Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві вона вказала, що 28 січня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Ягільницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1. В шлюбі є діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] .\~Вона з дітьми проживає окремо від [PERSON] 13 вересня 2020 року їхня донька [PERSON] вступила на навчання (денну форму) в Західноукраїнський національний університет (м. Тернопіль) по спеціальності «Публічне управління та адміністрування». Термін навчання складає 3 роки 10 місяців (з 13 червня 2020 року по 30 червня 2024 року). Навчання дочки [PERSON] є платним, один навчальний рік навчання коштує 19 500,00 грн. Крім того, навчання потребує додаткових витрат, зокрема необхідні кошти на взуття, одяг, придбання матеріалів необхідних для навчання, проживання та харчування за місцем навчання (м. Тернопіль). Самостійно заробляти на життя дочка не має можливості, оскільки навчається з відвідуванням повного навчального дня. Починаючи з липня 2022 року, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в тому числі на оплату навчання [PERSON] в розмірі, який був між ними обумовлений та погоджений. Відповідач працює в Державній установі Чортківська установа виконання покарань (№ 26) м. Чортків, має достатній та стабільний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти. Повідомила суд, що 2 грудня 2022 року вона також звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання нашого неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує частково на суму 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, які просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, визнає позовні вимоги позивача на 3500 гривень. \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. 28 січня 2003 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Ягільницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1, про що видане свідоцтво про одруження. В шлюбі є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких батьками записані [PERSON] , [PERSON] . Позивачка [PERSON] з дітьми проживає окремо від [PERSON] , що стверджується витягами з реєстру територіальної громади та інформацією, наданою Нагірянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області. 13 вересня 2020 року дочка [PERSON] вступила на навчання (денну форму) в Західноукраїнський національний університет (м. Тернопіль) по спеціальності «Публічне управління та адміністрування». Термін навчання складає 3 роки 10 місяців (з 13 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року), що підтверджується довідкою від 21 листопада 2022 року № 284 та Договором від 28 серпня 2020 року № 378087. Навчання дочки [PERSON] є платним, один навчальний рік навчання коштує 19 500,00 гривень. Крім того, навчання потребує додаткових витрат, зокрема необхідні кошти на взуття, одяг, придбання матеріалів необхідних для навчання, проживання та харчування за місцем навчання (м. Тернопіль). Самостійно заробляти на життя дочка не має можливості, оскільки навчається з відвідуванням повного навчального дня. Починаючи з липня 2022 року, відповідач [PERSON] перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в тому числі на оплату навчання [PERSON] у розмірі, який був між ними обумовлений та погоджений. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем змінених позовних вимог в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи наведене,\~ті обставини,\~що дочка\~ [PERSON] навчається на державній формі навчання, позивачка [PERSON] змінила розмір аліментів, змінені позовні вимоги визнає [PERSON] , виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги слід задовольнити. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073,60 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved