Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 22.07.2006 він з відповідачкою уклав шлюб. У них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З моменту укладення шлюбу до березня 2020 року вони проживали спільно з дітьми за адресою в м.Чернівці. 13.03.2020 року він з відповідачем виїхав за кордон до Німеччини, де спільно проживали, 22.07.2020 до них в Німеччину виїхали діти, і вони проживали разом з ними. На початку квітня 2021 року у них з відповідачкою виник конфлікт, який вони не змогли вирішити. 14.04.2021 він фактично припинив шлюбні відносини та пішов з дому. І подальшому вони не спілкувалися, він спільно проживати не має наміру. Діти проживають разом з відповідачкою. Спору щодо розподілу майна не має. Їхнє спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилася,\~хоч про\~слухання справи\~повідомлена в\~установленому законом\~порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у її відсутності до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до\~ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 22.07.2006 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.4). У них є двоє спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно\~до\~ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~ їхніх\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Outcome: approved