Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 4466383 від 11.11.2021 року відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000грн. 00коп. В подальшому між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №81-МЛ відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4466383 від 11.11.2021 року. Згідно цього позивач набув права кредитора у зобов`язанні. Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитних договорів належним чином, внаслідок утворилась заборгованість перед кредитором, а після відступлення права вимоги перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 25.07.2022 року в сумі 82 337грн. 50коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 82 337грн. 50коп. за кредитним договором № 4466383 від 11.11.2021 року, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 26.08.2022 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 25.10.2022 року представник відповідача подала відзив у якому зазначила, що позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Зазначає, що 11.11.2021 відповідач уклав з ТОВ «МІЛОАН» кредитний договір № 4466383 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000грн. 00коп. на споживчі цілі строком 15 днів. Однак не погоджується із розрахунковою аргументацією позивача, оскільки відповідно до умов кредитного договору нарахування відсотків за користуванням кредитом має здійснюватися виключно протягом строку кредитування тобто протягом 15 днів до 26.11.2021 року на основі залишку кредиту. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позивальника вимоги право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються. Вважає, що первісний кредитор неправомірно продовжив дію Договору тим самим неправомірно продовжував збільшувати грошове зобов`язання на свою користь. Стверджує, що матеріали справи також не містять доказів належного правонаступництва відповідача за кредитним договором № 4466383 від 11.11.2021 року, оскільки у платіжному доручення №66788 від 23.02.2022 року відсутнє підтвердження про одержання та проведення банком коштів, що свідчить про відсутність у нього права вимоги. На підставі викладеного відповідач просить суд, відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. 27.10.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначив, що обставини викладені представником відповідача у відзиві, є необґрунтованими та жодним чином не спростовують позовних вимог та наявності у відповідача заборгованості перед позивачем, просив позов задовольнити в повному обсязі. 01.11.2022 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив позивача, зі змісту якого вважає, вимоги позивач безпідставними та недоведеними, оскільки позивачем не доведено право вимоги за кредитним договором, а розрахунок заборгованості є некоректним та не відповідає вимогам законодавства, а тому просять у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті до суду надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До початку судового засідання представник відповідача, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 11.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 4466383. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000грн. 00коп. строком на 15 днів на умовах визначених договором. Згідно платіжного доручення №60852714 від 11.11.2021 року ТОВ «МІЛОАН» перераховано на рахунок відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000грн. 00коп. згідно кредитного договору № 4466383 від 11.11.2021 року. 23.02.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №81-МЛ, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кошти перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4466383 від 11.11.2021 року. Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Уклавши договір відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Твердження представника відповідача про не доведення позивачем права вимоги за кредитним договором є необґрунтованим та не заслуговує на увагу, оскільки не підтверджено належними доказами про наявні порушення під час відступлення первинним кредитором прав вимоги новому кредитору. Необхідною умовою для переходу(відступлення) права вимоги від первинного кредитора до нового кредитора є факт здійснення новим кредитором оплати(фінансування), яку позивачем дотримано. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач станом на 25.07.2022 року, заборгував перед позивачем борг в загальній сумі 82337 грн. 50коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 19000грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 61337 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 2000грн. 00 коп. /а.с. 26/. З гідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Суд зазначає, що доводи позивача про відсутність підстав для нарахування банком відсотків за користуванням кредитом поза строком кредитування тобто протягом 15 днів не можуть братись до уваги так як відповідно до п. 7.1. кредитного договору визначає, що Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 цього Договору(26.11.2021 року). Таким чином враховуючи, що відповідачем зобов`язання за кредитом у строк передбачений договором в повному обсязі не виконане то строк дії цього договору не закінчився 26.11.2022 року та кредитор не був позбавлений можливості відповідно до п.4.1 цього договору здійснювати нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату процентів захисту. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача у справі подані докази понесених витрат на сплату судового збору. Отже з [PERSON] підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а саме: судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved