Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за договором від 05 червня 2018 року. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 червня 2018 рокуміж АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО) фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу, відповідач приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання була розміщена на інтернет-сторінці банку та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до заяви до ДКБО відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 11 000 гривень строком на 60 місяців. Банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом. У відповідності до умов Договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23 серпня 2022 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 15 285 гривень 60 копійок, з яких 10 926 гривень 53 копійки - заборгованість за кредитом; 1 082 гривні 56 копійок - заборгованість за відсотками; 22 гривні 14 копійок - комісія; 65 гривень 60 копійок - заборгованість по пені; 77 гривень 62 копійки - 3 % річних від простроченої суми відсотків; 774 гривні 10 копійок - 3 % річних від простроченої суми кредиту; 213 гривень 24 копійки - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків; 2 123 гривні 81 копійка - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту. З посиланням на ст.ст. 525, 610, 625, 1048, 1049 ЦК України позивач змушений звернутися до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку у зв`язку з неповерненням відповідачем чергової частини кредиту. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно клопотання просив розглядати справу у відсутність представника позивача. Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 20 грудня 2022 року (а.с.47), особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Розпорядженням голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року №4/0/9-22 підсудність Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області визначено за Солонянським районним судом Дніпропетровської області. Ухвалою від 09 січня 2023 року постановлено розглядати справу в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 червня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк», та відповідачем [PERSON] була підписана Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої відповідач виявив бажання отримати кредитний ліміт в розмірі 11 000 гривень строком на 60 місяців (а.с.10-14). Підпунктом 3.6.1 заяви передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 35 процентів річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою. Пунктами 1.27, 1.29 Договору передбачено право Банку на вимогу про дострокове повернення Кредиту, а п. 9.1-9.11 Договору передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав грошові кошти відповідачу, що підтверджується наданою до позову Випискою по картковому рахунку з якого судом з`ясовано, що відповідач отримав кредитні кошти (а.с.16-22). Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконує. Заборгованість на час розгляду справи судом не погашена та згідно наданого суду розрахунку заборгованості (а.с.4) станом на 23 серпня 2022 року заборгованість за кредитним договором в загальній сумі складає 15 285 гривень 60 копійок, з яких 10 926 гривень 53 копійки - заборгованість за кредитом; 1 082 гривні 56 копійок - заборгованість за відсотками; 22 гривні 14 копійок - комісія; 65 гривень 60 копійок - заборгованість по пені; 77 гривень 62 копійки - 3 % річних від простроченої суми відсотків; 774 гривні 10 копійок - 3 % річних від простроченої суми кредиту; 213 гривень 24 копійки - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків; 2 123 гривні 81 копійка - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту. Також судом встановлено, що правовідносини сторін регулюються положеннями ЦК України. Так, згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положенням ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до укладеного між сторонами Договору розмір процентної ставки складає 35 % річних за користування кредитними коштами, яка є фіксованою (а.с.11 зворот). Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Таке право на дострокову вимогу про погашення заборгованості також закріплено і в п. 1.27, 1.29 Договору, а тому позивач має право на дострокове звернення з вимогою про погашення кредиту. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктами 9.1-9.11 Договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши розрахунки позивача в частині нарахованих процентів, пені, інфляційних втрат, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, пені, 3% річних та інфляційних втрат знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором. Розмір нарахованих 3% річних, пені та інфляційних втрат передбачені положеннями ЦК України та укладеного Договору, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, узв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved