Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), треті особи: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільному стану у Вишгородському районі (третя особа 1), Виконком Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області (третя особа 2) про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що вона з [PERSON] перебували у фактичних відносинах з 2003 року по 12 квітня 2022 року. За час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження дітей, запис про батька був зроблений зі слів позивача, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку подавати заяву про реєстрацію його, як батька, до органу державної реєстрації актів цивільного стану, тому позивач змушена звертатися до суду із даною заявою. Також позивач зазначає, що відповідач є батьком їх спільних дітей, оскільки вони разом проживали, вели спільне господарство, утримували та виховували дітей, що підтверджується спільними фотокартками, довідкою з виконкому селищної ради та свідками. Посилаючись на викладене, позивач просить суд встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено у справі підготовче судове засідання на 20 грудня 2022 року, яке в подальшому відкладено на 24 січня 2023 року /а.с. 37, 41/. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позовну повністю, просить суд розглянути справу без його участі. Треті особи: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільному стану у Вишгородському районі, Виконком Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області звернулися до суду з листами про розгляд справи без їхніх представників, позовні вимоги визнають. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 06 травня 2008 року Виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис 20, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 18/. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 13 лютого 2018 року Іванківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис 30, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 19/. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 23 червня 2021 року Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 110, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 20/. Як вбачається з Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за № 00031349110 від 23.06.2021 року відносно [PERSON] , [INFO] , № 00035473803 від 30.04.2022 року відносно [PERSON] , [INFO] , № 00019574996 від 13.02.2018 року відносно [PERSON] , [INFO] в графі батько зазначено « [PERSON] ». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 12 квітня 2022 року зареєстрували свій шлюб у Голосіївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом 340 /а.с. 21/. Факт спільного проживання сторін підтверджується спільними фотокартками, довідкою Іванківської селищної ради № 384 від 18.10.2022 року, письмовими поясненнями свідків /а.с. 22-26/. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved