Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із заявою про звернення стягнення на застави та просить суд прийняти рішення яким у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1627-н від 15.06.2007 року звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO, 2001 року випуску, кольору білого, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] . реєстраційний номер - [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. У обґрунтування АТ «Державний ощадний банк України» позову зазначає, що 15.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1627-н, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 16 200,00 доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.06.2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 %. В забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором 15.06.2007 року був укладений договір застави транспортного засобу, згідно якого в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором [PERSON] передав у заставу Банку рухоме майно, а саме: транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER] . У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 11 829,97 доларів США, що еквівалентно 93 953,62 гривень. Також, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року у справі № 1519/22720/2012 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з [PERSON] . [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором, що виникла після ухвалення заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011. яка станом на 30.11.2012 року складає: 2 560.98 доларів США та 1 920,00 гривень. У зв`язку з відмовою боржника самостійно виконати вищезазначені рішення суду, позивач AT «Ощадбанк» в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» звернулось до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області із відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих листів. Проте, вищевказані рішення Малиновського районного суду Одеської області не виконані у зв`язку з відсутністю майна у боржника на яке можливо звернути стягнення, в тому числі Предмету застави, про що зазначено в постановах Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.12.2017 року. З метою виявлення у Позичальника майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за вищевказаним судовим рішенням, а також з`ясування обставин відсутності реєстрації за Позичальником Предмету застави, представником Позивача 17.07.2019 року було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, з якого вбачається, що 17.03.2011 року транспортний засіб - Предмет застави було перереєстровано та присвоєно номерний знак [NUMBER] . Згідно повідомлень працівників Головного сервісного центру МВС України в Одеській області, Предмет застави - транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES BENZ VITO, 2001 року випуску, кольору білого, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , зареєстровано за громадянкою України [PERSON] . У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнала заявлені до неї позовні вимоги у повному обсязі. У матеріалах справи міститься відзив згідно до якого 16.03.2011 року [PERSON] придбала у [PERSON] транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI , модель на шасі MERCEDES BENZ VITO, 2001 року випуску, кольору білого, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] . На час покупки зазначеного транспортного засобу відповідачу не було відомо що придбаний транспортний засіб перебував (перебуває) у заставі, у зв`язку з чим заборонено його відчуження. [PERSON] вважає себе добросовісним набувачем транспортного засобу, яким вона володіє уже понад 11 років.. Треті особи у судове засідання не з`явились про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає не задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 15.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1627-н відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 16 200,00 (шістнадцять тисяч двісті) доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.06.2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 %. В забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором № 1627-н 15.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О., зареєстровано в реєстрі № 731, згідно якого в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, [PERSON] передав у заставу Банку рухоме майно, а саме: транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO. 2001 року випуску, кольору білого, шасі № [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] , належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . виданого МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 07.04.2005 року, зареєстрований там же 07.04.2005 року. 13.05.2010 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави було зареєстроване приватне обтяження № 9822031 у вигляді заборони відчуження легкового автомобілю марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 № [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27117280 від 13.05.2010 року, боржник [PERSON] . Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 11 829,97 доларів США. що еквівалентно 93 953,62 гривень. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року у справі № 1519/22720/2012 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з [PERSON] . [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором, що виникла після ухвалення заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011. яка станом на 30.11.2012 року складає: 2 560.98 доларів США та 1 920,00 гривень. Постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.12.2017 року повернуто виконавчий документ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ощадбанк» грошової суми у розмірі 94483,62 грн, у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення . Згідно інформації наданої Регіональним сервісним центром МВС в Одеській області відповідно до Єдиного державного реєстру ТЗ, 17.03.2011 року в ВРЕР м. Комінтерново при УДАІ ГУМВС України в Одеській області транспортний засіб «MERCEDES-BENZ VITO», 2001 року виготовлення, кузов № [NUMBER] , білого кольору перереєстрований на ім`я [PERSON] . 18 червня 2019 року на підставі договору застави майна від 15.06.2007 року повторно зареєстроване приватне обтяження № 26723048 у вигляді заборони відчуження легкового автомобілю марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 № VSA63809413367080. реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 60309312 від 18.06.2019 року, боржник [PERSON] . Та того ж дня 18.06.2019 року зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. В той же час згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області згідно Єдиного державного реєстру транспортний засобів та облікових даних РСЦ МВС відомості щодо накладання або зняття будь-яких обмежень на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, н/з [NUMBER] . номер кузова [NUMBER] , в РСЦ МВС відсутні. Задовольняючи позов, суд виходив з того, до [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля MERCEDES - BENZ VITO 2001 № [NUMBER] на який позивач просить суд звернути стягнення. Право власності на спірний автомобіль набуто у встановленому законом порядку. Позивачем не доведено, а судовим розглядом не встановлено, поза розумним сумнівом, наявності запису про заставу автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент набуття [PERSON] права власності на нього. Зокрема судом приймається до уваги лист Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, щодо відсутності Єдиного державного реєстру транспортний засобів та облікових даних РСЦ МВС відомостей щодо накладання або зняття будь-яких обмежень на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, н/з [NUMBER] . номер кузова [NUMBER] , також судом враховано, що запис про обтяження автомобіля на підставі договору застави майна від 15.06.2007 року було повторно зареєстровано 18 червня 2019 року, що безперечно свідчить про відсутність такого запису в реєстрі певний час, до його повторного внесення. Правомірність правочину презюмується (ст. 204 ЦК України). Правомірність набуття спірного рухомого майна [PERSON] не спростована. Матеріали справи на час її розгляду не містять доказів недобросовісної поведінки [PERSON] під час набуття ним права власності на спірний транспортний засіб, та її обізнаності про існування обтяження на момент набуття права.. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Частиною першою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (частина перша ст. 589 ЦК України). Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з частиною першою ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Частиною першою ст. 584 ЦК України передбачено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Статтею 3 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи і на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Системний аналіз положень Закону України «Про заставу» і Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дає підстави для висновку про те, що у разі відчуження боржником предмета обтяження без згоди заставодержателя, обтяження рухомого майна, що є предметом застави, зберігає свою силу для нового власника (покупця) у разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Покупець може бути добросовісним набувачем за умови, якщо на час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній відповідний запис. Добросовісний набувач, це набувач, який не знав і не міг знати, що він придбав майно у особи, яка не мала права це майно відчужувати. Стаття 388 ЦК Уркаїни визначає що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. На момент розгляду справи в суді не встановлено що на момент відчуження [PERSON] (боржник/заставодавець) у власність [PERSON] (новий власник) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про обтяження цього рухомого майна. Як зазначалось вище що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. З матеріалів справи вбачається що відповідач [PERSON] набула у власність спірний транспортний засіб та в силу закону вважається добросовісним набувачем, що не спростовано належним та допустимим доказами позивачем. З підстав наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позову та відсутності підстав визначених Законом України «Про заставу» і Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином із вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265,ЦПК України, 15-16, 204, 333, 388 ЦК України, суд,-

Outcome: dismissed