Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

В січні 2021 року позивач ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування та внесення змін до договору оренди, мотивуючи тим, що 30.04.2015 року між [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , та товариством з обмеженою відповідальністю "їм. Котовського", яке у листопаді 2016 року було перейменоване в товариство з обмеженою відповідальністю "Олейникова Слобода" було укладено Договір оренди землі № б/н, за яким [PERSON] передав Позивачу в оренду строком на 10 років земельну ділянку, площею 2,4054 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033, розташовану в межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області. 20.11.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Гречінська Н.П прийняла рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 26331175, яким зареєструвала право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 за Товариством, на підтвердження чого надають суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди. 15.05.2017 року між [PERSON] та ТОВ "Олійникова Слобода" було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі, якою вказаний Договір було викладено у новій редакції. У зв`язку з укладенням цієї угоди 02.08.2017 року державний реєстратор Комунального підприємства Кагарлицької районної ради "Реєстраційне агентство" Гречінська Н.П провела державну реєстрацію змін до права оренди Товариства на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033, на підтвердження чого також надають суду копію відповідного витягу з ДРРПНМ. Протягом усього часу дії Договору оренди землі Позивач користувався земельною ділянкою з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував орендну плату. Проте, починаючи з лютого 2018 року [PERSON] вчиняв дії, спрямовані на позбавлення ТОВ "Олійникова Слобода" права користування землею за Договором оренди землі. За скаргою, поданою [PERSON] та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, наказом № 727/5 від 15.03.2018 року Міністерство скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 за Товариством. Вказаний наказ оскаржується ТОВ "Олійникова Слобода" у судовому порядку у межах справи № 357/9440/20, що наразі розглядається Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Не зважаючи на те, що Договір оренди землі є дійсним і ніким не оспорений, 05.03.2018 року [PERSON] уклав з іншим орендарем - товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" Договір оренди землі № б/н, за яким передав останньому в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033, після чого державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Ю.Ю. 15.03.2018 року прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на неї за ТОВ Агрокомплекс "Узин". У зв`язку з порушенням прав Товариства як законного орендаря земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 та неможливістю відновити державну реєстрацію свого права оренди на неї в ДРРПНМ, внаслідок укладення [PERSON] договору оренду землі з іншим орендарем, ТОВ "Олійникова Слобода" звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , ТОВ Агрокомплекс "Узин", державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним цього договору та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 за ТОВ Агрокомплекс "Узин" (справа № 357/9091/18). Після звернення Позивача до суду з метою ускладнення виконання судового рішення у справі № 357/9091/18 та відновлення Товариством державної реєстрації свого права оренди на його підставі 04.12.2018 року [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс "Узин" уклали Договір про розірвання укладеного між ними Договору оренди землі від 05.03.2018 року, після чого [PERSON] здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033. 26.11.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Деруном А.А. була посвідчена заява [PERSON] про розподіл земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033, зареєстрована за реєстровим № 3100. При цьому, всупереч приписам ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України та п. "е" ч. 1 ст. 56 Закону України "Про землеустрій" [PERSON] не вчинив жодних дій щодо отримання від ТОВ "Олійникова Слобода" як законного орендаря земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 згоди на проведення її поділу, не повідомив Товариство про свій намір здійснити поділ і не погодив технічну документацію із землеустрою щодо поділу із ТОВ "Олійникова Слобода". На підставі зазначеної заяви [PERSON] 10.12.2018 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області були прийняті рішення про: скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 шляхом закриття Поземельної книги і скасування кадастрового номера цієї земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0048 (далі - "Земельна ділянка-1") та державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0049 (далі - "Земельна ділянка-2"), які утворилися внаслідок поділу (далі разом - "Спірні земельні ділянки"). 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу Спірні земельні ділянки за [PERSON] , а саме: на Земельну ділянку-1 з індексним номером: 44583334 від 13.12.2018 11:21:37; на Земельну ділянку-2 з індексним номером: 44583111 від 13.12.2018 11:17:13. Не зважаючи на те, що право оренди Позивача за Договором оренди землі залишилось дійсним в силу норм ч. 3 ст. 110 ЗК України і продовжує діяти щодо Спірних земельних ділянок, 10.12.2018 року [PERSON] уклав з ТОВ Агрокомплекс "Узин" Договір оренди землі, за яким в оренду було передано Товариству обидві Спірні земельні ділянки. 13.12.2018 року та ж Державний реєстратор прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс "Узин": на Земельну ділянку-1 з індексним номером: 44595621 від 13.12.2018 15:50:38; на Земельну ділянку-2 з індексним номером: 44595386 від 13.12.2018 15:46:14. Вищевикладені обставини також підтверджуються довідкою Головного управління Держгеокадастру у Київській області, інформаційними довідками з ДРРПНМ щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 та Спірних земельних ділянок. Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства України поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 було здійснено без погодження Позивача як її законного орендаря та виключно з метою приховання юридичного факту наявності у ТОВ "Олійникова Слобода" дійсного права оренди на неї і перешкоджання йому у відновленні державної реєстрації цього права в ДРРПНМ. Відтак, за наявності дійсного Договору оренди землі з Позивачем, який поширює свою дію на Спірні земельні ділянки в силу норм ч. 3 ст. 110 ЗК України, [PERSON] не мав права передавати їх в оренду ТОВ Агрокомплекс "Узин", і укладенням Оспорюваного договору порушив права Позивача як їх законного орендаря. Відповідно, у Державного реєстратора не було і правових підстав для проведення державної реєстрації права оренди на Спірні земельні ділянки за ТОВ Агрокомплекс «Узин». Таким чином, станом на сьогоднішній день має місце грубе порушення прав та інтересів Позивача як єдиного законного орендаря Спірних земельних ділянок. Просили суд визнати недійсним Договір оренди землі № б/н від 10.12.2018 року, укладений між [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0048 та земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0049. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0048, яка розташована у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1720048432204), номер запису про інше речове право: 29431188, дата, час державної реєстрації: 11.12.2018 14:28:29, і припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0048. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0049, яка розташована у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1720036732204), номер запису про інше речове право: 29430956, дата, час державної реєстрації: 11.12.2018 14:27:21, і припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0049. Витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" (ідентифікаційний код 32638214; місцезнаходження: 09138, Київська область, Білоцерківський район, село Мала\~ Антонівка, вулиця Олексія Цмокна, 1-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" (ідентифікаційний код 03755360; місцезнаходження: 09137, Київська область, Білоцерківський район, село Олійникова Слобода, вулиця Центральна, 1) земельну ділянку площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0048, розташовану у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" (ідентифікаційний код 32638214; місцезнаходження: 09138, Київська область, Білоцерківський район, село Мала Антонівка, вулиця Олексія Цмокна, 1-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" (ідентифікаційний код 03755360; місцезнаходження: 09137, Київська область, Білоцерківський район, село\~ Олійникова Слобода, вулиця Центральна, 1) земельну ділянку площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0049, розташовану у межах Олійниково- Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Внести зміни до Договору оренди землі № б/н від 30.04.2015 року, укладеного між [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), правонаступником якого є [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), та Товариством з обмеженою відповідальністю "їм. Котовського", яке було перейменоване в Товариство з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" (ідентифікаційний код 03755360), шляхом його викладення у новій редакції та стягнути у рівних частинах з відповідачів [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» н користь ТОВ «Олійникова Слобода» понесені ним судові витрати ( а. с. 1-12 том 1 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021 року ( а. с. 115 том 1 ), головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. \~ 28 січня 2021 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ ( а. с. 120 том 1 ). 28 січня 2021 року за вх. № 3658 судом отримано від ТОВ «Олійникова Слобода» заяву про забезпечення позову ( а. с.121-126 том 1 ). Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.01.2021 року ( а. с.136 том 1 ), головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та відповідна заява передана для розгляду. Ухвалою судді від 01лютого 2021 року задоволено частково заява про забезпечення позову та вжито заходи по забезпеченню позову, шляхом встановлення заборони на відчуження земельної ділянки\~ загальною площею 1,2027 з кадастровим номером 3220484400:01:011:0048 та земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0049, загальною площею 1,2027 га, що розташовані на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області ( а. с. 139-144 том 1 ). 03 березня 2021 року за вх. № 10503 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 148 том 1 ). Згідно отриманої інформації [PERSON] , [INFO] \~ зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.06.1990 року. Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи відповідача. Ухвалою судді 04 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 04 квітня 20121 року ( а. с. 149-150 том 1 ). Ухвалою судді від 12 березня 2021 року виправлено описку в ухвалі судді 04 березня 2021 року, зазначивши вірну дату проведення підготовчого засідання 05 квітня 2021 року ( а. с. 153-154 том 1 ). 24 травня 2021 року за вх. № 23835 від ТОВ Агрокомплекс «Узин» судом отримано відзив на позовну заяву ( а. с. 1-8 том 2 ). Ухвалою суду від 22 липня 2021 року провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування та внесення змін до договору оренди було зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 357/9440/20, яка розглядалася у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області ( а. с. 65-67 том 2 ). Ухвалою суду від 23.09.2022 року провадження було відновлено та призначено підготовче засідання у справі на 13.10.2022 року ( а. с. 138-139 том 2 ). Ухвалою суду від 13.10.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 листопада 2022 року ( а. с. 156-157 том 2 ). 09 листопада 2022 року розгляд справи було відкладено на 13.12.2022 року ( а. с. 159-160 том 2 ) у зв`язку неявкою відповідачів та відсутністю відомостей щодо їх належного сповіщення. 13 грудня 2022 року по справі оголошено перерву до 11.01.2023 року ( а. с. 203-206 том 2 ) у зв`язку з клопотанням представника відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин», при цьому сторонами були надані свої пояснення щодо предмету спору. Ухвалою суду від 11 січня 2023 року провадження в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин" про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування, - закрито. 11 січня 2023 року сторони по справі в судове засідання не з`явилися. Так, 11.01.2023 року за вх. № 712 судом отримано клопотання від представника позивача ТОВ «Олійникова Слобода» - адвоката Олександра Кравець, в якому останній\~ просив суд здійснювати розгляд справи № 357/656/21, судове засідання у якій призначене на 11.01.2023 року о 14:30 годині, за відсутності ТОВ «Олійникова Слобода» та його уповноважених представників. 10 січня 2023 року за вх. № 569 судом отримано додаткові пояснення та разом з ним лист, в якому представник відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокат Червінчик Є.Е. просив суд розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення. З вказаного поштового повідомлення про вручення вбачається, що судову повістку про слухання справи в Білоцерківському міськрайонному суді 11.01.2023 року [PERSON] отримала особисто 28.12.2022 року. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Так, за час знаходження на розгляді суду даної цивільної справи, відповідач [PERSON] отримуючи судові повістки, жодного разу в судове засідання не з`явилася, жодних заяв, клопотань, пояснень та заперечень щодо суті позовних вимог не висловлювала, а також відзиву на позовну заяву не направляла. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,405 га, яка розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району, що підтверджується наявним в матеріалах справи державним актом на право приватної власності на землю ( а. с. 19 том 1 ). Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є прав особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що 30.04.2015 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "їм. Котовського", в подальшому перейменоване на товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» ( у листопаді 2016 року)\~ було укладено Договір оренди землі № б/н, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4054 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Олійниково-Слобідська сільська рада, та належить Орендодавцю на праві власності на підставі державного акту про право власності на землю серії РЗ № 284538, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області 23 липня 2003 року. Кадастровий номер земельної ділянки: 3220484400:01:011:0033, що підтверджується відповідним договором оренди землі, який міститься в матеріалах справи ( а. с. 14-15 том 1 ). Згідно з пунктом 3 Договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 92 326,79 грн. Договір оренди укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі ( пункт 5 цього Договору ). Відповідно до п. 6 Договору оренди, орендна плата нараховується та видається Орендарем в розмірі 6% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить не менше 5 539,61 грн. Згідно п. 32\~ Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 33 зазначеного Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно Акту приймання-передачі земельної ділянки від 30.04.2015 року, вищезазначена земельна ділянка була передана Орендодавцем [PERSON] . Орендарю ТОВ «Ім. Котовського» ( а. с. 15 на зворотному листі том 1 ). Встановлено, що договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] , був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата реєстрації: 20.11.2015, що підтверджується копією витягу з ДРРПНМ про реєстрацію іншого речового права № 48099179 від 20.11.2015 року, реєстрація проведена державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Гречінською Н.П ( а. с. 22 том 1 ). 15 травня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 30.04.2015 року (а. с.23 том 1 ). Так, з вказаної Додаткової угоди від 15.05.2017 року вбачається, що Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4054 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 110 797,70 грн. Договір укладено на 25 років. Після закінчення строку договору Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендна плата за цим Договором є комбінованою, та складається з одноразового платежу розміром 1 760 грн., 50% платежу в момент підписання цього Договору, інші 50% платежу після реєстрації Договору та річної орендної плати, яка складає не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 8 965,63 грн., яі індексуються Орендарем щорічно. Відповідно до п. 32 вказаної Додаткової угоди, дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи Орендаря. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом ( п. 33 Додаткової угоди ). У зв`язку з укладенням цієї Додаткової угоди, 02.08.2017 року державний реєстратор Комунального підприємства Кагарлицької районної ради "Реєстраційне агентство" Гречінська Н.П провела державну реєстрацію змін до права оренди Товариства на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033, на підтвердження чого свідчить копія відповідного витягу з ДРРПНМ ( а. с. 24 том 1 ). Встановлено, що протягом усього часу дії договору оренди землі, позивач користувався вищевказаною земельною ділянкою. За скаргою, поданою [PERSON] та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року ( а. с. 33-41 том 1 ), наказом № 727/5 від 15.03.2018 року Міністерство скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 за позивачем ( а. с. 42 том 1 ). Вказаний наказ оскаржувався ТОВ "Олійникова Слобода" у судовому порядку у межах справи № 357/9440/20 ( а. с. 43-60, 61-62 том 1 ). 05 березня 2018 року [PERSON] уклав з іншим орендарем - товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин" Договір оренди землі № б/н, за яким передав останньому в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 ( а. с. 63-64 том 1 ), державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Ю.Ю. 15.03.2018 року прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на неї за ТОВ Агрокомплекс "Узин". У зв`язку з порушенням прав ТОВ «Олійникова Слобода», як законного орендаря земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 та неможливістю відновити державну реєстрацію свого права оренди на неї в ДРРПНМ, внаслідок укладення [PERSON] договору оренду землі з іншим орендарем, ТОВ "Олійникова Слобода" зверталося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , ТОВ Агрокомплекс "Узин", державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним цього договору та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 за ТОВ Агрокомплекс "Узин" (справа № 357/9091/18) ( а. с. 65-69, 70-71 том 1 ). Встановлено, що після звернення Позивача до суду у справі № 357/9091/18, 04.12.2018 року [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс "Узин" уклали Договір про розірвання укладеного між ними Договору оренди землі від 05.03.2018 року, після чого [PERSON] здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033, 26.11.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Деруном А.А. була посвідчена заява [PERSON] про розподіл земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033, зареєстрована за реєстровим № 3100. На підставі зазначеної заяви [PERSON] 10.12.2018 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області були прийняті рішення про: скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 шляхом закриття Поземельної книги і скасування кадастрового номера цієї земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0048 (далі - "Земельна ділянка-1") та державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,2027 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0049 (далі - "Земельна ділянка-2"), які утворилися внаслідок поділу (далі разом - "Спірні земельні ділянки"). 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу Спірні земельні ділянки за [PERSON] , а саме: на Земельну ділянку-1 з індексним номером: 44583334 від 13.12.2018 11:21:37; на Земельну ділянку-2 з індексним номером: 44583111 від 13.12.2018 11:17:13 ( а. с.76, 77 том 1 ). 10 грудня 2018 року [PERSON] уклав з ТОВ Агрокомплекс "Узин" Договір оренди землі, за яким в оренду було передано Товариству обидві вищевказані Спірні земельні ділянки ( а. с. 73-75 том 1 ). 13 грудня 2018 року та ж Державний реєстратор прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс "Узин": на Земельну ділянку-1 з індексним номером: 44595621 від 13.12.2018 15:50:38; на Земельну ділянку-2 з індексним номером: 44595386 від 13.12.2018 15:46:14. Вищевикладені обставини також підтверджуються довідкою Головного управління Держгеокадастру у Київській області, інформаційними довідками з ДРРПНМ щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 та Спірних земельних ділянок ( а. с. 78 том 1 ). Встановлено, що спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , за [PERSON] право власності на вищевказані земельні ділянки припинено 30.08.2019 року, додано відомості про суб`єкта іншого речового оправа Орендодавця спірних земельних ділянок [PERSON] . Вказане підтверджується і наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна\~ від 24.12.2020 року ( а. с. 79-82 том 1 ). Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається на те, що\~ всупереч вимогам чинного законодавства України поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 було здійснено без погодження позивача як її законного орендаря, відтак, за наявності дійсного Договору оренди землі з позивачем, який поширює свою дію на Спірні земельні ділянки в силу норм ч. 3 ст. 110 ЗК України, [PERSON] не мав права передавати їх в оренду ТОВ Агрокомплекс "Узин", і укладенням Оспорюваного договору порушив права Позивача як їх законного орендаря, відповідно, у Державного реєстратора не було і правових підстав для проведення державної реєстрації права оренди на Спірні земельні ділянки за ТОВ Агрокомплекс «Узин», що має місце грубе порушення прав та інтересів Позивача як єдиного законного орендаря Спірних земельних ділянок. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. \~ Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення \~\~ Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем. У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частина перша, друга та третя статті 202 ЦК України). Правочин є найбільш розповсюдженим юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки в учасників цивільних правовідносин. До односторонніх правочинів, зокрема, відноситься: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини, згода іншого співвласника на розпорядження спільним майном, одностороння відмова від договору. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Між цим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може виступати видання довіреності двома та більше особами, спільний заповіт подружжя та ін. Аналіз розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків). Залежно від сприйняття волі сторони одностороннього правочину такі правочини, відповідно, поділяються на: суворо односторонні - не адресовані нікому та без потреби в прийнятті їх іншою (іншими) особами. До них відноситься, зокрема, відмова від права власності, відмова від спадщини, прийняття спадщини; такі, що розраховані на їх сприйняття іншими особами, до яких можливо віднести, зокрема, оголошення конкурсу, публічну обіцянку винагороди, відмову від спадщини на користь іншої особи, видачу довіреності, видачу векселя, розміщення цінних паперів, односторонню відмову від договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 727/898/19 (провадження № 61-7157св20) заначено, що «у цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651 - 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків». Аналіз норм цивільного законодавства свідчить, що вчинення стороною договору такого одностороннього правочину як відмова від договору, за відсутності рішення суду про визнання його недійсним або підстав нікчемності, зумовлює необхідність з`ясовувати чи зумовив такий правочин припинення цивільних прав та обов`язків (тобто чи є підстави для односторонньої відмови від договору передбачені договором та/або законом). Це обумовлено тим, що одностороння відмова від договору як вид одностороннього правочину розрахована на сприйняття іншими особами. У разі, якщо встановлена відсутність підстав для односторонньої відмови від договору, то такий односторонній правочин не зумовлює розірвання договору. При цьому слід розмежовувати підстави недійсності цього одностороннього правочину (зокрема, суперечність імперативній цивільно-правовій нормі) від підстав для односторонньої відмови від договору. Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (стаття 782 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин). Як зазначено вище, умова Договору від 30.04.2015року\~ та Додаткової угоди до договору оренди землі від 15.05.2017 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом; закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи Орендаря. В свою чергу, умова Договору від 30.04.2015року\~ та Додаткової угоди до договору оренди землі від 15.05.2017 року, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Згідно з ч. 4 ст. 31 Закону № 161-XIV розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відтак, [PERSON] не міг розірвати Договір оренди, укладений з позивачем ТОВ «Олійникова Слобода» в односторонньому порядку в силу дії ч. 4 ст. 31 Закону № 161-XIV та п. 33 Договору оренди землі від 30.04.2015 року та п. 32 Додаткової угоди до договору оренди землі від 15.05.2017 року, а тому його одностороння відмова від виконання Договору оренди землі, не припинили дію Договору оренди землі та Додаткової угои до договору оренди землі, що узгоджується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.12.2019 року у справі № 551/165/18. В свою чергу, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу розірвання договору оренди землі між позивачем ТОВ «Олійникова Слобода» та [PERSON] у відповідності до вимог діючого законодавства, що надало б можливість останньому на укладання іншого договору оренди землі з іншим Товариством. Статтею 205 ЦК України передбачено форму правочину та способи волевиявлення. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання договору оренди від 30.04.2015 року\~ та Додаткову угоду від до договору оренди від 15.05.2017 року свідчить про те, що [PERSON] всі умови даних Договорів цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Вказані\~ договори були прочитані та підписані сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 1 Закону України від 06.10.1998 року (№ 161-XIV) "Про оренду землі" визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч. 4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до абзацу першого частини першої ст. 792 ЦК України, статті 13 Закону України "Про оренду землі" за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;ліквідації юридичної особи-орендаря;відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;(Частину першу статті 31 доповнено абзацом сьомим згідно із Законом № 509-VI від 16.09.2008); набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; (Частину першу статті 31 доповнено абзацом восьмим згідно із Законом № 1702-VI від 05.11.2009 ) припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).(Частину першу статті 31 доповнено абзацом дев`ятим згідно із Законом № 2404-VI від 01.07.2010) Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України (Статтю 31 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 1533-VIII від 20.09.2016). За ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) відшкодування заподіяних збитків; є) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Набуття права оренди на земельну ділянку позивачем, відповідно нормам ч. 4 ст. 124 ЗК України в редакції, що діяла на дату укладення позивачем і [PERSON] . Договору оренди землі, відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Отже, суд вважає, що відповідно до положень п. «в» ст.152 ЗК України та ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним оспорюваний договір оренди землі, оскільки при його укладенні було порушено вимоги діючого законодавства, земельна ділянка правомірно перебувала в оренді іншого орендаря. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно з ч. 3 ст.215 ЦК якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. В даному випадку, позивач не є стороною договору оренди від 10.12.2018 року, але разом з тим позивач, як орендар цієї ж земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки. Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.11.2016 року у справі № 6-2540цс16. А тому, обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. За приписами ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (ч. 2 ст. 79-1 ЗК України). Згідно зі частиною 6 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. За приписами ч. 12 ст. 186 ЗК України у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується землекористувачем. Відповідно до пункту е) частини першої ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок повинна включати, зокрема, нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні). Враховуючи ту обставину, що ані Договір оренди земельної ділянки, ані чинне законодавство України у даному випадку не передбачало можливості його розірвання в односторонньому порядку, Відповідно до пункту е) частини першої ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок повинна включати, зокрема, нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні). Відповідно до положень частини 1-3 ст. 27 вказаного Закону у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. Таким чином, внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером: 220484400:01:011:0033, запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки та її кадастровий номер були скасовані, а відомості про дану земельну ділянку набули статусу архівних. На сьогоднішній день інформація про земельну ділянку за кадастровим номером: 3220484400:01:011:0033 у ДРРПНМ не відображається ( а. с.79-82 том 1 ). Так, згідно наявного в матеріалах справи оспорюваного договору оренди землі від 10.12.2018 року, укладеного між [PERSON] ( далі Орендодавець ) та ТОВ Агрокомплекс «Узин» ( далі Орендар ), де Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Узинської міської об`єднаної територіальної громади с. Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області. Пунктом 2 вказаного Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2027; 1,2027 га, в т.ч. ріллі 1,2027; 1,2027 га, кадастровий номер 3220484400:01:011:0049 та 3220484400:01:011:0048. Водночас, державним кадастровим реєстратором проведено державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу: земельної ділянки, кадастровий номер: 3220484400:01:011:0048, загальною площею 1,2027 га (далі - Земельна ділянка-1), та земельної ділянки, кадастровий номер: 3220484400:01:011:0049, загальною площею 1,2027 га (далі - Земельна ділянка-2). Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Частиною\~ шостою вказаної статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що однією з підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Під час здійснення поділу земельної ділянки відповідачем [PERSON] були порушені вимоги закону, які встановлюють його обов`язок отримати нотаріально посвідчену згоду орендаря на такий поділ та погодити із Орендарем технічну документацію із землеустрою. Тому, всупереч вимогам закону, державний кадастровий реєстратор здійснив державну реєстрацію земельних ділянок, сформованих внаслідок поділу, без відома Орендаря. Частиною третьою статті 110 ЗК України встановлено, що поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки. Правовий аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що поділ земельної ділянки і реєстрація права власності Орендодавця на нові земельні ділянки, сформовані внаслідок такого поділу, не припиняють права оренди ТОВ «Олійникова Слобода», що засноване на чинному Договорі оренди. Аналогічні правові висновки сформовані у постановах\~ Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17. Станом на момент укладення Оспорюваних договорів від 10.12.2018 року , Договір оренди між позивачем та [PERSON] від 30.04.2015 року та Додаткова угода до договору про оренду землі від 15.05.2017року були дійсними, у судовому порядку ніким не оспорювалися, не були припинені або розірваними з підстав, визначених статтею 31 Закону України «Про оренду землі» або з підстав, визначених самими Договорами. За таких обставин, у відповідача [PERSON] не було законних підстав для передачі земельних ділянок після їх поділу в оренду будь-якій іншій особі, в тому числі ТОВ Агрокомплекс «Узин», і, відповідно, укладати із зазначеним відповідачем Оспорювані договори оренди від 10.12.2018 року, адже нові земельні ділянки були сформовані на основі земельної ділянки, яка вже була передана в оренду позивачу, і згідно з приписами ч. 3 ст. 110 ЗК України проведений поділ не припинив такого права оренди позивача. Крім того, відповідно до приписів ч. 9 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Отже, укладення оспорюваного договору\~ між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» від 10.12.2018 року № б/н порушує норми абзацу 1 ч. 1 ст. 792 ЦК України, ч. 9 ст. 79-1, пункту "б" ч. 1, ч. 3 ст. 110 ЗК України, ст. 13, ч. 2 ст. 24, ч. 2 ст. 25, ст. 31 Закону «Про оренду землі» та умови укладеного між позивачем та [PERSON] . Договору оренди землі, оскільки перешкоджає ТОВ «Олійникова Слобода» користуватися орендованою ним землею і самостійно господарювати на ній за відсутності підстав для припинення або розірвання укладеного ним Договору оренди землі. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладених у висновках Верховного Суду у справах № 640/1030/18 (постанова від 01.04.2020), № 902/803/17 (постанова від 11.02.2019). Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача\~ в частині визнання недійсним оспорюваного договору оренди землі б/н від 10.12.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо спірних земельних ділянок є такими, що підлягають задоволенню. Представник відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» Генкіна А.А. у відзиві ( а. с. 1-8 том 2), наголошував на тому, що, оскільки Наказом Міністерства юстиції України № 727/5 від 15.03.2018 року було скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за позивачем, де орендарем виступало ТОВ «Олійникова Слобода», а Орендодавцем [PERSON] , то у [PERSON] були всі правові підстави для укладення договору оренди землі з ТОВ Агрокомплекс «Узин», оскільки\~ такий договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації. В письмових\~ поясненнях представника ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокат Червінчик Є.Е. ( а. с. 172-180 том 2 ) наголошував на тому, що, оскільки на момент укладання оспорюваного договору землі, а саме 10 грудня 2018 року, наказ\~\~ Міністерства юстиції України № 727/5 від 15.03.2018 року, яким було скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за позивачем, де орендарем виступало ТОВ «Олійникова Слобода», а Орендодавцем [PERSON] був чинний, відтак, обставини на які посилається позивач в своїх додаткових поясненнях щодо скасування зазначеного наказу в подальшому, не можуть бути підставою до визнання оспорюваного договору недійсним. Однак, із зазначеним, суд не може погодитися виходячи з наступного Згідно з вимогами ч. 5 ст. 6 Закону № 161-XIV право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. У п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - "Закон № 1952-IV") визначено, шо державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до ДРРПНМ. Натомість саме набуття, припинення, перехід речових прав на нерухоме майно відбувається на підставах, визначених законодавством, зокрема, у ст. 11 ЦК України, в тому числі на підставі вчинених правочинів, актів цивільного законодавства, актів органів державної влади та місцевого самоврядування. Що стосується саме набуття права оренди на земельну ділянку, то вказане також слідує з норми ч. 4 ст. 124 ЗК України в редакції, що діяла на дату укладення Позивачем і [PERSON] . Договору оренди землі, відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Отже, як слідує з вищенаведених норм, право оренди на земельну ділянку набувається на підставі договору оренди землі, що набрав чинності, а не його державної реєстрації у ДРРПНМ. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2019 року у справі № 917/410/18, від 12.03.2019 року у справі № 911/3594/17, від 05.06.2019 року у справі № 392/1829/17, в яких Верховний Суд вказав, що державна реєстрація певного речового права на нерухоме майно не є підставою для його набуття, а є лише засвідченням державою набуття цього права, яке виникло на підставі певного правочину або іншого юридичного факту, що унеможливлює ототожнення факту набуття права з фактом його державної реєстрації. Сама по собі державна реєстрація права не є підставою його виникнення, оскільки такої підстави закон не передбачає. Як правильно відзначив Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 року у справі № 915/476/19, сам законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з ДРРПНМ для третіх осіб, застосування норм Закону № 1952-IV не призводить. Відтак, враховуючи те, що державна реєстрація права оренди на земельну ділянку не є підставою для набуття такого права, її скасування не призводить до того, що особа вважається такою, що не набула таке право. Тому, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача у відзиві, що договір оренди набирає чинності саме з моменту його державної реєстрації. Крім того, судом було досліджено Наказ Міністерства юстиції України від 15.03.2018 року № 727/5, яким було задоволено колективну скаргу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інших від 27.02.2018 року, яким було серед інших скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033 за позивачем від 20.11.2015 року за номером № 26331175 ( а. с. 22 том 1 ), де орендарем виступало ТОВ «Олійникова Слобода», а Орендодавцем [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року було скасовано, позов ТОВ «Олійникова Слобода» про визнання незаконним і скасування наказу було задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 727/5 від 15 березня 2018 року ( а. с. 75-93 том 2 ). Постановою Верховного Суду від 04 травня 2022 року постанова Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в частині визнання незаконним і скасування наказу залишено без змін ( а. с. 95-136 том 2 ). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Верховного Суду від 09.11.2022 року у справі за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до [PERSON] , [PERSON] , ТЗДВ «Шамраївський цукровий завод», державний реєстратор КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлія Юріївна\~ про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора, касаційна скарга ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволена, ухвала Київського апеляційного суду від 01 червня 2022 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постанови суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх прийняття, є остаточними і оскарженню не підлягають. Отже, вищевказаною постановою Верховного Суду від 09.11.2022 року зазначено, що наказ Міністерства юстиції України, який на підставі рішення суду визнано незаконним і скасовано, не породжує жодних правових наслідків саме з моменту прийняття такого наказу. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами ( ч. 1 ст. 18 ЦПК України ). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, посилання представника відповідача в письмових\~ поясненнях, що обставини на які посилається позивач в своїх додаткових поясненнях щодо скасування вищезазначеного наказу в подальшому, не можуть бути підставою до визнання оспорюваного договору недійсним, також не заслуговують на увагу, враховуючи позицію викладену Верховним Судом в постанові від 09.11.2022 року у справі № 357/8110/18. Крім того, з огляду на висновки Верховного Суду щодо правових наслідків скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, викладені у постанові від 01.04.2020 року у справі № 357/8110/18, внаслідок скасування Міністерством юстиції України рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ "Олійникова Слобода" за Договором оренди, це рішення не створює жодних правових наслідків. Відтак, право оренди Товариства, що винило на підставі Договору оренди, є дійсним з моменту його первинної державної реєстрації у ДРРПНМ. Вказане також підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц, від 18.05.2020 у справі № 204/4514/17, в яких Суд зазначає, що у випадку, якщо відпала правова підстава для видалення з ДРРПНМ запису про державну реєстрацію певного речового права на нерухоме майно, дія такого права підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису про нього до ДРРПНМ. Як наслідок недійсності правочину, представник позивача просить суд скасувати державну реєстрацію оспорюваного договору оренди. У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. \~ Отже, як було встановлено судом в даній справі, ТОВ «Олійникова Слобода» в обґрунтування позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію, посилається на порушення його прав як дійсного орендаря зазначеної земельної ділянки. А тому, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо скасування державної реєстрації. Так, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16. У вказаній постанові ВП ВС\~ зроблено висновок, що: «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано". Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17, постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 357/7734/18. Правові висновки Великої Палати Верховного Суду, щодо\~ залучення реєстратора як відповідача у справі викладені, зокрема, у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц(пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)). Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин», матеріали справи свідчать, що таке право зареєстроване саме за ТОВ Агрокомплекс «Узин». Також, спадкоємцем [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] . Спадкуванням, враховуючи ч. 1 ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця )до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Згідно з абзацом 4 ст. 32 Закону № 161-XIV перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Смерть орендодавця за загальним правилом не є підставою для припинення дії договору оренди, а також для його розірвання чи зміни його умов. Усі права та обов`язки орендодавця після його смерті переходять до його спадкоємця (спадкоємців), який (які) зобов`язаний (зобов`язані) продовжувати виконувати всі умови договору оренди землі. Саме такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12.12.2018 у справі № 514/136/17. Відтак, відповідач [PERSON] є новим орендодавцем за Договором оренди землі. Зазначене підтверджено і наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна\~ від 24.12.2020 року ( а. с. 79-82 том 1 ). Тому, позивач вірно визначився з колом відповідачів у даній справі. Стосовно вимог позивача в частині внести зміни до Договору оренди землі б/н від 30.04.2015, укладеного між [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «їм. Котовського», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (код ЄДРПОУ: 03755360), суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Аналогічне положення закріплено сторонами у пункті 30 Договору, згідно з яким зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі і за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. 25 листопада 2020 року за вих. № 25/11/2020/1 позивач направив на адресу відповідача [PERSON] пропозицію (оферту) на внесення змін до Договору оренди землі № б/н від 30.4.2015 року ( а. с. 84-86, 87-88 том 1 ), яка отримана відповідачем особисто 28.11.2020 року ( а. с. 89, 90, 91 том 1 ), в якій строк розгляду пропозиції встановлений, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання цієї пропозиції. Встановлено, що на день звернення до суду з даним позовом та перебування на розгляді в суді відповідної позовної заяви, відповіді від відповідача [PERSON] щодо отриманої нею пропозиції на адресу ТОВ «Олійникова Слобода» не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Правовий аналіз наведеного положення закону дає підстави стверджувати, що при зміні договору на підставі ст. 651 ЦК України сам договір і зобов`язання, що виникло на підставі нього, залишаються в силі. Змінюються на майбутнє лише окремі умови договору і зміст зобов`язання. Ознаками істотного порушення договору відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 651 ЦК України є те, що: 1) його наслідком має бути завдання шкоди другій стороні договору; 2) друга сторона договору має значною мірою позбавитись того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За змістом частини 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки)', строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Отже, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) є істотною умовою договору оренди землі. Здійснений [PERSON] поділ земельної ділянки без попереднього погодження із законним Орендарем цієї ділянки ТОВ «Олійникова Слобода», являється істотним порушенням умов Договору оренди з боку Орендодавця, оскільки без відома Орендаря були змінені відомості, що визначають таку істотну умову Договору як об`єкт оренди. Внаслідок незаконних дій [PERSON] , правонаступником якого є відповідач [PERSON] позивачу було завдано шкоди у зв`язку із безпідставним позбавленням його юридичного титулу орендаря земельної ділянки та тактичної можливості володіти і користуватися цією земельною ділянкою для власних потреб. Договір оренди від 30.04.2015 року, укладений між позивачем та Орендодавцем [PERSON] , так само як зобов`язання сторін, що виникають з цього Договору у зв`язку з орендою землі, є дійсними та, в силу приписів ст. 629 ЦК України, підлягають обов`язковому виконанню сторонами. З таких обставин, порушені права позивача підлягають захисту шляхом внесення змін Договору оренди та викладення його в новій редакції в частині умов, які ідентифікують об`єкт оренди (підстави набуття права власності Орендодавця на об`єкт оренди, кадастрові номери та загальну площу Земельних ділянок-1, 2, сформованих внаслідок поділу, нормативно-грошової оцінки Земельних ділянок-1, 2). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved