Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

28 жовтня 2022 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулося до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в зв`язку з чим за період з 01.11.2014 року по 30.09.2022 року утворилась заборгованість в сумі 106775 грн 47 коп., тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також 75 грн. 01 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 457 грн. 09 коп., плату за функціонування ГВП в сумі 386 грн.10 коп., 3% річних в сумі 1474 грн. 07 коп., інфляційні збитки в сумі 4851 грн. 43 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 05 грудня 2022 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив не подав, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 18.06.2019 ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.17-18). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 року «Про встановлення розмірів внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, яке здійснюється ТОВ «Сумитеплоенерго» встановлено розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» окремо для кожної будівлі згідно з додатками 1,2 до цього рішення; доручено товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» нарахування внесків здійснювати за кожен календарний квартал . Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до довідки МЄІРЦ №348/10102022-30121899 відповідач [PERSON] є власником особового рахунку (о/р [NUMBER] ) квартири [ADDRESS] , користуються послугами ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв`язку з чим її заборгованість перед позивачем за період з 01 листопада 2014 по 30 вересня 2022 року складає 106775 грн 47 коп. (а.с.6-12). Зазначена заборгованість підтверджується оборотною та обіговою відомостями по особовому рахунку № [NUMBER] про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 листопада 2014 по 30 вересня 2022 року, внесків за обслуговування та заміну вузла комерційного обліку теплової енергії за період з 01.03.2020 р. по 31.03.2022 року в сумі 75 грн. 01 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 457 грн. 09 коп., функціонування ГВП в сумі 386 грн. 10 коп. (а.с.6-12). Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Згідно з пунктом 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за період з 21.12.2019 по 23.02.2022 - 3% річних від простроченої суми за 9565 днів складає 1474 грн. 06 коп. З урахуванням індексу інфляції за період з 21.12.2019 по 23.02.2022 року сума заборгованості збільшується на 4851 грн. 43 коп. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань у них виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачем не надано доказів та не наведено обґрунтувань на спростування позиції позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 106775 грн. 47 коп., внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 75 грн. 01 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 457 грн. 09 коп., плату за функціонування ГВП в сумі 386 грн.10 коп., 3% річних в сумі 1474 грн. 07 коп., інфляційні збитки в сумі 4851 грн. 43 коп. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 квітня 2020 року в справі №910/7968/19, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved