Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просив: - визначити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , тривалістю один місяць з дня набрання рішення законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за адресою [ADDRESS] проживав його батько - [PERSON] 05.02.1949 [INFO] . Дана однокімнатна квартира належала [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.03.2007р., реєстраційний № [NUMBER] , виданим Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та зареєстрованого в реєстрі за № П-1-48579. [INFO] , батько помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.24.2016 серія [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори позивач звернувся 20.07.2016 із пропущенням строку позовної давності майже один рік, на підставі чого було заведено спадкову справу №578/2016. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Хлистун О.В. від 10.08.2017 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] у зв`язку із закінченням шестимісячного терміну, що встановлений для прийняття спадщини, який сплив 01.07.2015. Позивач в позові посилається на те, що є інвалідом 3 групи, після смерті батька стан його здоров`я значно погіршився, він довго перебував на лікуванні, майже рік був прикутий до ліжка, не міг самостійно пересуватись, в зв`язку із чим 19.08.2015 медико-соціальною експертною комісією Московського МСЕК йому було встановлено безстрокову інвалідність 3 групи. Смерть найближчої людини, завдала позивачу сильної душевної травми, після якої він перебував у тяжкому фізичному та психоемоційному стані. Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого діагноз позивача: енцефалопатія токсичного ґенезу з підкорковим синдромом, помірним тетрапарезом, мозочковим, астенічним, вегето- дистонічним синдромом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.01.2022 позовну заяву прийнято до провадження судді Цвіри Д.М., відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.11.2022 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду, клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - задоволено. Позивач в судовому засіданні пояснив, що в вересні 2014 до них з мамою - [PERSON] зателефонувала співмешканка батька - [PERSON] на домашній телефон, слухавку взяла матір позивача, співмешканка повідомила, що батько не повертається додому вже кілька днів. Приблизно, через неділю після останнього дзвінка, співмешканка знову зателефонувала та повідомила, що звернулася до поліції з заявою про зникнення [PERSON] . Ми чекали новин щодо розшуку батька майже рік, потім з`явився раніше мені невідомий чоловік, який допоміг з`ясувати, що батько вже мертвий, цей чоловік займався питанням квартири батька, хотів її продати, навіть взяв за неї завдаток, та зник з ним. Разом з цим чоловіком, ми їздили оформляти свідоцтво про смерть батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] пішов з дому 02.09.2014 та не повернувся. Він проживав на проспекті Перемоги, точної адреси вона не пам`ятаю, про те що він не повертався додому, повідомила в телефонному режимі жінка, яка раніше, ще до зникнення, проживала з колишнім чоловіком свідка. Жінці, яка раніше проживала з колишнім чоловіком свідка повідомили сусіди, казали, що квартира відкрита, в квартирі нікого немає. Свідок разом з жінкою, яка раніше проживала з [PERSON] поїхали до його квартири, коли прибули, впевнилися, що [PERSON] вдома немає, також були відсутні деякі особисті його речі. Перед зникненням [PERSON] зловживав спиртними напоями. Через деякий час свідок з жінкою, яка раніше проживала з [PERSON] , поїхали до поліції та написали заяву про те що останній зник. В поліції повідомили, що необхідно чекати. Через деякий час з поліції зателефонували, та повідомили, що для отримання інформації за заявою про зникнення [PERSON] необхідно наймати адвоката, свідок склала договір з адвокатом, в поліції адвокату повідомили, що необхідно чекати і коли будуть якісь новини, вони повідомлять. Пізніше, договір з адвокатом було розірвано, з підстав тяжкого матеріального становища і свідок самостійно звернулася до поліції щодо розшуку [PERSON] . Трохи згодом зателефонували з поліції та повідомили, що необхідно з`явитися для впізнання, але тіло не показали, за описами нібито був саме [PERSON] . З поліції направили до моргу, але там повідомили, що відомості про смерть [PERSON] нададуть тільки через 2 роки після смерть [PERSON] , в зв`язку з тим, що його розшукувала поліція, як зниклого безвісті і тільки 2016 отримали свідоцтво про смерть [PERSON] , також нам повідомили де він похоронений. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що допомагає позивачу і його матері владнати всі питання з отриманням спадщини, щодо обставин справи пояснень не надавав. Представник відповідача Харківської міської ради Безродний О.В. в судове засідання не з`явився, 15.06.2022 через канцелярію суду надав заяву, якою просив розглянути справу за відсутності представника ХМР. Суд, дослідивши надані стороною докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли, а саме: Згідно копії свідоцтва про смерть від 24.02.2016 Серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років, про що 19.02.2015 складено відповідний актовий запис № 2831 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Довідкою до акту медико соціальної експертної комісії Серії 12 ААА № 096898 [PERSON] , [INFO] , дата огляду 19.08.2015, встановлено третю групу інвалідності з 19.08.2015 безстроково. У висновку та умовах праці вказано, що «може працювати черговим». Тобто, посилання позивача у позові, що після смерті батька стан здоров`я позивача значно погіршився, він довго перебував на лікуванні, майже рік був прикутий до ліжка, не міг самостійно пересуватись спростовуються вищенаведеною довідкою, до того ж, про смерть батька позивача стало відомо лише в 2015 році. Інших доказів, які б підтвердили доводи позивача та свідка [PERSON] матеріали справи не містять. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] , як на підставу своїх порушених прав, зазначав, що строк для подання заяви про прийняття ним спадщини пропущений з поважної причини, так як він тяжко хворів, був прикутий до ліжка, є інвалідом 3 групи, що є перешкодою для звернення з заявою про прийняття спадщини, що позивач і зробив більше чим через шість місяців після смерті спадкодавця. Згідно зі статтями 1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцемпостійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17 (провадження № 61-48230св18), від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20), від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18 (провадження № 61-13558св19). Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що саме по собі необізнаність про смерть спадкодавця, отримання свідоцтва про смерть спадкодавця через кілька років без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. З огляду на матеріали справи, на підтвердження позовних вимог в частині доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] разом із позовною заявою були подані докази того, що йому встановлено третю групу інвалідності з 19.08.2015 безстроково, у висновку та умовах праці довідки, вказано, що «може працювати черговим». Однак, як судом встановлено з копії свідоцтва про смерть [PERSON] , що 19.02.2015 складено відповідний акт, ні позивач ні свідок не змогли повідомити суду, коли поліція повідомила, що [PERSON] впізнано та встановлено, що він помер. Позивач не був позбавлений можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку. Не може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини переживання позивачем щодо смерті найближчої людини,\~що завдала позивачу сильної душевної травми, після якої він перебував\~у тяжкому фізичному та психоемоційному стані. Таким чином,\~саме по\~собі незнання\~про необхідність\~вчасно звернутися\~до нотаріуса\~для прийняття\~спадщини та\~перебування у тяжкому фізичному та психоемоційному стані позивача без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~п.\~2\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed