSON] , але спадкодавиця не бажала реєструвати шлюб. Також зазначила, що від квартири у них з донькою був ключ. А одного разу донька побачила як невідома жінка намагається відкрити двері, позивача не було, він сам забрав свої речі і пішов з квартири. Свідки [PERSON] (двоюрідний брат позивача), [PERSON] (колишня дружина позивача), сусіди [PERSON] також підтвердили спільне проживання [PERSON] з позивачем як чоловіка та дружини. Отже, судом також встановлено, що [PERSON] на початку дев`яностих років познайомився з [PERSON] . На протязі декількох років вони підтримували стосунки, але разом не проживали. [PERSON] 19.05.1992 року формально розірвав шлюб зі своєю колишньою дружиною, за для отримання окремого житла. Але вони спільно продовжували проживати до 1994 року. [PERSON] 05 вересня 1990 року розірвала шлюб зі своїм чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданий відділом ЗАГС Суворовського РВК м. Одеси, актовий запис № 860. У 1994 році [PERSON] виплатила пай за двокімнатну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 29 від 09 липня доку, виданою ЖБК «Жовтневий-18». Після тривалих відносин [PERSON] в 1998 році переїхав проживати у вищезазначену квартиру [PERSON] , де проживав по день її смерті, поки родичі померлої не змінили замки, залишивши всі його речі в квартирі. Згідно свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради від 08 вересня 2003 року [PERSON] стала власницею квартири [ADDRESS] . [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради від 22 вересня 200 року. У вказаній квартирі [PERSON] проживав до квітня 2019 року, що підтверджується відповідною заявою до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Факт здавання квартири позивача в оренду підтверджується відповідними договорами . Відповідно до довідки № 39 від 19.03.2018 року, виданої ЖБКК «Жовтневий-18» [PERSON] з серпня 1998 року проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, вів спільне з нею господарство, сплачував комунальні послуги. Як вбачається з довідки №839270 позивач є інвалідом 2 групи з терміном довічно. Згідно з компютерною томографією від 24.05.2013 р. лікарем Одеської обласної клінічної лікарні Бомба А.Д. складено висновок пацієнту [PERSON] , за яким було вказано про порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в лівій гемисфері в басейні середньої мозкової терапії (гострий-підгострий період). В листі від 11.02.2020 р. КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 ОМР повідомило про відсутність в установі медичної карти [PERSON] . За даними медичної карти стаціонарного хворого №4507, 21.02.2018 р. [PERSON] , не працює, швидкою допомогою було доставлено до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» з діагнозом ГПМК (гостре порушення мозкового кровообігу )за геморагічним типом. [INFO] констатована біологічна смерть.Діагноз : ГПМК від 21.02.2018 р. за геморагічним типом в басейні правої СМА з проривом крові у шлуночкову систему.Набряк головного мозку.Дислокаційний синдром.Кома.Гіпертонічна хвороба 3 ст.. ст.3, ризик 4 .СН-1Аст. 08.04.2019 р. позивач звертався до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення відповідачкою перешкод у вільному доступі до спадкової квартири . Норми права Згідно з вимогами ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За нормами ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.1 ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) . Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Пленум Верховногр Суду України в своїй постанові № 7 «Про судову практику у авах про спадкування» від 30 травня 2008 року, а саме у пункті 21 роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК . За нормами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як було з`ясовано судом факт, який просить встановити позивач необхідний для підтвердження права на спадкування після [PERSON] .. Враховуючи встановлені обставини в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт проживання позивача [PERSON] разом з [PERSON] з 2013 року по день її смерті разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Як видно із змісту норми ч.2 ст.1259 ЦК України для зміни черговості позивач має довести, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу [PERSON] , яка через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані. З наданих позивачем доказів не вбачається, що спадкодавець [PERSON] , яка через похилий вік, тяжку хворобу чи каліцтво була у безпорадному стані. Більше того, наданими доказами не підтверджено взагалі наявності в неї тяжкої хвороби, необхідності опіки, допомоги, та і не підтверджується взагалі належними доказами матеріальний стан позивача і можливість його забезпечувати .Відсутні також і докази про витрати які він ніс опікуючись спадкодавицею. Окремо необхідно зазначити, що відомості про стан здоров`я особи, матеріальний стан, матеріальне забезпечення мають бути підтверджені належними доказами, які позивач не надав суду. Також необхідно зазначити, що надана довідка ЖБК «Жовтневий-18» не є належним доказом для підтвердження фактів проживання ведення спільного господарства та сплати комунальних послуг позивачем, як в ній вказано. Отже, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивача, суд дійшов висновку, що вимога про зміну черговості в спадкуванні є безпідставною та необгрунтованою , тому не підлягає задоволенню. Враховуючи норми ст.141 ЦПК України, ст.ст.4,5 Закону України «Про судовий збір», пільгу позивача як інваліда 2 групи, та виходячи із того що позов судом задоволено частково і судові витрати розподіляються пропорційно задоволеній вимозі, з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial