Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

12 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Другої Світловодської державної нотаріальної контори та просить суд скасувати обтяження у виді заборони на відчуження нерухомого майна: на житловий будинок [ADDRESS] , який є спадковим майном після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , накладене Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на підставі перенесення архівних заборон 30 квітня 2007 року № 7119191, архівний запис № 164763-1193 від 12 вересня 2002 року. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Після його смерті позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до Світловодської районної державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу, та позивачці стало відомо, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона наразі не може, оскільки наявне обтяження на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , яке належало померлому чоловіку на праві особистої власності, у виді заборони відчуження нерухомого майна, зареєстроване 30 квітня 2008 року № 7119191 Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області. У жовтні 2022 року позивач звернулась до Другої Світловодської державної нотаріальної контори, яка є правонаступником Світловодської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, із заявою про скасування наявного обтяження, на що отримала відмову, оскільки в архіві нотаріальної контори не збереглися відомості про вчинену заборону. У зв`язку з викладеним, з огляду на те, що у відповідача не збереглися відомості (документи) про вчинену заборону на відчуження нерухомого майна, що належало покійному чоловіку позивачки, позивач змушена була звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів, оскільки вказане унеможливлює оформлення нею спадщини. (а.с.2-3) Ухвалою від 13 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано відповідачу строк на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу строк для подання відповіді на відзив.(а.с.19-20) Відзив,\~в порядку\~ст.178\~ЦПК України,\~відповідачем не\~надано. Ухвалою суду від 10 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.(а.с.29) Позивач в судове засідання не з`явився. Представником позивача адвокатом Левченком В.П. подано до суду клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити.(а.с.31) Від представника відповідача завідувача Другої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області О.В.Медяник надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, заперечень проти позову не заявляла. (а.с.24) У зв`язку з неявкою сторін для розгляду справи по суті, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Глинської сільської ради народних депутатів Світловодського району Кіровоградської області №530 від 05 травня 2002 року, [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] на праві особистої власності. (а.с.9) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру праві власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 298713025 від 09 лютого 2022 року вбачається, що 30 квітня 2008 року за № 7119191 Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області зареєстровано обтяження у виді заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , архівний запис № 164763-1193 від 12 вересня 2002 року. (а.с.11-12) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 19 від 03 серпня 2020 року. (а.с.5) З довідки, виданої виконавчим комітетом Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області № 650 від 26 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті [INFO] та по теперішній час зареєстрована та проживає його дружина [PERSON] . (а.с.7) Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61871320 від 30 вересня 2020 року Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 30 вересня 2020 року зареєстровано спадкову справу № 66496080 після смерті спадкодавця [PERSON] .(а.с.8) Згідно відповіді Другої світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 01.11.2022 року за вих.№ 171/01-16, в архіві нотаріальної контори дані про заборону від 30 квітня 2008 року за № 7119191, перенесену Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області за архівним записом № 164763-1193 від 12 вересня 2002 року не збереглися. (а.с.14) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач [PERSON] зазначила, що заборона безумовно порушує її права власника - наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження перенесення архівних заборон Світловодською районною державною нотаріальною конторою створює їй, як власнику та спадкоємцю перешкоди на розпорядження належною їй нерухомістю, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд. Згідно з абз.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або таких, що виникли з правочину. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За змістом положень частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння. Так, вказаною нормою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує, висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. За змістом положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на описане майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Суд переконаний, що продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави наявності заборони на відчуження належного на праві приватної власності [PERSON] житлового будинку не мають місця, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони відчуження нерухомого майна, порушуються майнові права позивача, який є спадкоємцем [PERSON] , що полягають у неможливості розпорядитись належним майном та оформити право на спадщину, підстави дії обтяження на майно взагалі відсутні, та відповідачем законність таких обтяжень суду не доведено, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони відчуження майна, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, залишає судові витрати по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved