Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури Іванова О., в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 7598 грн. 10 коп. шкоди, завданої лікуванням потерпілого. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 18 червня 2021 року\~ близько 17 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 308 CDI» д.н.з. [NUMBER] \~ та рухаючись заднім ходом неподалік будинку №1 по вул. Я.Водяного у м. Сміла Черкаської області , у порушення вимог п.п. 10.1, 10.9 ПДР України був неуважним, перед початком\~ руху не переконався, що це не створить\~ небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при обмеженій оглядовості проїжджої\~ частини не звернувся за допомогою до інших осіб, продовживши рух скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка йшла позаду\~ вищевказаного транспортного засобу. Дії відповідача було кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує\~ транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року [PERSON] \~ звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. У результаті ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді травми тазу з вивихом\~ лівої стегнової кістки та переломом сідничної кістки, травми грудної клітини з численними переломами ребер з двох сторін, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травму голови із струсом головного мозку, крововиливом обличчя, які відносяться\~ до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний\~ розлад здоров`я; садна по всьому тілу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманої травми [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Смілянська міська лікарня» в період з 18.06.2021 по 23.06.2021, тобто 5 ліжко-днів, та на її лікування було витрачено 7598 грн. 10 коп.\~ з розрахунку вартості 1 ліжко-дня у розмірі 1519 грн. 62 коп. Оскільки спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм [PERSON] вимог п. 10.1, 10.9 ПДР України, з урахуванням того, що відповідач в добровільному порядку витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] не відшкодував, наявні підстави для звернення до суду із вказаним позовом. Ураховуючи наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органів, до компетенції яких віднесені представницькі повноваження у даній сфері, наявні правові підстави для пред`явлення даного позову саме прокуратурою в межах повноважень, визначених ЗУ «Про прокуратуру» та ЦПК України. У судове засідання учасники справи не з`явились. У поданій до суду заяві прокурор Смілянської окружної прокурати Сокольвяк О. І. просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Представник Смілянської міської ради та представник КНП «Смілянська міська лікарня» в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання на з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення СМС повідомлення. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Ухвала суду\~ вступила в законну силу 05 жовтня 2021 року. Зі змісту ухвали слідує, що [PERSON] 18 червня 2021 року\~ близько 17 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 308 CDI» д.н.з. [NUMBER] \~ та рухаючись заднім ходом неподалік будинку [ADDRESS] , у порушення вимог п.п. 10.1, 10.9 ПДР України був неуважним, перед початком\~ руху не переконався, що це не створить\~ небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при обмеженій оглядовості проїжджої\~ частини не звернувся за допомогою до інших осіб, продовживши рух скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка йшла позаду\~ вищевказаного транспортного засобу. У результаті ДТП [PERSON] , згідно з висновком\~ судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді травми тазу з вивихом\~ лівої стегнової кістки та переломом сідничної кістки, травми грудної клітини з численними переломами ребер з двох сторін, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;\~ травму голови із струсом головного мозку, крововиливом обличчя, які відносяться\~ до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний\~ розлад здоров`я; садна по всьому тілу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм [PERSON] вимог п. 10.1, 10.9 ПДР України. Дії обвинуваченого [PERSON] судом кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що передбачено кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з повідомленням КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради від 05 липня 2021 року [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 18.06.2021 по 23.06.2021 (всього 5 ліжко- днів). Вартість 1 ліжко-дня в червні 2021 року складала 1519 грн. 62 коп. Як встановлено з висновку експерта № 02-01/501 від 23 червня 2021 року ним було досліджено медичну картку стаціонарного хворого № 2681 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР на [PERSON] , з якої встановлено, що вона поступила травматологічне відділення Смілянської міської лікарні 18.06.2021 о 18 год. 35 хв. із скаргами на біль голови, біль в лівому кульшовому суглобі. З анамнезу захворювання відомо, що її збила машина. Діагноз при поступленні: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Задній вивих лівого стегна. Садна всього тіла. За висновком експерта згідно даних наданих медичних документів у [PERSON] мало місце наступне: травма тазу з вивихом лівої стегнової\~ кістки та перелом\~ сідничної кістки; травма грудної клітки з численними\~ переломами ребер з двох\~ сторін; травма голови зі струсом головного мозку, крововиливом обличчя; садна по всьому тілу. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності\~ виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення\~ експертизи та відносяться: травма тазу з вивихом лівої стегнової кістки та переломом сідничної кістки; травма\~ грудної клітки з численними переломами ребер з двох сторін до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;\~ травма голови зі струсом головного мозку, крововиливом обличчя до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний\~ розлад здоров`я; садна по всьому тілу\~ до категорії легких тілесних ушкоджень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно з приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений § 2 Глави 82 ЦК України. Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. В ході розгляду справу судом встановлено, що 18 червня 2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої [PERSON] отримала тілесні ушкодження та перебувала на лікуванні. Причиною ДТП стало порушення [PERSON] правил дорожнього руху. Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).\~ Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Обгрунтовуючи свої вимоги прокурором приєднано до матеріалів справи довідку, з якої чітко вбачається, що [PERSON] , перебувала на лікуванні 5 ліжко-днів в період часу з 18.06.2021 по 23.06.2021. Медичною установою було визначено вартість одного ліжко-дня у розмірі 1519 грн. 62 коп., а також загальну вартість понесених цим закладом витрат на лікування потерпілого у розмірі 7598 грн. 10 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та\~ обґрунтованими. Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернулася до Смілянської міської ради та КНП «Смілянська міська лікарня» з листом, в якому запропонував їм звернутись до суду з позовом про відшкодування витрат,завданих Смілянській міській лікарні лікуванням Махновецької Л.В. від злочину. Як вбачається з відповіді Смілянської міської ради від 17 травня 2022 року, Смілянська міська рада просила прокурора вжити заходів щодо представництва інтересів та звернутись до суду\~ в інтересах\~ КНП «Смілянська міська лікарня» СМР з приводу стягнення коштів з [PERSON] КНП «Смілянська міська лікарня» у повідомленні від 26 травня 2022 року зазначила, що з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину до [PERSON] не зверталась. Просили вжити заходів\~ щодо представництва\~ інтересів\~ лікарні\~ щодо стягнення коштів. Частинами 3,4 ст.56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з статтею 1 цього Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Як було зазначено вище пункт 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Тобто, у даному випадку незалежно від причин не звернення з відповідним позовом закладу охорони здоров`я прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35). Згідно із статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Матеріали справи свідчать, що підставою звернення прокурора до суду є неналежне виконання Смілянською міською радою своїх повноважень щодо вжиття заходів з відшкодування у встановленому законом порядку витрат комунального закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Отже в цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку місцевої громади) й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілого, на лікування якого витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору. Понесення будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять На підставі наведеного,

Outcome: approved