Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Чинадіївської селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 22.08.2020 року за реагуванням на анонімне повідомлення було виявлено дітей на вул. Залізнична в смт. Чинадійово у приміщенні колишньої залізничної станції. Зі слів дітей їх покинула матір та поїхала працювати на сезонні роботи. В подальшому дітей було доставлено до КНП «Обласна дитяча лікарня», м. Мукачево. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2021 року батьків [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Чинадіївської селищної ради просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, батьком дитини [PERSON] є [PERSON] , який на цей час знаходиться в місцях позбавлення волі і не може доглядати дочку. Відомості про батька дитини [PERSON] в актовому записі про її народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до рішення комітету Великолучківської сільської ради № 95 від 02.09.2021 року над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] . Відповідач [PERSON] у вихованні дітей ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не проявляє батьківської турботи, не спілкується з ними, свідомо ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню дітей. З урахуванням цього просять позов задовольнити. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та на 28.12.2022 року призначено підготовче засідання у справі Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2022 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 24.01.2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, справу просить розглянути без її участі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку із неявкою відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2018 року. Батько дитини [PERSON] відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2020 року засуджений до трьох років і одного місяця позбавлення волі та на цей час відбуває покарання. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.11.2020 року. При цьому, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження акту про народження дитини встановлено, що відомості про батька дитини в актовому записі записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Відповідно до актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 22.08.2020 року на вул. Залізнична в смт. Чинадійово було знайдено двох дітей, дівчат, одна на вигляд два роки, інша 5-6 місяців, у занедбаному стані, без документів. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої/неповнолітньої дитини від 27.08.2020 року встановлено, що ні мати, ні батько дітей в будинку не проживають. В подальшому згідно з наказом Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області служби у справах дітей від 27.08.2020 року № 33 дитину [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка залишилися без батьківського піклування. Крім того, відповідно до наказу Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 22.04.2021 року № 47 дитину [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дитину, яка залишилися без батьківського піклування. Розпорядженням Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 22.04.2021 року № 155 малолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до наказу служби у справах дітей Чинадіївської селищної ради від 18.08.2021 року № 49 вирішено дитину [PERSON] , [INFO] , помістити в Обласний Будинок дитини, м. Свалява. Згідно з наказом служби у справах дітей Чинадіївської селищної ради від 18.08.2021 року № 50 вирішено визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Додатково судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області № 95 від 02.09.2021 року «Про встановлення опіки над дітьми, позбавлених батьківського піклування» над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку та призначено їхнім опікуном [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чинадіївської селищної ради від 10.11.2022 року № 02-21/1115 встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно її дітей та свідомо нехтує своїми обов`язками, веде аморальний спосіб життя. Відтак визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст. 19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. Відповідно до п. 15 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам для досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Закон України «Про охорону дитинства» у ст. 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 Закону). З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи те, [PERSON] тривалий час ухиляється від своїх батьківських обов`язків, наміру в подальшому виконувати їх належним чином під час розгляду справи не встановлено, діти передані під опіку [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з чим слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved