Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

26 липня 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від адвоката Луконіної Н. В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просив розірвати укладений між ними шлюб. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.08.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків. 11.08.2022 року позивачем вимоги цієї ухвали виконано. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що у 2021 році між ними з відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач примиритися не згоден. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача, адвокат Луконіна Н.В. подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за її з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила шлюб укладений між сторонами розірвати зазначаючи при цьому, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явився з невідомих суду причин, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи думку представника позивача, який просить розглядати справу за його з позивачем відсутності та відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 24 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб, актовий запис № 908. Як зазначено у позові сторони спільних дітей не мають. Доказів наявності обставин, передбачених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Як зазначає позивач, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сторони втратили почуття взаємоповаги та довідри один до одного, позивач примиритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved