Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

11 липня 2022 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд: - змінити розмір аліментів, які стягнуті на підставі судового наказу Київського районного суду м.Харкова від 08.04.2021 року у справі №953/6199/21 шляхом припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , змінити розмір аліментів з 1/3 на 1/4 астину заробітку (доходу) та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову; - судові витрати покласти на позивача. В позовних вимог позивач посилається на положення\~Сімейного кодексу України, які надають йому право на звернення до суду із зазначеними позовними вимогами, а також на зміну обставин, що впливають на припинення стягнення аліментів на сина, оскільки неповнолітній син у березні 2022 року прийняв рішення проживати з ним, як батьком та на теперішній час перебуває на його утриманні. Також, на його думку, у зв`язку з вказаними обставинами, з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина. Крім того, посилався на те, що оскільки неповнолітній [PERSON] фактично проживає з батьком, виникла необхідність змінити розмір аліментів на утримання доньки, так як за судовим наказом аліменти стягуються на двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2022 року визначено головуючу суддю- Лисиченко С.М. Відповідно до вимог частини 6\~статті 187 ЦПК України\~у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 14 липня 2022 року до суду надійшла довідка з органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб\~відповідача у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та наданий час для усунення недоліків. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01 серпня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін за вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Санжаревський І.А. у судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, прохав позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку 10.09.2022, 09.11.2022 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.48,55). Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до пункту 3 частини 8\~статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи зазначене, суд розглядає справу за відсутності сторін та згідно частини 4 статті 223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 2статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року у справі №953/6217/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 травня 2005 року Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 07. ( а.с.8-9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2021 року у справі №953/6199/21 стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) на користь [PERSON] , ( [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 05.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. ( а.с. 10). З березня 2022 по теперішній час, окремо від повідачки, неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Зазначений факт підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.03.2022 року №6324-7000189863, №6324-7000189027 (а. с. 11-12, 53). Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачкою, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з відповідачкою. Згідно частин 2, 3 статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 1, 2\~статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частини 3 статті181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині першій статті 192\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищезазначених положень\~Сімейного кодексу України\~дає підстави вважати, що розмір аліментів, визначених рішенням суду, не вважаються незмінним. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~Сімейного кодексу\~України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зазначене узгоджується з висновком Верховного суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17. Так, відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до статті 273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує алвменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статтею 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 Сімейного кодексу України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Згідно статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як було встановлено судом, оскільки не спростовано відповідачкою, неповнолітній [PERSON] , з березня 2022 року та на час розгляду даної справи, проживає з позивачем, а неповнолітня [PERSON] , проживає з відповідачкою. Суд зазначає, що факт зміни місця проживання одного з батьків та, як наслідок, залишення дитини проживати з іншим, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідачки, а також є підтставою для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Враховуючи зазначене, а також положення статтей 180, 182 Сімейного кодексу України, які надають право присудження аліментів саме\~тому із батьків, разом з яким проживає дитина, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] щодо припинення стягнення аліментів з нього на утримання сина [PERSON] та стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] , яка проживає окремо, на утримання сина [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, оскільки змінились обставини, які суд враховував при визначені розміру аліментів на двох неповнолітніх дітей, що стягуються з відповідача, вимога позивача щодо зміни розміру аліментів є також обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного\~суду України,які містяться у змісті\~пункту 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі сплачуються з дня набрання рішення законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved