Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: - свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Машівської селищної ради від 01.11.1994 року, на квартиру за адресою: [ADDRESS] (адреса до зміни адміністративно-територіального устрою [ADDRESS] ). В обґрунтування заяви зазначено, що 01.11.1994 відділом приватизації житла Машівської селищної ради Полтавської області було видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [INFO] батька заявниці, [PERSON] , ј частини квартири успадкувала його дружина [PERSON] , яка є матір`ю заявниці. Заявниця та її брат, [PERSON] , відмовилися від своїх часток на користь матері. З метою реєстрації права власності на вказану квартиру із зміненими частками заявник звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області Каблучко А.М., але отримала відмову у державній реєстрації права власності на квартиру через те, що ім`я « [PERSON] », яке зазначене у свідоцтві про право власності на житло, не відповідає імені в паспорті громадянина України « [PERSON] », рекомендовано звернутися до суду. В свідоцтві про народження та паспорті громадянина України ім`я заявниці вказано « [PERSON] ». Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Усунути недоліки в написанні імені в зазначеному документі неможливо. На підставі викладеного, у заявниці виникла необхідність встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Машівської селищної ради від 01.11.1994 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] (адреса до зміни адміністративно- [ADDRESS] ), на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] з метою усунення розбіжностей в документах та в подальшому з державною реєстрацією права власності. Ухвалою від 03.11.2022 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Заявник [PERSON] до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає в повному обсязі, просить її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують та просили задовольнити. Державний реєстратор відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації виконавчого комітету Машівської селищної ради Каблучко Аліна до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до статей 4, 5\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Частиною першою статті 293\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу). Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою їх є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 316\~Цивільного процесуального\~кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно частини 1 статті 319\~Цивільного процесуального\~кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У заяві вимагається встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме: - свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Машівської селищної ради від 01.11.1994 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] (адреса до зміни адміністративно-територіального устрою [ADDRESS] ), яким підтверджується факт належності її на праві спільної сумісної власності - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії № [NUMBER] , виданого 19.05.1988 Оржицьким районним відділом ДРАЦС Полтавської області вбачається, що у вказаному документі прізвище, ім`я та по батькові заявниці - " [PERSON] " (а. с. 12). 04.11.2017 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] про що 04.11.2017 складено відповідний актовий запис № 2051, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області) (а. с. 13). З копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 23.11.2017, довідки про реєстрацію місця проживання виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24.05.2019 та довідки про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру, яка була видана ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області 26.12.2017 вбачається, що у вказаних документах прізвище, ім`я та по батькові заявниці - " [PERSON] " (а. с. 6, 7, 8, 16). Із рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області від 16.06.2016 № 60 вбачається, що назву [ADDRESS] перейменовано на вул. Незалежності (а. с. 15). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області Каблучко А.М. від 21.10.2022 № 65213683 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS] , оскільки для проведення державної реєстрації надано свідоцтво про право власності на житло на ім`я " [PERSON] ", тоді як в паспорті громадянина України ім`я " [PERSON] " (а. с. 7). Свідоцтвом про право власності на житло від 01.11.1994 підтверджується, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2022, посвідченого державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асанової Р.Ш., та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70226014 від 04.10.2022, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] , ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] , успадкувала його дружина, [PERSON] (а. с. 11). Таким чином, написання особистих даних, а саме ім`я заявниці в свідоцтві про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Машівської селищної ради 01.11.1994, відрізняється від написання ім`я у свідоцтві про народження, паспорті громадянина України та довідці про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру заявниці. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується поза розумним сумнівом факт належності вказаного свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Машівської селищної ради від 01.11.1994 заявниці [PERSON] . Встановлення факту належності вказаного документу заявниці необхідне для подальшого розпорядження своїм нерухомим майном, підтвердити цей факт іншим способом вона не має можливості. За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved