Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 22.11.2022 року заявниця - [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд: - встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати, що державний акт на право власності ні земельну ділянку серії ЯИ № 915745, виданого 12 квітня 2010 року Краснокосянською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеській області і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011051500856, відповідно до якого [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1499 га., яка розташована в. [ADDRESS] , надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5120883600:02:001:0059, належить померлому [INFO] [PERSON] , [INFO] . - договір дарування серії AAI № 915745, посвідчений 19 квітня 1997 року завідуючою Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Сминтиною І.В., та зареєстрованому в реєстрі за № 2-816, а також зареєстрованого 15 червня 1997 року у реєстрову книгу № 9 Білгород-Дністровського БТІ під номером 2-72, відповідно до якого [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS], на земельній ділянці присадибних земель сільської Ради, що складається в цілому з одного житлового глинобитного дому літ.»А»,житловою площею 38,4 кв. м. та господарчих будівель: саманних гаражу літ. «Б», та сараю літ. «В», навісу літ. «Г» на дерев`яних стовпах, дерев`яної вбиральні літ. «Д», споруд № 1-2, належить померлому [INFO] [PERSON] , [INFO] . Свою заяву - [PERSON] , обґрунтовує зокрема тим, що [INFO] помер її дідусь, [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 05 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеській області і зареєстрованого в реєстрі за №30, відповідно до якого заповідав заявниці наступне майно: -земельну ділянку, яка розташована на території Краснокосянської сільської ради ,площею 0,1499 га [ADDRESS] ,яка надана йому для ведення особистого селянського господарства та належала йому на підстави державного акту ЯИ №915745; -земельну ділянку, яка розташована на території Краснокосянської сільської ради,площею 0,1161 га [ADDRESS] , яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та належала йому на підставі Державного акту ЯК №469419. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за заповітом у вигляді вказаних земельних ділянках, а також спадщина за законом у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявниці у встановлений законом строк, звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Тітової Т.С. з документами для оформлення заяви про вступ до спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщини за законом. При огляду нотаріусом документів встановлено, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, а також у Договорі дарування житлового будинку серії ААІ №912045, посвідченого 19 квітня 1997 року завідуючою Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-816, житловий будинок по [ADDRESS] , прізвище дідуся вказано як « [PERSON] » замість « [PERSON] », у інших документах на майно все вказано вірно. 18 листопаду 2022 року заявниця отримала від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Тітової Т.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №170/02-31, а саме їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку дідуся, надану для ведення особистого селянського господарства, а також у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] . Причина відмови - розбіжності у прізвищі померлого діда у свідоцтві про смерть та документах на спадкове майно, у документах на спадкове майно вказане прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу їй необхідно для вступу у спадщину у повному обсягу. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2022 року було відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання. У судове засідання призначене на 25.01.2023 року сторони не з`явились. Заявниця - [PERSON] , подала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи - Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялась. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що [INFO] в селі Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 8039 зареєстрований від 12.06.2021 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 05 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеській області і зареєстрованого в реєстрі за №30, відповідно до якого заповідав заявниці - [PERSON] , наступне майно: -земельну ділянку, яка розташована на території Краснокосянської сільської ради, площею 0,1499 га [ADDRESS] , яка надана йому для ведення особистого селянського господарства та належала йому на підстави державного акту ЯИ №915745; -земельну ділянку, яка розташована на території Краснокосянської сільської ради,площею 0,1161 га [ADDRESS] , яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та належала йому на підставі Державного акту ЯК №469419. Крім того, після смерті [PERSON] , також відкрилася спадщина за законом у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] . Вказаний об`єкт нерухомого майна за життя належав [PERSON] , на підставі договору дарування серії AAI № 915745, посвідченого 19 квітня 1997 року завідуючою Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Сминтиною І.В., та зареєстрованому в реєстрі за № 2-816, а також зареєстрованого 15 червня 1997 року у реєстрову книгу № 9 Білгород-Дністровського БТІ під номером 2-72. Після смерті [PERSON] заявниця у встановлений законом строк, звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Тітової Т.С. з документами для оформлення заяви про вступ до спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщини за законом. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Тітовою Т.С., 29 жовтня 2021 року була заведена спадкова справа № 42/2021 за заявою онуки померлого - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Дружина померлого - [PERSON] та дочка померлого [PERSON] відмовились від права на спадщину на користь онуки - [PERSON] . 18 листопаду 2022 року заявниця отримала від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Титової Т.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №170/02-31, а саме їй відмовлено: - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо земельної ділянки, площею 0,1499 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 512088360002:001:0059; - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . Вищезазначена постанова обґрунтована зокрема тим, що у зв?язку із тим, що в наданих документах для вчинення нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом існують відмінності у зазначені прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах « [PERSON] » - « [PERSON] ». Як зазначає заявниця такі обставити унеможливлюють реалізацію нею її законного права у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її діда [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області. Судом встановлено, що [PERSON] , за життя належав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 915745 виданий 12 квітня 2010 року Краснокосянською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеській області і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 011051500856, яка розташована в. [ADDRESS] , надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5120883600:02:001:0059. Однак при видачі вказаного державного акту на право приватної власності на землю, органом, що вносив відомості про особу якій належить вказаний акт, було помилково вказано прізвище батька заявниці - [PERSON] , а саме було вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Судом встановлено, що [PERSON] , за життя належав договір дарування серії AAI № 915745, посвідчений 19 квітня 1997 року завідуючою Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Сминтиною І.В., та зареєстрованому в реєстрі за № 2-816, а також зареєстрованого 15 червня 1997 року у реєстрову книгу № 9 Білгород-Дністровського БТІ під номером 2-72, відповідно до якого йому на праві власності належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS], на земельній ділянці присадибних земель сільської Ради, що складається в цілому з одного житлового глинобитного дому літ. «А», житловою площею 38,4 кв. м. та господарчих будівель: саманних гаражу літ. «Б», та сараю літ. «В», навісу літ. «Г» на дерев`яних стовпах, дерев`яної вбиральні літ. «Д», споруд № 1-2. Однак при складанні вищезазначеного договору дарування органом, що вносив відомості про особу якій належить вказаний договір, було помилково вказано прізвище обдарованого -батька заявниці - [PERSON] , а саме було вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Таким чином в судовому засідання знайшов факт підтвердження того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 915745 виданий 12 квітня 2010 року, та договір дарування серії AAI № 915745 посвідчений 19 квітня 1997 року, дійсно належав за життя [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оцінка Суду. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності за життя [PERSON] , [INFO] , державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 915745 виданого 12 квітня 2010 року, та договору дарування серії AAI № 915745 посвідченого 19 квітня 1997 року. , 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved