Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі. Позивачка [PERSON] в особі уповноваженого представника адвоката АО «Максимум» Решоти В.В. (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1128965 від 07.10.2022 року в оригіналі та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність № 1742 від 15.09.2010 року у належно засвідченій копії приєднані до матеріалів позовної заяви), скориставшись відділенням поштового зв`язку, 14.10.2022 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві суду 19.10.2022 за вх. № 13709, в якій просить ухвалити рішення про розірвання між нею та відповідачем [PERSON] шлюбу, котрий був зареєстрований 28.05.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що було складено актовий запис за № 115. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сім`я сторін у справі фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони у справі втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми, вже упродовж тривалого часу проживають окремо. У сторін у справі різні погляди на життя, за характерами вони не сходяться, що суперечить їхньому подальшому сумісному проживанню. Від спільного проживання сторони у справі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей, а саме доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] зазначає також, що примирення є неможливим та, навпаки, небезпечним для життя і здоров`я цієї позивачки та їх дітей. Спору з приводу поділу спільно нажитого майна у сторін у справі на даному етапі немає. У свою чергу, усі четверо дітей сторін у справі після розірвання їх шлюбу можуть залишитися проживати разом із відповідачем [PERSON] , проти чого на даному етапі остання заперечень не має. Відтак позивачка [PERSON] , на підставі статей 104-105, 110, 112 СК України, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про розірвання шлюбу не подав. Поряд з цим, вказаний відповідач, будучи присутнім у судовому засіданні під час розгляду цієї справи по суті, висловив позицію щодо визнання явки позивачки обов`язковою для дачі особистих пояснень, а у подальшому у своїй окремій заяві вказав про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Позивачка [PERSON] у судовому засідання, оскільки її явку було визнано судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, такі надала, ними підтвердила всі аргументи, наведені нею у позовній заяві, а також підтвердила незмінність своєї волі у бажанні розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] , додала, що вже протягом п`яти місяців проживає окремо й живе та веде спільне господарство з іншим чоловіком. Заяви та клопотання учасників справи. Уповноважений представник позивачки [PERSON] адвокат АО «Максимум» Решоти В.В., скориставшись засобами електронного зв`язку, 10.11.2022 року скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву про розгляд справи без участі цієї позивачки та її представника, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № ЕП-1556. Відповідач [PERSON] , 09.01.2023 року скориставшись канцелярією, подав заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 318, за змістом якої проти задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] до нього не заперечує, а розгляд справи просить завершувати за його відсутності. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 20.10.2022 року вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такого фізичної особи відповідача [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 27.10.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 29.11.2022 року о 09:15 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області, постановленою 29.11.2022 року без виходу до нарадчої кімнати та занесеної в протокол судового засідання судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, оскільки суд визнав потрібним, щоб позивачка [PERSON] , незважаючи на подання заяви про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Наступне судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті призначено на 10.01.2022 року о 12:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, та причетність до порушення таких її прав відповідача [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Так,\~судом встановлено,\~щосторони у справі, які є громадянами України, вступили у шлюб 28.05.2005 року, котрий був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що було складено актовий запис за № 115. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) 22.07.2022 року (оригінал міститься у справі, а. с. 8). За час перебування у шлюбі у сторін у справі народилися: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 04.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції у відповідності до актового запису про народження № 402 від 05.08.2005 року (копія міститься у справі, а. с. 9), яка станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є неповнолітньою; донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 19.04.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області у відповідності до актового запису про народження № 185 від 19.04.2011 року (копія міститься у справі, а. с. 10), яка станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є малолітньою; сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 11.05.2016 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Львівській області у відповідності до актового запису про народження № 298 від 11.05.2016 року (копія міститься у справі, а. с. 11), який станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є малолітнім; донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 09.04.2021 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у відповідності до актового запису про народження № 298 від 09.04.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 12), яка станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є малолітньою; Судом також встановлено, що сімейні стосунки між сторонами протягом більше року, котрий передував зверненню позивачки [PERSON] до суду із цим позовом, з яких, протягом п`яти останніх місяців ця позивачка проживає з іншим чоловіком, а упродовж трьох місяців перебування цього позову у суді на розгляді не покращилися, що, відповідно, призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Такі дії сторін у справі викликані несумісністю характерів, різними поглядами на подальше спільне життя та ведення господарства, як і виховання дітей. Тому позивачка [PERSON] вважає, що примирення між нею та відповідачем [PERSON] неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони у справі вже тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. У свою чергу, спору щодо визначення місця проживання чотирьох дітей у сторін у справі на даному етапі немає. Релевантні норми, джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо права на шлюб, розірвання шлюбу чи визнання його недійсним регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом\~України (надалі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році, котрі є невід`ємною частиною національного законодавства України. Так, відповідно до\~ст. 51 Конституції України, сім`я охороняється державою. В силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Згідно із\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~із статтями 56, 110 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя. Висновок суду за результатами розгляду справи. Виконуючи вищенаведені приписи чинного СК України, з урахуванням роз`яснень, котрі містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», а також беручи до уваги ті встановлені судом обставини, що сторони у справі припинили шлюбні відносини, стали чужими людьми, вже впродовж тривалого часу проживають окремо, за час розгляду справи в суді не примирилися, а навпаки, відповідач [PERSON] змінив позицію та також вважає, що їх з позивачкою [PERSON] шлюб слід розірвати, і це усе підтверджується зібраними у цій справі доказами, то суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання цього подружжя суперечить інтересам обох сторін у цій справі, а тому їх шлюб слід розірвати. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід розірвати шлюб між сторонами у справі, котрий був зареєстрований 28.05.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що було складено актовий запис за № 115, із залишенням відповідачці [PERSON] після розірвання шлюбу її прізвища « [PERSON] », оскільки остання про повернення їй прізвища, наявного у неї до реєстрації цього шлюбу, - « [PERSON] », перед судом не клопотала. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру, у розмірі 992 грн. 40 коп., й підтверджуються платіжним дорученням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 85 від 14.10.2022 року (витяг міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та, в силу ухвалення рішення на користь позивачки [PERSON] з врахуванням її відповідної позиції про це, слід покласти на відповідача [PERSON] .. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved