Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до\~суду з\~зазначеним позовом\~до Другого\~Малиновського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~м.\~Одесі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеси)\~(далі\~-\~Другий Малиновський\~ВДВС ПМУ\~МЮ (м.\~Одеси),\~Державного підприємства\~«Сетам» (далі\~-\~ДП «Сетам»),\~ [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору:\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ОТП Факторинг\~Україна» (далі\~-\~ТОВ «ОТП\~Факторинг Україна»),\~приватний нотаріус\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Міглазова Ю.О., посилаючись на те, що 12 вересня 2007 року між нею та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк») був укладений Кредитний договір №МL-501/149/2007 від 12 вересня 2007 року, за умовами якого банк надав їй кредит в розмірі 48333,81 швейцарських франків, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 4,49% річних, строком до 12 вересня 2037 року. Зазначала,\~що 12\~вересня 2007\~року в\~якості забезпечення\~нею виконання зобов`язань за Кредитним договором №МL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та нею був укладений Іпотечний договір №PCL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року, за умовами якого вона передала в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м., яка належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2007 року. 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 29 червня 2010 року, за умовами якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права кредитора по кредитним договорам, визначених в додатку №1 до договору, в тому числі і Кредитний договір №МL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року, укладений між нею та ЗАТ «ОТП Банк». Вказувала, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2011 року у справі №1519/2-2879/11 з неї на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» була стягнута заборгованість за Кредитним договором №МL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року в розмірі 481336,81 грн. 29 листопада 2013 року Малиновським районним судом м.Одеси на виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2011 року по справі №1519/2-2879/11 було видано виконавчий лист, який було втрачено, а строк його пред`явлення до виконання було пропущено. Ухвалою Малиновського районного суда м. Одеси від 24 березня 2021 року за заявою Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 15 березня 2021 року було поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видано дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2011 року по справі №1519/2-2879/11. Постановою заступника начальника відділу Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 20 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №67181709 з виконання виконавчого листа від 01 жовтня 2021 року по справі №1519/2-2879/11 та накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить їй на праві власності. Вказувала, що на ухвалу Малиновського районного суда м. Одеси від 24 березня 2021 року про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа на виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2011 року по справі №1519/2-2879/11 нею була подана апеляційна скарга, на підставі якої ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року було відкрито апеляційне провадження. Зазначала, що 06 січня 2022 року вона звернулася до державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) з заявою про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з оскарженням ухвали Малиновського районного суда м. Одеси від 24 березня 2021 року, але її заява була залишена без задоволення. Стверджувала, що з матеріалів виконавчого провадження ВП №67181709 вбачається, що відповідно до протоколу №567213 від 24 січня 2022 рок, органом примусового виконання рішення суду були проведені із залученням ДП «Сетам» електронні торги однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м. З змісту протоколу №567213 проведення електронних торгів від 24 січня 2022 року вбачається, що кошти за придбання предмету іпотеки, а саме однокімнатної квартири [ADDRESS] в розмірі 352649,00 грн. сплачено повністю 26 січня 2022 року переможцем [PERSON] 28 січня 2022 року державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) було складено акт про реалізацію предмета іпотеки при примусовому виконанні виконавчого листа №1519/2-2879/11 виданого 01 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси. 28 січня 2022 року приватним нотарісом Одеського міського нотаріального округу Міглазовою Ю.О. на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки від 28 січня 2022 року власнику майна [PERSON] було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серіїя та номер: 369 від 28 січня 2022 року. Посилаючись на те, що при проведенні електронних торгів були порушені вимоги діючого законодавства, а саме ст. 39 Закону України «Про іпотеку», а також що вказані порушення вплинули на результати торгів та на її законні інтереси, як власника предмету іпотеки, позивачка просила суд визнати неправомірними дії посадових осіб Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) щодо передачі на реалізацію ДП «Сетам» предмету іпотеки, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м., що належала їй на праві власності; визнати недійсними електронні торги від 24 січня 2022 з реалізації нерухомого майна іпотеки (лот №502431, однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м.), шо належала їй на праві власності, оформлені протоколом проведення електронних торгів №502431 від 24 січня 2022 року, відповідно до якого переможцем торгів є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та результати електронних торгів, а саме: визнати недійсним та скасувати акт заступника начальника Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) про реалізацію предмета іпотеки від 28 січня 2022 року у зведеному виконавчому провадженні №67181709; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серіїя та номер: 369 від 28 січня 2022 року, видавник Міглазова Ю.О., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого [PERSON] належить на праві власності однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м.; скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м. в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу). Індексний номер 63128181 від 28 січня 2022 15:35:49, приватний нотаріус Міглазова Ю.О., Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область; стягнути в рівних частках з Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) код ЄДРПОУ 41405463, ДП «Сетам», код ЄДРПОУ 399958500, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на її користь судовий збір. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року було задоволено самовідвід головуючого у справі судді Мирончук Н.В., справу передано до канцелярії для подальшого автоматизованого розподілу в загальному порядку (а.с.49-50). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2022 року справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. (а.с. 63-64). Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року справа була прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 67-68). Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року за заявою позивача було накладено арешт на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м. (а.с. 71-72). Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с. 101-102). Представник позивачки, діючий за ордером від 31 жовтня 2022 року усудове\~засідання не\~з`явився,\~надав заяву\~про підтримання\~позовних вимог\~та просив\~суд слухати\~справу за\~його відсутністю (а.с. 113, 115, 169-170, 182). Представник відповідачаДругого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса), діючого за довіреністю від 28 квітня 2022 року у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлялися відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Раніше надав відзив на позов та письмові пояснення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 86-90, 98). Представник ДП «Сетам», діючий на підставі наказу від15 вересня 2020 року у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлялися відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Раніше надав письмові пояснення на позов, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 172-176, 178, 179). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України (а.с. 82, 111, 114). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», діюча за довіреністю від 20 квітня 2022 року у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Раніше надала письмові пояснення по справі в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачка не оскаржувала в судовому порядку жодної постанови державного виконавця у виконавчому провадженні, а також не посилається на конкретні порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком (а.с. 129, 130, 135-139). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Ю.О. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справі за її відсутністю та просила суд розглянути справу за наявними у справі доказами (а.с. 112, 113, 132, 203). Статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строкунезалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання сторін по справі, яким було відомо про розгляд справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до розгляду даної справи, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін по справі в судові засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутність та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звуко записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5 (далі - Порядок). Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL-501/149/2007 від 12 вересня 2007 року, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 48333,81 швейцарських франків, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 4,49% річних строком до 12 вересня 2037 року. 12 вересня 2007 року в якості забезпечення [PERSON] виконання зобов`язань за Кредитним договором №МL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП\~Банк» та\~ [PERSON] був укладений Іпотечний договір №PCL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року, за умовами якого позивачка передала в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м., яка належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2007 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотпек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 12-14). Встановлено, що 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 29 червня 2010 року, за умовами якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права кредитора по кредитним договорам, визначених в додатку №1 до договору, в тому числі і Кредитний договір №МL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк». Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2011 року у справі №1519/2-2879/11 з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було стягнуто заборгованість за Кредитним договором №МL-501/149/2007від 12 вересня 2007 року в розмірі 481336,81 грн. 29 листопада 2013 року Малиновським районним судом м.Одеси на виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2011 року по справі №1519/2-2879/11 було видано виконавчий лист, який згодом було втрачено, а строк його пред`явлення до виконання було пропущено. Ухвалою Малиновського районного суда м. Одеси від 24 березня 2021 року за заявою заступника начальника Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) було поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видано дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2011 року по справі №1519/2-2879/11 (а.с. 31-33). Постановою заступника начальника відділу Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 20 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №67181709 з виконання виконавчого листа від 01 жовтня 2021 року по справі №1519/2-2879/11 (а.с. 34-35). Встановлено, що 01 грудня 2021 року позивачка подала на ухвалу Малиновського районного суда м. Одеси від 24 березня 2021 року апеляційну скаргу (а.с. 20-29). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 грудня 2021року [PERSON] було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду та відкрито апеляційне провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу Малиновського районного суда м. Одеси від 24 березня 2021 року (а.с. 42-43). 06 січня 2022 року позивачка звернулася до державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) з заявою про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з оскарженням ухвали Малиновського районного суда м. Одеси від 24 березня 2021 року. Встановлено, що листом начальника Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 13 січня 2022 року за №048 [PERSON] було відмовлено в зупиненні виконавчого провадження, оскільки на примусовому виконанні відділу перебуває виконавче провадження ВП 67181709 про примусове виконання виконавчого листа №1519/2-2879/11 Малиновського районного суду м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості у розмірі 418336,81 грн., який є чинним, набув законної сили 26 вересня 2013 року та у апеляційному порядку не оскаржений (а.с. 41). Встановлено,\~що Другим Малиновським ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) однокімнатна квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2007 року була передана\~до ДП\~«СЕТАМ» для\~реалізації,\~шляхом продажу\~через систему\~електронних торгів,\~стартова (початкова)\~ціна лоту\~(предмета\~іпотеки)\~становила 352649,00\~грн. Згідно протоколу\~проведення електронних\~торгів №567213\~від 24\~січня 2022\~року,\~торги з\~реалізації нерухомого\~майна,\~а саме однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м. відбулися, переможцем торгів став [PERSON] (а.с. 44-45). Встановлено,\~що 28\~січня 2022\~року заступником\~начальника Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) було складено акт про реалізацію предмета іпотеки , а саме однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м. (а.с. 46-47). 28 січня 2022 року на підставі вище вказаних документів, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міглазовою Ю.О. було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яким було посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м., право власності якого було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджуєтьсяінформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 15-16). Судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року була скасована, в задоволенні заяви Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено (а.с. 155-158). Згідно ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст. ст. 48, 56, 57, 61 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно зі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Відповідно до пунктів 4, 8 розділу Х вказаного Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства, а саме ст.ст. 203, 215 ЦК України про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першої ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець. Відповідно до ч. 1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі №3-242гс16 викладено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. З змісту постанови Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №668/5633/14-ц вбачається, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі №6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі №6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах №6-370цс16 та №6-547цс16. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, проведення прилюдних торгів з порушенням є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги. Постановою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року була скасована ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року на підставі якої було поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання та виданий дублікат виконавчого листа, в задоволенні заяви Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання було відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Поставновою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2020 року у справі №442/4416/16-ц визначено, що якщо судове рішення скасоване, воно не породжує жодних юридичних наслідків з моменту його ухвалення. Відтак, скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року на підставі якої постановою заступника начальника відділу Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 20 жовтня 2021 року було відкрите виконавче провадження ВН №67181709 по виконанню виконавчого листа №1519/2-2879/11 виданого 01 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в рамках якого було направлено заявку на реалізацію предмета іпотеки, шляхом проведення електронних торгів свідчить про те, що оспорювані електронні торги 28 січня 2022 року були проведені на підставі скасованого документу, що свідчить про незаконність і недійсність правочину із купівлі-продажу предмету іпотеки, що був оформлений із складенням державним виконавцем акту від 28 січня 2022 року про реалізацію предмета іпотеки і видачею приватним нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, 28 січня 2022 року. Даний висновок узгоджуються із висновками Верховного Суду у постановах від 07 листопада 2018 року у справі №712/1317/14-ц (61-22566св18), від 12 грудня 2018 року у справі №759/18852/14-ц (61-21320св18), від 07 лютого 2019 року у справі №522/1516/15-ц (61-25870св18). Викладене є\~підставою для визнання складеного державним виконавцем акту від 28 січня 2022 року про реалізацію предмета іпотеки незаконним. Щодо позовної\~вимоги про\~визнання недійсним\~свідоцтва приватного\~нотаріуса Одеського\~міського нотаріального\~округу Міглазової\~Ю.О.\~про придбання\~нерухомого майна\~з прилюдних\~торгів,\~виданого 28\~січня 2022\~року і зареєстрованого у реєстрі, яким посвідчено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 25,2 кв.м.,\~то суд\~вважає,\~що в\~задоволенні вказаних\~вимог слід\~відмовити,\~виходячі з\~наступного. Відповідно до ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Пунктами 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі №914/2618/16 (провадження №12-25гс21) визначено, що видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (пункти 6.21, 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі №925/1351/19). Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 1984,80 грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду (а.с. 11).

Outcome: partial