Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

21.11.2022 [PERSON] від імені [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Житомиргаз», що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35,\~ про зобов`язання Акціонерне товариство «Житомиргаз» включити споживача з ЕIС-кодом 56ХМ11F142646662 за адресою: [ADDRESS] до реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Мотивуючи свої вимоги тим, що він 61 рік проживав разом з матір`ю - [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою на ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Також споживачу Оператором ГРМ (АТ «Житомиргаз») присвоєно відповідний персональний ЕIС-код 56ХМ11F142646662. Згідно Наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08.06.22 в Житомирській області було визначено нового постачальника природного газу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». В порушення вимог закону в червні 2022 року\~ Оператор ГРМ - Акціонерне товариство «Житомиргаз» при передачі новому постачальнику природного газу\~ (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») відповідного реєстру споживачів\~ у Житомирській області завідомо незаконно не включив до вказаного\~ реєстру споживачів природного газу споживача з\~ ЕIС-кодом 56ХМ11F142646662 за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого\~ природний газ від нового постачальника природного газу ГК «Нафтогаз України» до вказаного будинку не постачається. Протягом 35-ти років\~ вони належним чином оплачували рахунки відповідача за доставку природного газу до будинку. Вважає неправомірними дії відповідача щодо невключення споживача з\~ ЕIС-кодом [NUMBER] до реєстру споживачів постачальника ГК «Нафтогаз України». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.\~ АТ «ЖИТОМИРГАЗ» відповідно до отриманої ліцензії з 01.07.2015 надає послуги по розподілу природного газу та виступає як Оператор ГРМ.\~ Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: будинок [ADDRESS] відкрито на [PERSON] , саме [PERSON] здійснила приєднання до умов публічного типового договору на розподіл природного газу шляхом продовження фактичного його споживання в 2015 році. З моменту дії Типового договору на розподіл природного газу Позивачем не подано жодної письмової заяви щодо повідомлення Відповідача про смерть попереднього власника (з наданням необхідних документів), не подано жодної заяви про необхідність зміни персоніфікованих даних пов`язаних з особою Позивача, з наданням відповідних доказів права власності або успадкування будинку. Підтвердження існування договірних відносин саме з [PERSON] є рахунки на оплату послуги розподілу природного газу, копії яких надано Позивачем. Тобто, в розумінні приписів Кодексу ГРМ, на момент звернення до суду Позивач не здійснив приєднання до умов Типового договору на розподіл природного газу, та не є стороною зазначеного договору. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу відношення його до будинку [ADDRESS] (докази існуючого права власності на будинок), не надано жодного належного та допустимого доказу звернення до Відповідача з заявою про врегулювання договірних відносин за вказаною адресою. Реєстрацію споживача в реєстрі постачальника здійснює виключно сам постачальник природного газу. Для отримання можливості новому постачальнику внести в свій реєстр споживача, попередній постачальник має виключити цього споживача зі свого реєстру. Відповідь на відзив позивач не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~ Стаття 16 ЦК України\~ передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса газопостачання: [ADDRESS] .\~\~ [PERSON] 24.10.2021 померла. З копій повідомлення про сплату рахунку вбачається, що платник вказаний [PERSON] , з копій квитанцій про оплату №№ 119740041, 119738707, вбачається, що оплату за\~ розподіл природного газу о/р 0400262303 [ADDRESS] та за спожитий газ здійснив [PERSON] . З відповіді\~ ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на звернення [PERSON] до Кабінету Міністрів України від 18.10.2022\~ вбачається, що в Базі Товариства відсутній споживач з ЕIС-кодом 56ХМ11F142646662 АТ «Житомиргаз», що проводить діяльність з розподілу природного газу та виконання комплексу робіт з експлуатації систем газопостачання, проектування, будівництва і ремонту газових мереж на окремій території Житомирської області, є окремим суб`єктом господарювання та не належить до сфери управління Товариства. Тому Товариство не має повноважень щодо прийняття рішень у процесі здійснення АТ «Житомиргаз» своєї діяльності. АТ «ЖИТОМИРГАЗ» відповідно до отриманої ліцензії з 01.07.2015 надає послуги по розподілу природного газу та виступає як Оператор ГРМ. Правовідносини між споживачем та газорозподільним підприємством регулюються Типовим договором на розподіл природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30.09.2015, а також Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженнх Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015. Згідно з п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтвердження споживання природного газу. Відповідно до приписів пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ «Якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від З0 вересня 2015 року N 2496 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника "останньої надії", не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником "останньої надії" та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником "останньої надії" здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України "Про ринок природного газу" та Правилами постачання природного газу. Реєстрація постачальником, крім постачальника "останньої надії", побутового споживача здійснюється на безстроковий період. З моменту реєстрації на інформаційній платформі угоди про алокацію постачальники, які є її сторонами, набувають статусу діючих постачальників для такого споживача (у межах часток, визначених алокаційним алгоритмом) на строк, що відповідає періоду постачання, визначеному угодою про алокацію. Постачальник, за винятком постачальника зі спеціальними обов`язками, має право визначити по споживачу, крім побутового, в інформаційній платформі кінцеву дату постачання природного газу такому споживачу (з якої споживач буде виключений з Реєстру споживачів такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу. При цьому у випадку постачання природного газу постачальником "останньої надії" кінцева дата постачання визначається автоматично інформаційною платформою оператора газотранспортної системи відповідно до граничного строку постачання, визначеного Законом України "Про ринок природного газу" та Правилами постачання природного газу. Кінцева дата постачання природного газу не може бути визначена постачальником (у випадку постачання природного газу постачальником "останньої надії" автоматично на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи) раніше ніж через три дні (п`ять днів по споживачах, які належать до підприємств металургійної та хімічної промисловості) після дати внесення відповідної інформації. Інформаційна платформа повинна відображати по споживачу заброньовані постачальником (постачальниками) періоди постачання природного газу і дозволяти постачальнику реєструвати на інформаційній платформі період постачання природного газу відповідно до укладених зі споживачем договорів (додаткових угод), у тому числі без зазначення кінцевої дати. Постачальник, який у заброньованому за ним періоді постачання природного газу виходить із ініціативою відмовитись на інформаційній платформі від споживача (виключити споживача із Реєстру постачальника) або скоротити період постачання йому природного газу, має право це зробити, але за умови, що дата виключення споживача із Реєстру постачальника або відповідно кінцева дата постачання природного газу споживачу може бути не раніше ніж через три дні (п`ять днів по споживачу, який належить до підприємств металургійної та хімічної промисловості) після дати ініціювання таких змін на інформаційній платформі. Реєстрація побутового споживача або споживача, шо здійснює виробництво теплової енергії, здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках: відсутність підтвердженої номінації та реномінації для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником "останньої надії" відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії"; відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником. Реєстрацію споживача в реєстрі постачальника здійснює виключно сам постачальник природного газу. Для отримання можливості новому постачальнику внести в свій реєстр споживача, попередній постачальник має виключити цього споживача зі свого реєстру. Відповідач є Оператором ГРМ, його обов`язком являється присвоєння ЕІС-коду кожному підключеному об`єкту споживання природного газу та розміщення його на Інформаційній платформі, доступ до якої мають усі зареєстровані постачальники. Для підтвердження внесення даних по споживачу з ЕІС-кодом 56ХМ11Р142646662 відповідач надає скріншот з електронної платформи - Інформаціної платформи. Так, главою 4 розділом VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що з метою уніфікації та однозначної ідентифікації споживачів, у тому числі побутових споживачів, та за необхідності їх точок комерційного обліку, а також для забезпечення спрощення процедури зміни постачальника природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем. Визначення персоніфікованого ЕІС-коду для кожного суб`єкта ринку природного газу, у тому числі для споживачів, підключених до газорозподільних систем, здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС. Оператор ГРМ: здійснює визначення та присвоєння всім споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до ГРМ, персоніфікованих ЕІС-кодів та за необхідності відповідних ЕІС-кодів їх точкам комерційного обліку; інформує кожного споживача, який підключений до ГРМ, про присвоєння йому ЕІСкоду як суб`єкту ринку природного газу та (у разі присвоєння) відповідних ЕІС-кодів його точкам комерційного обліку; на постійній основі в особистих кабінетах (за наявності) та щомісячно в платіжному документі побутового споживача зазначає його ЕІС-код та ЕІС-код (за наявності) його точки комерційного обліку; протягом п`яти робочих днів після присвоєння споживачу, у тому числі побутовому споживачу, персоніфікованого ЕІС-коду передає його Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до приписів частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного с судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Підтвердження існування договірних відносин саме з [PERSON] є рахунки на оплату послуги розподілу природного газу, копії яких надано позивачем. На момент звернення до суду позивач не здійснив приєднання до умов Типового договору на розподіл природного газу, та не є стороною зазначеного договору. В матеріалах справи відсутній доказ, що позивач після смерті матері є споживачем послуг по розподілу та споживанню природного газу по особовому рахунку [NUMBER] , та що ним\~ був укладений договір з відповідачем щодо надання послуг, не надано жодного належного та допустимого доказу відношення позивача до будинку [ADDRESS] (докази існуючого права власності на будинок), не надано жодного доказу звернення до відповідача з заявою про врегулювання договірних відносин за вказаною адресою,\~ не надано доказу, щодо\~ здійснення позивачем приєднання до умов Типового договору\~ на розподіл природного газу. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Проте, на виконання вимог ст. 12 ЦПК України, всупереч процесуального обов`язку, позивач в розпорядження суду належних та достатніх доказів на підтвердження підстав та обставин позовних вимог не надав. З урахуванням встановленого позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що судом не встановлено порушення прав позивача, як споживача, відповідно з останнього на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір, який не був ним сплачений при поданні позову.

Outcome: approved