Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

08 листопада 2022 року позивачі звернулися до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] . Вказана квартира, на підставі договору від 10 липня 2006 року була передана в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 10 липня 2006 року. Позивачі вказують, що заборгованість за вказаним кредитним договором була повністю погашена, однак банк у встановленому порядку не зняв зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження. Посилаючись на вищевикладене позивачі просять суд припинити іпотеку спірної квартири, а також скасувати заборону на неї, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та вилучити відповідний запис. Представник позивачів у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання свого представника не направив. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційний банком «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір №201/0706/88-133, за умовами якого позичальник отримав у позику 20\~000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань за вищенаведеним договором, 10 липня 2006 року між банком та позивачами був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою [ADDRESS] . Станом на 16 серпня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про іпотеку №6685654, а у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження №3440581, яке накладене на підставі вищенаведеного договору іпотеки. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Зважаючи на те, що відповідач не заявив жодних заперечень на позов, зокрема не стверджував, що позичальник не повернув виданий йому кредит у повному обсязі, враховуючи тривалість існування спірної іпотеки, для захисту прав позивачів на вільне володіння та розпорядження своїм майном, слід задовольнити позов визнавши іпотеку припиненою та скасування відповідні записи про неї. На підставі наведеного та

Outcome: approved