Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Обставини справи: 22.06.2022 року в Турківський районний суд Львівської області з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 24.12.2020 року в сумі 230000 грн (з яких 200000\~грн сума позики, 30000\~грн відсотки), сплачений судовий збір в розмірі 2300\~грн та витрати на пальне в сумі 2106\~грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа. Предметом позову є стягнення боргу за договором позики. Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність є розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність є підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо. Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Ч.ч.8,16 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів і позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст..30 ЦПК України. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Турківський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року №807-IX, але не пізніше 01.01.2023 року. Спори, що виникають у зв`язку з неповерненням грошових коштів за наявної розписки вказують, що між сторонами існують відносини за договором позики, тобто порушення цивільного права особи, пов`язаного з невиконанням зобов`язання, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про позику, іншими актами цивільного законодавства,\~якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, як суб`єкт цивільних, земельних, сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Зважаючи на вище вказане, справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Стислий виклад позиції сторін по справі. Позиція особи, яка подала позов. Позивач в своєму позові зазначає, що 23.12.2020 року він надав відповідачці [PERSON] позику в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень, про що\~було відповідачкою\~складено відповідну\~розписку.\~Згідно з\~розпискою відповідачка\~в момент\~її написання\~отримала у\~позивача [PERSON] \~у строкове\~платне користування\~кошти в\~сумі 200000\~грн,\~які зобов`язувалась\~повернути на\~першу вимогу\~позивача,\~але не\~пізніше 60\~днів з\~моменту отримання\~коштів.\~Окрім цього,\~за користування\~коштами відповідачка\~зобов`язалась протягом\~усього періоду\~користування коштами\~сплачувати винагороду\~позивачу у\~виді відсотків,\~а саме\~5\~відсотків щомісячно\~до 26\~числа кожного\~місяця.\~Однак,\~на день\~звернення в\~суд грошові\~кошти відповідачка\~не повернула,\~відсотки не\~сплатила,\~у зв`язку\~з чим\~позивач в\~червні 2022\~року \~ [PERSON] \~вимушений звернутися\~до суду\~за захистом\~своїх прав.\~В подальшому,\~в вересні\~2022\~року позивач\~подав заяву\~про збільшення\~позовних вимог,\~в якій\~зазначив,\~що з дня подання цього позову до суду (червень 2022 року) пройшло ще чотири місяці користування відповідачкою сумою позики без сплати за це відсотків, що відповідно до розписки становить 5 (п`ять) відсотків від суми позики і сплачується щомісяця до 26 числа кожного місяця, у зв`язку з чим збільшив позовні вимоги в частині стягнення відстостків з 30000 грн до 70000 грн. З врахування вказаного, просить суд стягнути з відповідачки 200000 гривень суму позики, 70000 гривень відсотків, сплачений судовий збір в розмірі 2700 грн, а також витрати на пальне згідно з розрахунком і квитанціями. В судовому засіданні позивач підтвердив свої вимоги, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі, заперечив проти відзиву відповідачки, оскільки зазначив, що він неодноразово надавав відповідачці позики, своїм відзивом відповідачка намагається ввести в оману, оскільки долучені квитанції про повернення коштів вказують про розрахунки і повернення боргів до факту передавання коштів в 23.12.2020 році. В підтвердження цьому в судовому засіданні надав і просив долучити до матеріалів цивільної справи оригінал розписки від 23.12.2020 року. Позиція відповідача. Відповідачка не забезпечила самопредставництво, або при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленнями про відправку поштового відправлення, причини не прибуття в суд не повідомила. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачем 22.06.2022 року подано позовну заяву. Позивачем 27.09.2022 року подано заяву про збільшення позовних вимог. Позивачем 27.09.2022 року подано заяву про забезпечення позову. Позивачем 07.11.2022 року подано заяву про відкладення розгляду справи. Позивачем 08.11.2022 року подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Позивачем 21.11.2022 року подано заяву про відкладення розгляду справи. Позивачем 01.12.2022 року подано заяву про надання йому можливості ознайомитися з відзивом. Позивачем 06.12.2022 року подано відповідь на відзив. Позивачем 06.12.2022 року подано заяву про відкладення розгляду справи. Від позивача інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Відповідачка 25.10.2022 року подала клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідачка 01.11.2022 року подала клопотання про відкладення розгляду справи, про скерування процесуальних документів на її електронну адресу. Представник відповідачки адвокат Горак Н.С. 07.11.2022 року подала клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідачки адвокат Горак Н.С. 08.11.2022 року подала клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідачки адвокат Горак Н.С. 24.11.2022 року подала відзив на позовну заяву. Відповідачка 07.12.2022 року подала клопотання про доручення до матеріалів справи довіреності на ім`я [PERSON] . Від відповідачки та її представника адвоката Горак Н.С.\~ інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Згідно вимог\~ст.187 ЦПК України\~скеровано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Відповідно до ч.ч.6,7 ст.187 ЦПК України 06.07.2022 року судом отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, як виконавчого органу реєстрації місця проживання та перебування особи, в компетенцію якого входить реєстрація місця проживання фізичних осіб, щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 25.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачці визначено строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, надіслання копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу суду, право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідь на відзив, а відповідачці - заперечення. Сторонам роз`яснено що суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду\~від 28.09.2022\~року заяву\~ [PERSON] \~про забезпечення\~позову задоволено,\~застосовано вид\~забезпечення позову\~у вигляді\~накладенням арешту\~на майно\~та грошові\~кошти,\~що належать\~ [PERSON] ,\~до часу\~розгляду цивільної\~справи по\~суті та\~ухвалення відповідного\~рішення судом\~по справі\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~договором позики\~накласти арешт\~на майно\~та грошові\~кошти,\~що належать\~ [PERSON] . Судові засідання про справі призначалися 07.09.2022 року, 25.10.2022 року, 31.10.2022 року, 07.11.2022 року, 08.11.2022 року, 21.11.2022 року, 22.11.2022 року, 24.11.2022 року, 01.12.2022 року, 07.12.2022 року, 20.12.2022 року, 27.12.2022 року, 11.02.2023 року. Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1\~ст.223 ЦПК України,\~якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно вимог\~\~ст.131 ЦПК України\~передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному\~ст.129 ЦПК України, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Згідно з п. 4 ч. 8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ст.223 ЦПК України\~ у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду. 11.01.2023 року по справі постановлено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до ст..247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів. Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.) Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Згідно розписки написаної власноручно 23.12.2020 року [PERSON] підтверджено, що в момент написання такої розписки [PERSON] отримала від [PERSON] в строкове платне користування кошти в сумі 200000 грн, які зобов`язувалась повернути на першу вимогу позивача, але не пізніше 60 днів з моменту отримання коштів. За користування коштами [PERSON] зобов`язалась протягом усього періоду користування коштами сплачувати винагороду [PERSON] у виді відсотків, а саме 5 відсотків щомісячно до 26 числа кожного місяця. Також зазначено, що усі попередні зобов`язання між [PERSON] і [PERSON] до написання цієї розписки вважати виконаними. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. При ухваленні рішення відповідно до вимог ст..17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до ст..6 Конвенції про захист прав людини \~і основоположних свобод (Рим, 04.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст..9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст..13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно з цивільним процесуальним законом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3\~ ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази,

Outcome: partial