Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25 липня 2015 року між сторонами укладено шлюб, актовий запис № 204. Від шлюбу у подружжя народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що станом на цей час подружні відносини припинені, сторони втратили один до одного почуття любові та пошани. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюбу укладений між сторонами 25.07.2015 року, актовий запис № 204. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, разом з цим, 23.01.2023 року надійшла заява представника позивача щодо можливості розгляду справи у відсутність позивача, в якій представник зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.19-20). Відповідач до [PERSON] також звернувся із заявою про визнання позовних вимог, в якій зазначив, щодо можливості розгляду справи за його відсутності (а.с.18). Згідно положень\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами заяви щодо підтримки та визнання позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 204. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 25.07.2015 року, серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно копії виписки сторони у справі є батьками - [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням того, що позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про підтримку та визнання позовних вимог, судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини під час розгляду справи заявлено не було. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище та просила суд відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі: 992 гривні 40 коп.

Outcome: approved