Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

13.12.2022р.\~ [PERSON] (далі\~-\~позивачка 1),\~звернулася до\~суду в\~своїх інтересах\~та інтересах\~своєї малолітньої\~дитини:\~ [PERSON] (далі\~-\~позивач 2),\~та [PERSON] \~(далі\~-\~позивач 3),\~з позовом\~до Врадіївської\~селищної ради\~Первомайського району\~Миколаївської області\~(далі\~-\~відповідач),\~в якому\~просить визнати\~за ними\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,по 1/3 частині кожному право власності на земельні ділянки загальною площею 5,75 га (ділянка № [NUMBER] кадастровий номер 4822380400:02:000:0748 площею 4,1710 га та ділянка № [NUMBER] кадастровий номер 4822380400:02:000:0749 площею 1,5839 га), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Врадіївської селищної ради (колишньої Великовеселівської сільської ради) Первомайського району (колишнього Врадіївського району) Миколаївської області в порядку спадкування за законом першої черги що прийняли спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що позивачка та її діти є спадкоємцями за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] . Звернувшись до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, вони отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що бланк державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК № 003763, зареєстрованого в книзі реєстрації записів державних актів на право власності на землю від 06.03.2001р. за № 25, виданий на ім`я [PERSON] пошкоджений, через що змушені звернутись до суду з вказаним позовом. Крім того у позовній заяві позивачі просять судові витрати по сплаті судового збору залишити за ними. Позивачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. Представниця позивачів адвокат Миронець Л.А. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас 27.12.2022р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить судове засідання проводити у її відсутність та відсутність позивачів, а також просить судові витрати залишити за позивачами. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас 27.12.2022р. представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Представниця третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас 27.12.2022р. звернулася до суду із заявою, в якій не заперечує про задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти рішення за відсутності учасників судового розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.1997р. позивачка 1 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 26.02.2020р. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 27.10.1998р., серії [NUMBER] , виданого 09.07.2009р., батьком дітей [PERSON] , [PERSON] , на українській мові вказано [PERSON] , матір`ю на українській мові вказано [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.05.2013р. З довідки № 68, наданої 30.08.2022р. старостою Нововасилівського старостинського округу Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області слідує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , та знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю [INFO] . На день смерті разом із спадкодавцем проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO] , сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За життя, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 003763, виданого 06.03.2001р. Великовеселівською сільською радою Миколаївської області, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 25, [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 5,75 га, (земельна ділянка [NUMBER] , площею 4,1710 га, кадастровий номер 4822380400:02:000:0748; земельна ділянка [NUMBER] , площею 1,5839 га, кадастровий номер 4822380400:02:000:0749), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Вказана обставина також підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4808343742020 від 02.01.2020р.та № НВ-4808343792020 від 02.01.2020р. Постановами від 26.10.2022р. за вих. №№ 373/02-31, 374/02-31, 375/02-31 в.о. завідувачем Врадіївської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївсьокї області Т. Сіраченко відмовила позивачам в у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , у зв`язку зі значним пошкодженням документа, який посвідчує право померлого на земельну ділянку, а саме оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК № 003763 площею 5,75 га. Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості №№201-20221119-0004392045, 201-20221119-0004392050 від 19.11.2022р. оціночна вартість земельної ділянки площею 41710,00 кв.м, кадастровий номер 4822380400:02:000:0748, становить 95 042 грн. 23 коп., земельної ділянки площею 15839,00 кв.м, кадастровий номер 4822380400:02:000:0749, становить 35 637 грн. 24 коп. Згідно інформаційної довідки в.о. завідувачки Врадіївської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Т. Сіраченко № 453/02-14 від 26.12.2022р. слідує, що цим же державним нотаріусом за заявою [PERSON] 31.10.2013р. було відкрито спадкову справу № 177/2013 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем, яка прийняла спадщину є дружина спадкодавця, тобто позивачка [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що фактично прийняли спрадщину. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивачі, які є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , та в даному випадку не мають іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у них виникло у зв`язку із смертю чоловіка та батька [PERSON] , суд вважає, що позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи думку позивачів, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 308 грн. 00 коп. покласти на позивачів.

Outcome: approved