Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

позивач ЖБК «Весна» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Свої вимоги мотивує тим, що ЖБК «Весна» здійснює експлуатацію та ремонт належного йому житлового будинку по [ADDRESS] та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] , проте не у повному обсязі сплачують за надані їм комунальні послуги упродовж 2014 - 2017 років, а тому за останніми рахується заборгованість у розмірі 31 150,25 грн, обрахована станом на 13.11.2017, що складається із основного боргу у розмірі 19 097,75 грн, індексу інфляції у сумі 8 618,10 грн, 3% річних в розмірі 1 434,39 грн. А також 2 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.05.2018 справу прийнято до провадження суддею Колдіною О.О., призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Надано строк відповідачам для подання відзиву на позов. У відзиві на позовну заяву відповідачі заперечили проти заявлених позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість заявлених позивачем розрахунків щодо суми заборгованості по сплаті житлово - комунальних послуг. Заперечуючи наявність у них перед ЖБК заборгованості відповідачі вказали на відсутність будь - яких доказів щодо невиконання ними свого обов`язку по сплаті за отримання послуг, які надаються позивачем. Відповідачі звернули увагу суду щодо неправомірного проведення нарахування оплати за опалення, оскільки мешканцям будинку при здійсненні нарахування застосовувався встановлений тариф на даний вид послуг з врахуванням площі приміщення, а розрахунок з Київенерго проводився за показниками лічильника, встановленого в будинку. Відповідачі вказали на порушення з боку позивача при нарахування оплати за водопостачання без врахування показників квартирних засобів обліку, які були прийняті в експлуатацію. Також просили застосувати строк позовної давності. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2020 витребувано у ЖБК «Весна» показники загальнобудинкового вузла обліку ХВП, показники обліку холодного водопостачання, яке відгалужується на внутрішньобудинкові потреби, показники обліку вузла холодного водопостачання, яке відгалужується на підігрів ГВП, акти звіряння щодо сумарного споживання холодного водопостачання мешканцями, в яких встановлено лічильники. На виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2020 ЖБК «Весна» надано акти звірки з АК «Київенерго» та ПАТ АК «Київводоканал». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2021 витребувано у голови ліквідаційної комісії ЖБК «Весна» ліквідаційний баланс, складений за результатами проведення аналізу фінансового становища ЖБК «Весна», розрахунків з кредиторами, вчинення інших заходів, висновок перевірки фінансового стану ЖБК «Весна» від 14.12.2016, акт ліквідаційної комісії, звіт ліквідаційної комісії, протокол зборів членів кооперативу ЖБК «Весна» від 15.12.2016. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2021 витребувано у Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації ліквідаційний баланс, складений за результатами проведення аналізу фінансового становища ЖБК «Весна», розрахунків з кредиторами, вчинення інших заходів, висновок перевірки фінансового стану ЖБК «Весна» від 14.12.2016, акт ліквідаційної комісії, звіт ліквідаційної комісії, протокол зборів членів кооперативу ЖБК «Весна» від 15.12.2016. 01.02.2022 на адресу суду від Голосіївської РДА у м. Києві надійшов протокол загальних зборів членів ЖБК «Весна» від 15.12.2016. Інші докази надати адміністрація не мала можливості через їх відсутність. Представник позивача у ході розгляду справи підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові просить їх задовольнити. Відповідачі у ході розгляду справи заперечили проти заявлених позовних вимог, вважаючи їх недоведеними та відсутністю доказів на підтвердження наявності заборгованості та належності наданих позивачем розрахунків такої заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Відповідно до статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Судом встановлено, що ЖБК «Весна» згідно п. 15 Статуту, затвердженого виконкомом Московської районної Ради депутатів трудящих 05.04.1965 №589, здійснювало експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Згідно довідки форми №3, виданої ОСББ» Весна -136» (нинішнім балансоутримувачем будинку) відповідачі у справі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідачі упродовж 2014 - 2017 років неналежно виконують свій обов`язок щодо оплати за надані житлово - комунальні послуги, у зв`язку із чим у них наявна заборгованість у розмірі 19 097,75 грн. На підтвердження розміру заборгованості ЖБК «Весна» надано довідку від 24.10.2017, у якій здійснено щомісячний розрахунок заборгованості за кожний вид житлово - комунальних послуг, а також проведено нарахування індексу інфляції у розмірі 8 618,0грн та 3% річних у розмірі 1 434,39 грн. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідачів, позивач надав суду розрахунок заборгованості. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач необґрунтовано нарахував зазначені суми. Судом встановлено, що в будинку по [ADDRESS] з 2005 року встановлено вузол обліку теплової енергії, що підтверджується Тхенічним рішенням № 19460 (а.с.159, т.1). 11.07.1016 р. була проведена заміна зазначеного лічильника (а.с.160, т.1). Як встановлено судом, і це підтверджується рішенням Господарського суду м.Києва від у справі № 910/14467/17 від 17.10.2017 р. розрахунок з ПАТ «Київенерго» проводився позивачем відповідно до умов укладеного договору з урахуванням фактичного споживання теплової енергії, тобто з врахуванням показників внутрішньодомового засобу обліку тепла. Нарахування ж мешканцям будинку проводились шляхом множення площі опалення на встановлений тариф на даний вид послуг. Такі нарахування приводили до виникнення різниці між проведеними оплатами за фактично спожиті послуги та нарахованими мешканцям будинку. Крім того, судом встановлено, і це підтверджується наданими копіями квитанцій, що позивач проводив нарахування за ГВП та ХВП без врахування квартирних засобів обліку. На спростування зазначених обставин будь-яких доказів боку позивача надано не було. Відсутність належного розрахунку заборгованості за надані послуги позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування суми боргу. Судом було вжито заходи щодо витребування відповідних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Однак такі докази ЖБК «Весна» у розпорядження суду не надано. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи наведене, оскільки позивач належних і допустимих доказів на підтвердження наявної у відповідачів заборгованості у розмірі за житлово-комунальні послуги, зазначеної у наданих позивачем розрахунках заборгованості, позивач не надав, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. Щодо заяви відповідачів про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з матеріалів справи 10.08.2016 Голосіївським районним судом. Києва було винесено судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово - комунальні послуги. Частиною 3 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2016 даний судовий наказ про стягнення заборгованості, було скасовано. Тобто позивачем вживалися заходи щодо стягненню вказаної заборгованості з відповідача, а тому строк позовної давності переривався. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ЖБК «Весна» не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Оскільки суд відмовляє ЖБК «Весна» у задоволенні позову, тому судові витрати, понесені позивачем не підлягають відшкодуванню відповідачами.

Outcome: dismissed