Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

У березні 2021 [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом жо [PERSON] і просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Позов мотивовано тим, що згідно заповіту від 25.08.2009, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, бабуся заповіла сторонам в рівних частках кожному все своє майно. Про вищезазначений заповіт позивачам стало відомо випадково від батька [PERSON] наприкінці 2021, тобто після спливу шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Зі слів батька , заповіт стосувався тільки його та запросив до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачової І.В. на узгоджену ним дату 05.02.2021. Нотаріус повідомив про пропущення позивачами строку подання заяви і усно відмовила у вчиненні нотаріального дії. На письмове звернення позивачів від 10.02.2021 приватний нотаріус лише роз`яснила вимоги ст.ст. 1268-1272 ЦК України. Крім того, стверджують, що нотаріус їх не повідомляв про наявність заповіту, заяву у встановлений шестимісячний строк не подавали, адже не є спадкоємцями першої черги. Відповідач [PERSON] ,заперечуючи проти задоволення позову, надав відзив на позовну заяву, в якому стверджує,що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, яка померла [INFO] . На час її смерті [PERSON] належала на праві власності квартира у [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2010. Про наявність заповіту позивачам було відомо ще з серпня 2009, про що їх повідомила бабуся. На той час у неї у власності перебувало 68/100 частин житлового будинку згідно договору дарування від 16.01.1996 і мати відповідача не бажала, щоб після її смерті цим будинком володіла разом з сином [PERSON] його дружина [PERSON] , з якою у матері були напружені стосунки, тому вона продала житловий будинок 29.10.2010 та придбала квартиру у [ADDRESS] , яку згодом передала онукові [PERSON] , уклавши з ним договір купівлі-продажу, а також придбала квартиру у смт. Солоницівка, що входить до спадкової маси, де вона з відповідачем проживала. Отже, як вважає відповідач, за життя його мати виконала усі домовленості між нею та онуками , а заповіт, складений у 2009, стосувався частини житлового будинку, який продано у 2010. Доводи позивачів про поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не відповідають дійсності і не підтверджені ,на думку [PERSON] , належними і допустимими доказами ( а.с. 91-94). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.03.2021, за клопотанням позивачів, витребувана у приватного нотаріуса Дергачівського нотаріального округу Харківської області Пугачової І.В. копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.24-25). Суд, вислухавши вступне слово і пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 16.07.2020. Зазначена квартира належала [PERSON] за договором купівлі-продажу від 28.12.2010 ( а.с. 26,38, 48-51). За життя [PERSON] 25.08.2009 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мороз Г.І., яким все своє майно заповіла в рівних частках кожному: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 54-55). Заяву від 03.12.2020 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тобто у встановлений законом шестимісячний строк, подав син [PERSON] . При відкритті спадкової справи № 35/2020 нотаріусом отримана інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) про наявність чинного заповіту ( а.с. 40, 41). Таким чином, у шестимісячний строк після смерті [PERSON] приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Мороз Г.І., який відкрив спадкову справу, було відомо про наявність заповіту. Як вбачається з інформації приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Пугачової І.В., наданої суду, заповіт був посвідчений іншим нотаріусом, відповідно, його зміст не був відомий. Спадкоємець [PERSON] заповіт не надав, але повідомив, що він у нього і на його ім`я. Після спливу строку для прийняття спадщини спадкоємець прийшов отримувати свідоцтво про спадщину та надав заповіт. Після ознайомлення зі змістом заповіту, видача спадщини була зупинена, а відповідач [PERSON] повідомив, що буде особисто вести переговори зі своїми синами спадкоємцями за заповітом ( а.с. 34). Зазначені відомості щодо проведення переговорів [PERSON] з іншими спадкоємцями повністю відмовідають поясненням позивачів [PERSON] , [PERSON] про повідомлення їх щодо наявності заповіту без зазначення позивачів, як спадкоємців, та необхідність прибути до нотаріуса 05.02.2021, тобто після спливу строку на прийняття спадщини, якій закінчився 14.01.2021. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що разом з [PERSON] і [PERSON] до нотаріуса прибула свідок [PERSON] . Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що мати позивачів ( колишня дружина відповідача [PERSON] ) попросила її супроводжувати синів до нотаріальної контори. У її присутності нотаріус попросила позивачів написати заяву про відмову від спадщини, оскільки ними пропущено встановлений шестимісячний строк.На запитання свідка про причини неповідомлення про заповіт, відповідач [PERSON] відповів, що не знав про нього. Про зміст заповіту внуки спадкодавця дізналися від нотаріуса. Зазначене підтвердила також свідок [PERSON] , якій відомо про ці обставини від племінників-позивачів. Крім того, вона пояснила, що онуки підтримували до останнього зв`язок з бабусею, допомагали їй, цікавились станом здоров`я, проте відповідач на бажав спілкуватись з синами. 10.02.2021 [PERSON] , [PERSON] направили приватному нотаріусу Дергачівського нотаріального округу Харківської області Пугачовій І.В. заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] і вказали, що про існування заповіту дізнались наприкінці січня 2021. Листом від 12.02.2021 нотаріус роз`яснив позивачам про порушення ними положень ст. 1270 ЦК України та запропонував звернутися до суду ( а.с. 12, 14,16). Доводи відповідача про те, що заповіт його матері, складений 25.08.2009, стосувався частини житлового будинку, що на той період належав [PERSON] і був продано нею 29.10.2010 є необгрунтованими, тому як [PERSON] заповідала не конкретний об`єкт нерухомості, а взагалі все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право. Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у разі доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18, 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19, від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 , від 21 жовтня 2021 року у справі № 643/13260/19 , від 22 грудня 2021 року у справі № 703/4978/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Приватний нотаріус на порушення Закону України «Про нотаріат», пункту 2.2 глави 9, пунктів 2.2, 2.3 і 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, не витребував у [PERSON] оригінал заповіту при зверненні до нотаріуса 03.12.2020 із заявою про прийняття спадщини, не витребував повної інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, шляхом направлення запиту, не вчинив дій для розшуку спадкоємців, зокрема й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо йому не було відомо місце проживання , місце проживання або місце роботи спадкоємців. Суд , дослідивши надані позивачем докази та врахувавши пояснення сторін по суті справи, виходячи із встановлених обставин, дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачами заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що вони не проживали спільно зі спадкодавцем, не знали про заповіт на своє ім`я і дізнались про нього лише у наприкінці січня 2021, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивачів не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Відповідач [PERSON] не надав належних і допустимих доказів обізнаності відповідачів про наявність заповіту [PERSON] у межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, тому наявні правові підстави для визначення позивачам відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України додаткового строку , достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі, яка померла [INFO] . На підставі викладеного і

Outcome: approved