Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву про усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] ; просить записати його у Книзі реєстрації народжень органу реєстрації актів цивільного стану батьком усиновленої дитини - [PERSON] , [INFO] ; змінити прізвище усиновленої ним дитини на « [INFO] », ім`я та по-батькові, дату та місце народження - залишити без змін. Уточнені вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 10.12.2021 уклав шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . До реєстрації шлюбу із заявником, [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , від якого [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19.09.2016 у справі № 627/660/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 16.08.2022 у справі № 627/1336/21, [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На сьогодні, [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та [PERSON] проживають спільно у житловому будинку, який належить батькам дружини, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] бажає усиновити [PERSON] , оскільки він разом з дружиною займається його вихованням, дитина знаходиться на його утриманні, вважає його своїм рідним батьком. 13.10.2022 ним отримано позитивний висновок органу опіки та піклування Служби у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації про доцільність усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , як його мати, не заперечує проти усиновлення. Заявник працює і має постійний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім`ї. Враховуючи вищевикладене заявник звернувся до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність за участі його представника адвоката Коваленко О.В. Заявлені вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. В судове засідання представник заявника адвокат Коваленко О.В. не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання вимоги [PERSON] та про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, прохала заяву [PERSON] про усиновлення її сина [PERSON] задовольнити. Заінтересована особа - представник Служби у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги за заявою [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без їх участі. Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Постановлено справу розглядати в порядку окремого провадження в закритому судовому засіданні у складі одного судді і двох присяжних. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі змісту Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 18 жовтня 2018 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19.09.2016 у справі №627/660/16-ц шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22.03.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хорольського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 20 розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили 24 жовтня 2016 року. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 10 грудня 2021 року, про що 10 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис №145. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 16 серпня 2022 року у справі № 627/1336/21, яке набрало законної сили 03 жовтня 2022 року, позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведені обставини, [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення [PERSON] , який є сином дружини заявника від першого шлюбу. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України «Про охорону дитинства»). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1 Кодексу). Створення умов для реалізації права кожної дитини на виховання в сім`ї, сприяння усиновленню дітей, створення системи заохочення і підтримки усиновлювачів належать до основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування (стаття 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»). Держава зобов`язана турбуватися про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, зокрема забезпечити їх утримання та виховання (частина третя статті 52 Конституції України). Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3) (пункти 3.1, 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною). Як зазначив Конституційний Суд України у вищезазначеному рішенні, «згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року)». Так, в своєму Рішенні від 22 червня 2004 року у справі ««Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року» Європейський суд з прав людини зазначив, що «при вирішенні питання, чи вжили національні органи влади всіх заходів, яких підставно можна було вимагати від них, заради возз`єднання дитини зі своїми батьками, особливе значення має з`ясування того, що відповідає основним інтересам цієї дитини. У справах про усиновлення ще набагато важливішим є забезпечення переваги інтересів дитини над інтересами батьків, адже усиновлення/удочеріння означає «надання сім`ї для дитини, а не надання дитини для сім`ї». Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: a) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на всиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. 15 лютого 2011 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)». Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини. Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина 6 статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною 1 статті 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (частина 1, 2 статті 211 СК України). Статтею 212 СК України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини . Відповідно до частини 1-3 статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її (стаття 219 СК України). Відповідно до статті 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально (частина 1 статті 220 СК України). Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 (надалі «Постанова ПВСУ№ 3») «вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам». Згідно з пунктом 8 Постанови ПВСУ № 3 «за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів». Як встановлено судом, заявник [PERSON] народився [INFO] , а малолітня дитина, яку він бажає усиновити [PERSON] народився [INFO] . Таким чином, різниця у віці між заявником та дитиною, яку він бажає усиновити, складає більше, ніж 15 років. Обставин, які б свідчили про наявність передбачених статтею 212 СК України підстав неможливості заявника бути усиновлювачем, судом не встановлено. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 26 жовтня 2022 року та довідкою виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 17-01-09/116 від 26.10.2022, підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 24.02.2022 проживають в [ADDRESS] , але зареєстровані: [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також з акту обстеження вбачається, що [PERSON] постійно займається вихованням [PERSON] та повністю забезпечує родину. [PERSON] весь свій вільний час проводить з дитиною, що підтверджується сусідами. Умови проживання на належному рівні, санітарно - побутові умови - задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Стосунки в сім`ї доброзичливі. Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226862639 від 05.10.2020 вбачається, що власником житлового будинку з господарськими будівлями, в якому проживають [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та малолітнім [PERSON] є [PERSON] , який не заперечує проти їх проживання в належному йому будинку, що підтверджується його заявою від 02.12.2022, посвідченою 05.12.2022 старостою В`язівського старостинського округу Краснокутської селищної ради. Також з матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , де і проживали [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд-1» №192 від 10.11.2021. Згідно довідки Служби безпеки України від 22.11.2022 №21/2/2-127 вбачається, що військовослужбовець Служби безпеки України [PERSON] за період з травня по жовтень включно 2022 року отримав грошове забезпечення на загальну суму 654 749, 92 грн. Відповідно до Висновку КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги Коломацької селищної ради» про стан здоров`я від 02.09.2022 [PERSON] визнаний здоровим. Відповідно до Витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] на території України станом на 23.11.2022 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно із Висновком Служби у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про можливість громадянина [PERSON] бути усиновлювачем від 13.10.2022 №01-3/125, [PERSON] може бути усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви від 27.10.2022, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Савіновою Н.М., [PERSON] , [INFO] дала свою згоду на усиновлення її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з частиною 2 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. В поданій заяві заявник просив внести зміни до актового запису про народження дитини, яку він бажає усиновити, а саме: змінити прізвище дитини з « [INFO] » на « [INFO] », ім`я, по батькові, дату та місце народження залишити без змін; вказати батьком дитини - [PERSON] . Враховуючи все вищенаведене в сукупності, судом встановлено, що стан здоров`я, моральні якості та матеріальне становище [PERSON] свідчить про його можливість бути усиновлювачем; він перебуває у шлюбі з матір`ю малолітнього [PERSON] , любить малолітнього [PERSON] , займається його духовним та фізичним розвитком та має намір виховати цю дитину на правах батька, давши йому все необхідне. Судом також враховується особа дитини, а також її найвищий інтерес на проживання в повній сім`ї та на піклування і виховання з боку матері та батька, як важливого фактору у розвитку та вихованні чоловіка. Заявник здатний і має бажання та можливість забезпечити належний рівень виховання та утримання дитини, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини і дасть можливість забезпечити їй стабільні та гармонійні умови життя. Усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дитини. З огляду на викладене, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки і піклування, виходячи з найвищих інтересів малолітнього [PERSON] , з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 207, 208, 211, 212, 217, 218, 219, 220, 223, 224, 231, 233 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved