Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.12.2021 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на наступне. Так, вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 р. Шлюб між ними розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року. Від шлюбу вони з відповідачем мають донюку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 травня 2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття у розмірі ј від усіх доходів. На даний час [PERSON] навчається та є студенткою І курсу, 12 ПС групи, спеціальності 053 «Психологія» Факультет психології Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, IV рівень акредитації. Форма навчання - денна. Отримання освітнього рівня бакалавр. Строк навчання становить з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р. Позивач вказує, що донька знаходиться на її утриманні, яка щороку сплачує за навчання доньки 29400 грн. згідно з довідкою, в якій вказано вартість навчання. При цьому, відповідач отримує пенсію військовослужбовця, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, між ними не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 24.01.2022 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, що заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 р. У шлюбі у них народився донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Головного районного управління юстиції у місті Києві. Так, згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 травня 2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частині від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.10.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 757 - розірвано. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно Довідки Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова №825/01 (м. Київ, вул. Саратовська, 20), [PERSON] навчається та є студенткою І курсу, 12 ПС групи, спеціальності 053 «Психологія» Факультет психології Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, IV рівень акредитації. Форма навчання - денна. Отримання освітнього рівня бакалавр. Строк навчання становить з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р. (Контракт). Відповідно до договору про надання платнрої освітньої послуги № 95/21 (к) від 01.09.2021, між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова, та [PERSON] , для збовувача вищої освіти [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 117600 грн., за рік 29400 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання, чи потребує повнолітня [PERSON] , матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, враховуючи стаціонарну форму навчання у навчальному закладі та відсутність джерела доходів, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Зі слів позивача, відповідач [PERSON] отримує пенсію військовослужбовця, тому може надавати їй матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Судом встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан сторін, вже тепер повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , потреби особи даного віку, потреби по навчанню, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2021 р. та до закінчення [PERSON] навчання до 30.06.2025 р. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітню доньку, яка продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням. Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved