Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за остаточно уточненою позовною заявою від 27.09.2022 року [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Страх Вадим Олегович до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування уточнених позовних вимог, позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя померлий [PERSON] заповіт не склав. Останній був зареєстрований на день смерті за адресю: [ADDRESS] . Разом із ним була зареєстрована і мама позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем, фактично прийняла спадщину, вступила в управління та володіння спадковим майном. Спадщина після смерті [PERSON] складається з частки квартири за [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1993 року за № 5330, яке видане згідно з розпорядженням від 28.09.1993 року №5201. Іншим співвласником нерухомого майна була мама позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя померла [PERSON] заповіт не складала. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Спадщина після смерті [PERSON] складається з іншої частки квартири за [ADDRESS] , що належала померлій на підставі сумісної власності. Позивач після встановленого шестимісячного строку звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Янковської О.І. для оформлення спадщини після померлих батьків, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність доказів, що підтверджували б родинні відносини з померлою матір`ю, а також у зв`язку з наявність невідповідності у правовстановлюючому документі. У зв`язку з чим, змушена звертатися до суду з вказаним позовом, в якому просить суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме той факт, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2021 року справу передано упровадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року судом було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання по вищевказаній справі. 09 грудня 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано: від Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентерезації»: архівну довідку про те, за ким зареєстрована квартира за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07 липня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала. Раніше судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що померла [PERSON] була матір`ю позивача, а померлий [PERSON] її батьком. Шлюб між ними розірвано. Вони були співвласниками вказаної квартири. За життя заповіт батьки позивача не складали. Батько [PERSON] помер у 1998 році, після його смерті позивач фактично прийняла спадщину, була зареєстрована за іншою адресою, але зробила в квартирі ремонт, сплачувала комунальні послуги за користування частиною квартири - спадщиною. [INFO] померла мати позивача, вона продовжувала розпоряджатись тепер уже усією квартирою, одразу після 6 місячного строку, 30.12.21 року вона звернулась до нотаріуса , з"ясувалось, що маються розбіжності у написанні прізвища матері позивача, оскільки у її свідоцтві про народження указано на прізвіще матері " [PERSON] ", а не [PERSON] , тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Просить суд винести рішення, яким встановити факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] , як донькою та матерю, встановити факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] , який помер у 1998 році. Визначити , що за життя батьками належало по 1/ 2 частині квартири та визнати за нею право на спадкове майно, по 1/2 частині квартири після кожного з батьків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] були родиною, їх донька [PERSON] . Свідок вказала, що вона проживала з ними в одному під`їзді з 1973 року. Вони постійно жили в кв. [ADDRESS] . [PERSON] помер у 1998 році, потім там залишалась проживати [PERSON] , а донька теж деякий час жила з мамою, робила ремонт в квартирі, платила за квартиру, ходила на [PERSON] мешканців будинку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - це її мати. Петрова - це її бабця по матері. Знає, що у свідоцтві про нароження матері помилково написали прізвище бабушки [PERSON] , як у діда, хоча вона [PERSON] , та при одружені з дідом прізвище не міняла. Після смерті діда мама робила ремонт в квартирі своїхз біатьків, купувала меблі, вносила лпту за комунальні послуги. Від представника Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 1998 року, яке було видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 337 (а.с.10). За життя померлий [PERSON] заповіт не склав. Останній був зареєстрований на день смерті за адресю: [ADDRESS] . Спадщина після смерті [PERSON] складається з частки квартири за [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1993 року за № [NUMBER] , яке видане згідно з розпорядженням від 28.09.1993 року №5201 (а.с.12). Іншим співвласником нерухомого майна була мама позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 червня 2021 року, яке було видане Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Актовий запис №1321 (а.с.11). За життя [PERSON] заповіт не складала. Спадщина після смерті [PERSON] складається з іншої частки квартири за [ADDRESS] , що належала померлій на підставі сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.11.1993 року за № [NUMBER] , яке видане згідно з розпорядженням від 28.09.1993 року №5201 (а.с.12). Позивач після встановленого шестимісячного строку звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Янковської О.І. для оформлення спадщини після померлих батьків, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується долученою постановою (а.с. 33). При вирішенні вимог, щодо належності права власності на частки квартири померлим [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до с т. 13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Дійсно, як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1993 року за № [NUMBER] , яке видане згідно з розпорядженням від 28.09.1993 року №5201, квартира за адресою [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток кожного з них. Статтею 368 ч. 1 ЦК України\~встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ч. 2 ЦК України\~встановлено, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної сумісної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою чи меншою - частки визначаються рівними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність в повному обсязі в судовому засіданні факту, що [PERSON] , який помер [INFO] , належить 1/2 частка квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а також частки квартири, що що розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Вирішуючи вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] , суд враховує наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народилася (російською мовою) [PERSON] , батьками вказані: (російською мовою) [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Після реєстрації шлюбу (російською мовою) між [PERSON] та [PERSON] , остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). З наданої копії свідоцтва про розірвання шлюбу між батьками позивача, вбачається, шо шлюб розірвано між [PERSON] та [PERSON] (а.с.45). Тому судом встановлено, що мати позивача [PERSON] прізвище після реєстрації шлюбу з батьком позивача [PERSON] не змінювала, однак при реєстрації народження позивача була допущена помилка та зазначено прізвище мами за прізвищем батька, як « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації своїх спадкових прав. Враховуючи наведене, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . При вирішенні позовних вимог в частині прийняття спадщини позивачем, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , то суд вважає, що позов в даній частині також підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що після смерті [PERSON] його донька [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки вона вступила в управління або володіння спадковим майном. На підтвердження вказаних обставин, представником позивача долучено копію витягу зі спадкового реєстру №6811836 (а.с.67). Відповідно до п.1\~постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності\~ЦК\~і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно\~ст. 524 ЦК УРСР\~(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи вищевикладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Статтею 1216ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Статтею 1218ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1\~ст. 1222 ЦК України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на майно, належне її померлим батькам, підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Під час ухвалення даного рішення судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір за позовні вимоги вказані в уточненому позові, тому необхідно вирішити питання про стягнення з позивача судового збору на користь держави. У зв`язку з чим позивачці необхідно доплатити ще 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved