Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства Вугільна Компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона працювала на підприємстві Вугільна Компанія «Краснолиманська». 17.05.2022 через центр зайнятості м. Києва позивач подала заяву про звільнення за п. 4 ст. 36 КЗпП України. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 389690,93 грн. за період з грудня 2019 по березень 2022 року. До теперішнього часу позивач не отримала заробітну плату при звільненні, тому змушена звернутися до суду з даною позовною заявою для захисту своїх трудових прав та інтересів. Ухвалою суду від 20.07.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . \~ \~ \~ \~ Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутність, на задоволенні вимог наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивач до бухгалтерії підприємства не звертався із вимогою про проведення розрахунку, у зв`язку з чим у задоволенні позову [PERSON] просив відмовити у повному обсязі, розглядати справу просив без участі представника та винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, надав суду довідку від 11.11.22 про заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. Згідно ст. ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 12.11.2003 по 18.05.2022 рр. перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки(а.с.19-20). Згідно наказу № 2141/к від 26.08.2022 [PERSON] звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 ч. 1 КЗпП України 18.05.2022 (а.с. 47). Відповідно до довідки, виданої ДП «ВК «Краснолиманська» від 11.11.2022 року № 01/11-280/18, заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] складає 57\~372,54 гривень, за періодз грудня 2019 року по квітень 2022 року. Дані суми вказані після утримання обов`язкових податків та зборів (а.с.48). У статті 55 Конституції України вказано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності. Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У статті 116 КЗпП України\~\~зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що на дату звільнення позивача [PERSON] заборгованість по заробітній платі складала 57\~372,54гривень, станом на дату розгляду справи заборгованість не виплачена. Оскільки сума заборгованості в розмірі 57\~372,54гривень нарахована вже за винятком податків та зборів, то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень на користь держави.

Outcome: partial