Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

20.09.2022 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Подільського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року позовну надіслано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2022 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач обгрунтовуючі свої вимоги посилається на те, що 11.08.2018 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя у сторін спільних дітей не має. Подружнє життя з відповідачем не склалось і не зважаючи на проживання в одній квартирі, з 2020 року подружні стосунки між сторонами припинено та спільного господарства вони не ведуть. Сторони втратили взаєморозуміння один з одним, оскільки мають різні погляди на спільне життя та ведення спільного господарства, через що виникають постійні сварки та суперечки. Сторони взагалі не спілкуються. Між сторонами втрачена взаємна любов та взаємоповага, а тому позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Позивач має іншу сім`ю, з урахуванням даних обставин примирення з відповідачем є неможливим. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за вказаним позовом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, від позивача та відповідача надійшли на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що 11 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1654, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved