Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київські області АТ «Ощадбанк» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 20 958,60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 17 967,16 грн., заборгованості за по сплаті процентів та комісії за користування кредитом у сумі 2 824,57 грн., комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 116,61 грн., 3% річних у загальному розмірі 48,93 грн., 1,33 грн. інфляційних витрат, а також просить стягнути судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено Договір шляхом підписання Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №1354066/060417 від 07.08.2019р., відповідно до умов якого позивачем відповідачу був відкритий поточний рахунок у гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться в приміщенні установ позивач. За умовами Договору відповідачу встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 18 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитними коштами визначена в розмірі 0,001% річних. Щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 3,2% від залишку використаної заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, з огляду на що виникла заборгованість, що й зумовило звернення до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Слободянюк А.В. від 07.12.2021р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. За розпорядженням керівника апарату суду від 26.04.2022р. №201 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», у зв`язку з тим, що суддя Слободянюк А.В. тимчасово переведена шляхом відрядження на роботу до Дніпровського районного суду міста Києва, справу №752/23058/21 передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2022р. справу №752/23058/21 передано на розгляд судді Ольшевській І.О. На адресу відповідача направлена ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які повернулись до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судовому повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, за встановлених обставин та наведених норм закону, відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи судом. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач письмового відзиву на позов не надав. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк», як кредитором, та [PERSON] , як позикодавцем, 07.08.2019р. був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання №1354066/060417. Даним Договором сторони узгодили наступне: сума/ліміт кредиту - 18 000,00 грн., процентна ставка за користування кредитним коштами - 0,001% річних, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредит - 3,2% від залишку використаної заборгованості за кредитом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №1354066/060417 від 07.08.2019р. відповідачу були надані грошові кошти в кредит. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, комісійної винагороди належним чином не виконав, з огляду на що в нього утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 16.07.2021р. складає суму 17 967,16 грн. за тілом кредиту, 2 824,57 грн. за процентами, 116,61 грн. за комісією. Відповідач контррозрахунку заборгованості суду не надав. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 14 932,29 грн., процентами в розмірі 3 397,68 грн. За таких обставин, вимоги в цій частині позову є обгрунтованими, підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача стягується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17 967,16 грн., 2 824,57 грн. за процентами, 116,61 грн. за комісією. Оскільки відповідач прострочив грошове зобов`язання, то позивач просить стягнути з нього 3% річних та інфляційні витрати. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача загальний розмір 3% річних складає суму 48,93 грн., інфляційних витрат - 1,33 грн. Відповідач контррозрахунку розміру 3% річних та інфляційних витрат не надав. Суд приходить до висновку, що вимога про стягнення 3% річних та інфляційних витрат грунтується на вимогах закону, а тому підлягають до стягнення відповідні суми. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved