Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2022 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис №76268 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 28 555,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є протиправним, оскільки за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. постанову КМУ №662 від 26.11.2014 р. в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною, тобто редакція Переліку дозволяє вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Також, позивачка вказує на те, що вона не підписувала в будь-який спосіб кредитний договір з ТОВ «СС-ЛОУН» та ніколи не визнавала наявність кредитних правовідносин за кредитним договором на підставі якого вчинений виконавчий напис, а тим більше наявність боргу. Водночас наданий нотаріусу його примірник містить лише зазначення інформації про сторони, тоді як відповідно до законодавства України, зокрема Закону України «Про електронну комерцію» та «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачений механізм укладення електронного договору, тобто вимоги до його підписання сторонами. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса від 02.04.2021р. за № 76268 таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 07.02.2022 р. за ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.32). Цієї ж дати за ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису (а.с.31). 07.11.2022р. за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.51). Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 07.11.2022 р. та позовну заяву з додатками отримав 17.11.2022р. та 26.12.2022р., відповідно (а.с.56, 64), але в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 02.04.2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис за № 76268 про стягнення з [PERSON] , боржника за кредитним договором № 606877-А від 17.07.2019р., укладеного з ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги від 16.10.2019р. є ТОВ «Фінфорс», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги від 28.12.2020р. є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» заборгованість за період з 28.12.2020 р. по 10.03.2021 р. в розмірі 27 355,00 грн, що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту 10\~000,00 грн, прострочену заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом становить 12 375,00 грн, строкову заборгованість за штрафами і пенями 4 980,00 грн та за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1 200,00 грн (а.с.12). 17.07.2019р. між позивачем та ТОВ «СС ЛОУН» укладений Договір про споживчий кредит №606877-А за умовами якого (п.п. 1.1-2.2) позичальнику надається кредит на споживчі цілі в розмірі 10\~000,00 грн, терміном на 30 календарних днів зі сплатою процентів, які є фіксованими в розмірі 1,65 % в день. За п.8.3. у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості з першого дня прострочення позичальнику нараховується штрафна санкція у розмірі 1,66 % від суми загального розміру наданого кредиту, за кожен день прострочення. При цьому сумарна кількість днів нарахування штрафної санкції за договором не перевищує 30 днів включно (а.с.13-16). 18.11.2022р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. відкрито виконавче провадження №67574227 за виконавчим написом № 76268 від 02.04.2021. (а.с.17). Відповідно до наказу Міністерства юстиції №1424/5 від 19.04.2021 р. «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] » анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28.07.2008 р. за №6997 на ім`я [PERSON] (а.с.18). Мотиви суду Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок). Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання\~виконавчого напису\~додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку. За таких обставин, залишається чинною лише норма визначена п.1 Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999р. за якою передбачено видачу виконавчих написів за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 02 квітня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між відповідачем та ТОВ «СС Лоун» договір про споживчий кредит, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиці ВП ВС висловленій у справі № 910/10374/17 від 21.09.2021р. Крім цього, позивач вказує на те, що вона не підписувала в будь-який спосіб вищевказаний кредитний договір з ТОВ «СС-ЛОУН» та ніколи не визнавала наявність кредитних правовідносин за кредитним договором на підставі якого вчинений виконавчий напис, а тим більше наявність боргу. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС у постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач доводів позивача не спростував, належних та допустимих доказів протилежного не надав, а відтак не довів, що заборгованість не є безспірною. З урахуванням\~вищевикладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~огляду на\~те,\~що нотаріус\~був позбавлений\~права вчиняти\~виконавчий напис\~на кредитному\~договорі,\~який не\~був нотаріально\~посвідчений після\~прийняття рішення\~Київським апеляційним\~адміністративним судом\~від 22\~лютого 2017\~року,\~виконавчий напис\~не є\~безспірним,\~а відтак\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~необхідно задовольнити,\~і визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 76268 від 02.04.2021р.. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133\~ЦПК\~України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/21 від 24.11.2021 р., додаток №1 до цього договору, рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди), ордер адвоката, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 02.02.2022 р. на загальну суму 5000,00 грн та меморіальні ордери, зокрема №1058549921 від 14.02.2022 р. на суму 4950,00 грн та №1656668521 від 14.02.2022 р. на суму 50,00 грн про те, що від позивача отримано оплату в розмірі 5\~000, 00 грн за професійну правничу допомогу (а.с.7,8,19-23,46,47). Так, за змістом укладеного договору, зокрема додатку №1 до нього вбачається, що сторони домовилися, що за надання Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» професійної правничої (правової) допомоги клієнту усіма законними методами та способами у даній справі клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 5\~000,00 грн. З акту виконаних робіт (наданих послуг) від 02.02.2022 р. вбачається, що Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна С.К. було надано юридичні послуги [PERSON] позивачці у справі, у зв`язку з чим витрачено часу на: усне вивченням документів консультацію клієнта щодо захисту його прав 1 год 30 хв; складання, оформлення (друк) запиту 1 год 30 хв; аналіз та узагальнення практики Верховного суду щодо розгляду справ даної категорії 1 год 30 хв; складення, оформлення (друк, посвідчення копій), подання до суду позовної заяви 8 год та складення, оформлення (друк), подання до суду заяви про забезпечення позову 4 год. Тобто, загальна сума наданих послуг за 16 год 30 хв адвоката складає 5000,00 грн. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved