Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

24.12.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 грудня 2021 року позовна заява [PERSON] залишена без руху, з наданням позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 30 грудня 2021 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] , постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у приміщенні Овідіопольського районного суду Одеської області на 26 січня 2022 року о 13 год. 30 хв, витребувано у Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» завірені копії документів, які зазначені як підстава оскаржуваних наказів, а також завірену копію наказу № 37/Д від 26.11.2021 року. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.03.2022 року строк підготовчого провадження по справі № 509/7528/21 продовжено. 20.04.2022 року за вх. № 5098/22 представником позивача адвокатом Коломійчук А.С. подано до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив суд визнати незаконними та скасувати накази філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 23.11.2021 року № 35/Д, від 25.11.2021 № 36/\~Д, від 26.11.2021 № 37/Д, від 17.02.2022 № 30о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», поновити [PERSON] на роботі на посаді начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд АТ «Укрзалізниця», стягнути з відповідача витрати по справі, та допустити негайне виконання рішення суду. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 травня 2022 року\~прийнято заяву про зміну предмету позову в рамках цивільної справи № 509/7528/21 за позовом\~ [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням вказаної заяви. 20.06.2022 року за вх. № 7741/22 представником позивача адвокатом Коломійчук А.С. подано до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив суд визнати незаконними та скасувати накази філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 23.11.2021 року № 35/Д, від 25.11.2021 № 36/Д, від 26.11.2021 № 37/Д, від 17.02.2022 № 30о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», визнати незаконними та скасувати наказ виробничого структурного підрозділу "Одеська дирекція" філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» № 83/ос від 01.03.2022 року, поновити [PERSON] , на роботі на посаді начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд АТ «Укрзалізниця», та стягнути з відповідача витрати по справі. Також просив допустити негайне виконання рішення у справі. Ухвалою від 22 серпня 2022 року Овідіопольським районним судом Одеської області прийнято заяву про зміну предмету позову в рамках цивільної справи № 509/7528/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням вказаної заяви. Ухвалою від 21 вересня 2022 року Овідіопольським районним судом Одеської області закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказів виробничого структурного підрозділу, поновлення на роботі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, представником позивача надіслано до суду заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] за відсутності позивача та його представників. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснила суду, що позиція сторони відповідача викладена в відзивах на кожну заяву про зміну предмету позову, в кожному відзиві на позов сторона відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, адже всі оскаржувані накази їх підприємства законні, сформовані чітко та згідно чинного законодавства, жодних порушень норм трудового законодавства вони не допускали. Представник додатково наголосила, що наказ від 01.03.2021 року який є предметом розгляду, він не є самостійним, а лише був виданий на виконання наказу від 17.02.2021 року адже це внутрішній наказ для системи Укрзалізниці, він лише реалізовує попередній від 17.02.2021 року. Представник відповідача ще раз зазначила, що вважає видані накази такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і не підлягають скасуванню. Суд, заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі наказу філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 07.09.2021 року № 109/ос [PERSON] , начальника функціонального структурного підрозділу «Одеська дирекція» переведено на посаду начальника дирекції ВСП «Одеська дирекція» з 10.09.2021 з 10.09.2021. 24.09.2021 року виконуючим обов`язки директора виконавчого філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» затверджено посадову інструкцію начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція», з якою позивач ознайомлений 30.09.2021 під особистий підпис. Відповідно до наказу філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 23.11.2021 № 35/Д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» начальника ВСП «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани. Підстава: під час наради встановлено, що станом на жовтень місяць 2021 в ВСП «Одеська дирекція» укладено 196 цивільно-правових договорів на охорону об`єктів, 113 з яких не було погоджено в апараті управління філії «БМЕС» згідно Положення про порядок укладання цивільно-правових договорів у філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», затвердженого наказом філії «БМЕС» від 29.05.2019 № 112 та надано на погодження філії «БМЕС» лише 04.11.2021, що свідчить про невиконання вимог розпорядчих документів філії «БМЕС». Відповідно до наказу філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 25.11.2021 № 36/Д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» начальника ВСП «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани. Підстава: відповідно до наказу філії «БМЕС» від 17.11.2021 № 197 «Про проведення перевірки» було визначено проведення перевірки окремих питань діяльності Лиманської та Дніпровської дирекції філії «БМЕС» з 18.11.2021 по 02.12.2021. Станом на 25.11.2021 [PERSON] до виконання обов`язків голови комісії не приступив з огляду медичну довідку від 18.11.2021 року, що свідчить про невиконання вимог розпорядчих документів філії «БМЕС». Відповідно до наказу філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 26.11.2021 № 37/Д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] начальника ВСП «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обов`язків, а саме п.п. 7.1., 7.4., 7.19.посадової інструкції начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади 29.11.2021 рокувідповідно до п. 3 ст.40 КЗпП України. Підстава: протокол засідання балансової комісії за підсумками роботи виробничих підрозділів філії «БМЕС» за 9 місяців 2021 року від 05.11.2021; Пооб`єктний план ремонту основних засобів філії БМЕС на 2021 рік доведений філією Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд»; Положення про виробничий структурний підрозділ «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця»; посадова інструкція начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція»; пояснення начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» філії «БМЕС» [PERSON] від 15.11 2021. Згідно з\~наказом в.о.\~директора виконавчого\~філії «Центр\~будівельно-монтажних\~робіт та\~експлуатації будівель\~і споруд»\~АТ «Українська\~залізниця» від\~17.02.2022\~№ 30\~о/с\~«Про притягнення\~до дисциплінарної\~відповідальності» [PERSON] , начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади у перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП. Підстава: комісією встановлено одноразове грубе порушення трудових обов`язків начальником виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» [PERSON] комісією зафіксовано факт порушення Закону України від 06.04.2000 № 1644-ІІІ «Про перевезення небезпечних вантажів», а саме: перевезення вантажу 4 класу небезпеки (дизельного палива) здійснювалось транспортним засобом ГАЗ-53 державний номер [NUMBER] , призначеним для перевезення нечистот. Згідно наказу\~(розпорядження) виробничого\~структурного підрозділу\~«Одеська дирекція»\~філії «Центр\~будівельно-монтажних\~робіт та\~експлуатації будівель\~і споруд\~АТ «Укрзалізниця» №\~83/ос\~від 01.03.2022\~року [PERSON] \~звільнено з\~01.03.2022\~року з\~посади начальника\~дирекції за\~статтею п.\~ст.41\~КЗпП України\~за грубе\~порушення трудових\~обов`язків.\~Підстава:\~акт перевірки\~ВСП «Одеська\~дирекція» філії\~ «Центр\~будівельно-монтажних\~робіт та експлуатації будівель і споруд АТ «Укрзалізниця» від 04.02.2022, наказ в.о. начальника дирекції виконавчого філії від 17.02.2022 № 30/ос». Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зч.1 ст. 76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі`під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до п. 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що накази про накладення дисциплінарних стягнень не відповідають вимогам трудового законодавства, зокрема у них не зазначено, в чому конкретно полягає порушення трудових обов`язків, без відібрання письмових пояснень всупереч ст.149 КЗпП України. він зазначає, що згідно мотивувальної частини наказу № 35/Д від 23.11.2021 [PERSON] оголошено догану за відсутність погодження (реєстрації) в повному обсязі (113 зі 196) цивільно-правових угод з фізичними особами, які є надавачами послуг з охорони за жовтень 2021 року. У якості підстави оголошення догани зазначений протокол філії «БМЕС» від 05.11.2021, пояснення позивача від 12.11.2021 та посадова інструкція. Зі змісту як наказу від 23.11.2021 і протоколу вбачається, що як на момент наради 05.11.2021, так і на момент оголошення догани 23.11.2021 всі цивільно-правові угоди за жовтень 2021 року знаходились на погодженні в філії «БМЕС». Позивач вказує, що всупереч п. 3 протоколу філії «БМЕС» від 05.11.2021 на момент оголошення йому догани 23.11.2021 жодної ревізії на предмет доцільності укладання, а також набуття чинності 196 цивільно-правових угод не проводилось, а отже їх правомірність фактично ніким не заперечувалась. На нараду філії «БМЕС» від 05.11.2021 позивача ніхто не запрошував, отже об`єктивний стан речей щодо укладання цивільно-правових угод взагалі не був предметом дослідження. Відповідно до п.3 резолютивної частини цього протоколу оплата всіх без виключення послуг була відстрочена до виконання п.1 та встановлена необхідність повернення до розгляду даного питання 12.11 2021. На виконання п.1 за вих. № ОД-08/4477 від 11.11.2021 позивачем було надано інформацію щодо укладених 196 цивільно-правових угод, однак повернення до розгляду даного питання взагалі не відбулося, жодних інших пояснень від позивача не вимагалось, а лише за збігом майже двох тижнів [PERSON] отримав наказ № 35/Д від 23.11.2021. В той же час Дирекцією цивільно-правові угоди лише переукладались у зв`язку з припиненням з 01.10.2021 фінансово-господарської діяльності територіальних управлінь (наказ філії БМЕС від 07.09.2021 № 138 «Про реорганізацію територіальних управлінь»), при цьому жодних зауважень до тих самих цивільно-правових угод, що діяли у вересні 2021 та попередні періоди, але за підписом інших керівників, керівництво філії БМЕС не мало. Позивач зауважив, що пояснень від 12.11.2021, на які як підставу оголошення догани посилається філія «БМЕС», ніколи не існувало, догана оголошена без відібрання встановленим порядком пояснень. Слід зазначити, що в оскарженому наказі № 35/Д від 23.11.2021 відповідач посилається на посадову інструкцію начальника ВСП «Одеська дирекція» як на підставу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. В той же час посадова інструкція не може розглядатись однобоко лише в розрізі певного обов`язку, вказана посадова інструкція містить цілу низку взаємопов`язаних обов`язків серед яких і передбачений п. 5.9. «забезпечувати ефективне використання, збереження, утримання у справному стані та відновлення майна, яким наділений Підрозділ». Таким чином притягуючи особу до дисциплінарної відповідальності за непогодження угоди, ще до прийняття наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідач має встановити (довести), що певна угода дійсно була укладена/виконана, саме позивач її уклав з перевищенням своїх повноважень та чи не призвело б до порушення майнових інтересів Підрозділу (захищати які має позивач) зволікання з укладенням зазначених угод, метою яких є саме охорона майна. Відповідач не виконав вимоги чинного законодавства, притягнувши особу до дисциплінарної відповідальності за відсутності встановлення як вини позивача, так і, взагалі, факту порушення трудової дисципліни. Отже, в даному випадку факт порушення позивачем трудової дисципліни жодним належним доказом не підтверджений. Щодо наказу № 36/Д від 25.11.2021 позивач зазначає, що наказом філії «БМЕС» від 17.11.2021 № 197 було передбачено здійснити перевірку окремих питань діяльності Лиманської та Дніпровської дирекцій філії «БМЕС» в період з 18.11.2021 по 02.12.2021, а позивача призначено головою комісії по перевірці Дніпровської дирекції. Листом від 19.11.2021№ ОД-08/4645, не відмовляючись від оперативного керівництва та координації роботи комісії, позивач поінформував керівництво філії «БМЕС» з додаванням відповідного медичного документа, що за станом здоров`я та необхідністю проходження амбулаторного лікування довготривалі відрядження позивачу протипоказані. Крім того, як зазначив позивач, згідно вказівки філії «БМЕС» -02/9470 від 29.10.2021 будь-яке відрядження має бути погоджено з філією «БМЕС» не пізніше ніж за три дні до виїзду, що також виключало негайне виконання наказу від 17.11.2021 № 197. Наказом філії «БМЕС» від 22.11.2021 № 200 з формулюванням «у зв`язку з виробничою необхідністю», тобто до закінчення проведення перевірки головою комісії по перевірці Дніпровської дирекції був призначений [PERSON] . За таких обставин позивач за будь-яких умов з 22.11.2021 не мав підстав та можливості здійснювати подальшу організацію та координацію роботи комісії, надавати членам комісії відповідні доручення, контролювати їх виконання, а також надати акт про результати перевірки в термін визначений наказом філії «БМЕС» від 17.11.2021 № 197 - до 06.12.2021, тобто був позбавлений керівництвом філії «БМЕС» можливості виконання цього наказу. Позивач наголошує на тому, що наказ № 36/Д від 25.11.2021 про притягнення до дисциплінарної відповідальності виданий до закінчення терміну перевірки без відібрання будь-яких пояснень, а лист від 19.11.2021 зазначений в оскаржуваному наказі як пояснення був складений за особистою ініціативою позивача виключно з метою інформування керівництва філії «БМЕС» щодо стану здоров`я та медичних протипоказань. Слід зазначити, що наказ яким позивача включено до складу комісії з перевірки не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності. Особисті пояснення позивачем з приводу дисциплінарного проступку не надавались. За таких обставин підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності фактично є лише його посадова інструкція. Позивачем зазначається, що про існування наказу № 37/Д від 26.11.2021, яким [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади з 29.11.2021, позивач дізнався засобами телефонного зв`язку від кадрових працівників під час перебування на лікарняному. Позивач наголошує, що виробничий структурний підрозділ «Одеська дирекція» був створений з моменту затвердження та введення в дію його Положення (наказ філії «БМЕС» від 07.09.2021 № 143) шляхом приєднання до складу функціонального структурного підрозділу «Одеська дирекція» виробничих структурних підрозділів територіальних управлінь (Одеса, Знам`янка, Подільськ, Херсон) із подальшим перейменуванням функціонального підрозділу на виробничий. На посаду начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» позивач був призначений наказом філії «БМЕС» від 07.09.2021 № 109/ОС з 10.09.2021. Фінансово-господарську діяльність виробничі структурні підрозділи «Одеське територіальне управління», «Знам`янське територіальне управління», «Подільське територіальне управління», «Херсонське територіальне управління» у зв`язку з вищезазначеною реорганізацією припинили з 01.10.2021 із залишенням їх керівного складу на своїх посадах для дотримання норм КЗпП України, пов`язаних із скороченням штату, до 01.12.2021. За таких обставин не може вважатись правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за перевищення виконання плану ремонтно-будівельних робіт за 9 місяців 2021 року, тобто за період коли підпорядкований [PERSON] виробничий структурний підрозділ ще не розпочав фінансово-господарську діяльність. Так само позивач наголосив, що жодних пояснень в нього не відбиралось і навіть посилань на них в тексті наказу № 37/Д від 26.11.2021 немає. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо правомірності прийняття наказу № 37/Д від 26.11.2021 року, зокрема про те, що позивач протягом 2021 року був керівником одного й того ж структурного підрозділу, який зазнав лише перейменування. З огляду на наявні матеріали, виробничі структурні підрозділи «Одеське територіальне управління», «Знам`янське територіальне управління», «Подільське територіальне управління», «Херсонське територіальне управління» припинили свою діяльність лише з 01.12.2021 шляхом приєднання до ВСП «Одеська дирекція». Отже з урахуванням і цієї обставини об`єктивно у діях позивача не може утримуватись склад дисциплінарного проступку, оскільки призначений на посаду він був лише з 10.09.2021, з посадовою інструкцією ознайомлений 30.09.2021 року, а дисциплінарне стягнення накладено за підсумками роботи всіх вищезазначених підрозділів за підсумками роботи за 9 місяців 2021 року. Так, для наказу № 37-Д від 26.11.2021 року в якості підстав зазначено: протокол засідання балансової комісії за підсумками роботи виробничих підрозділів філії «БМЕС» за 9 місяців від 05.11.2021; Пооб`єктний план ремонту основних засобів філії БМЕС на 2021 рік доведений філією «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд»; Положення про виробничий структурний підрозділ «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця»; посадова інструкція начальника ВСП «Одеська дирекція»; пояснення начальника виробничого структурного підрозділу «Одеська дирекція» філії «БМЕС» [PERSON] від 15.11.2021. Однак зазначений\~в наказі\~протокол засідання балансової комісії, виходячи з його змісту, фактично може бути лише підставою для проведення повноцінного службового розслідування, так як відповідно до положень протоколу прийнято попереднє рішення щодо: отримання пояснень щодо низки питань. Знову ж таки і в цьому випадку позивача, призначеного на посаду 10.09.2021 року, притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише з огляду на загальні положення посадової інструкції, з огляду на підсумки роботи Підрозділу за 9 місяців і перевищення річного плану ремонтних робіт за ці 9 місяців. Під час вирішення питання притягнення особи до дисциплінарної відповідальності не було визначено в який саме період відбулося збільшення обсягу ремонтних робіт, чи є в цьому вина позивача, та чи може це вважатись виною з огляду на інші положення посадової інструкції, які вимагають «забезпечувати ефективне використання, збереження, утримання у справному стані та відновлення майна, яким наділений Підрозділ» (п. 5.9.). Викладене свідчить про безпідставність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальність, так як фактично його притягнуто до відповідальності за вчинення дій передбачених його посадовою інструкцією і спрямованих на збереження, утримання і відновлення ввіреного майна. Щодо наказів в.о. директора виконавчого філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 17.02.2022 № 30 о/с та наказу (розпорядження) виробничого\~структурного підрозділу\~«Одеська дирекція»\~філії «Центр\~будівельно-монтажних\~робіт та\~експлуатації будівель\~і споруд\~АТ «Укрзалізниця» № 83/ос від 01.03.2022 позивач зазначив, що незважаючи на триваюче судовий розгляд справи та зупинення на час судового розгляду справи дії наказу № 37/Д від 26.11.2021 про його звільнення, [PERSON] [PERSON] був наданий наказ № 30 о/с від 17.02.2022 про звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України. Зі змісту наказу вбачається, що одноразове грубе порушення [PERSON] трудових обов`язків полягає у перевезенні дизельного палива у непризначеному для таких перевезень транспорті у невідомий [PERSON] період. В той же час жодних наказів про здійснення таких перевезень позивач ніколи не видавав і самостійно таких перевезень ніколи не здійснював. В червні місяці з відзиву на позовну заяву із зміненим предметом позову позивачу стало відомо про існування наказу № 83/ос від 01.03.2022 року, яким [PERSON] звільнено з 01.03.2022 року. Вказаний наказ є похідним від наказу № 30 о/с 17.02.2022, позивач не погоджується з ним з тих же підстав та окремо зазначив, що наказ № 83/ос від 01.03.2022, за змістом якого виконуючий обов`язки начальника підрозділу звільняє начальника підрозділу, само по собі є юридично неприпустимим за колом існуючих повноважень та діючою номенклатурою підпорядкування. Слід звернути увагу на правову позицію висловлену Верховним Судом з приводу звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП. Так, зокрема, не може вважатись правомірним звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП, якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер, зокрема, не дає підстав для звільнення за цим пунктом у зв`язку з послабленням контролю за роботою підлеглих працівників. Під разовим порушенням необхідно розуміти протиправну поведінку, що є обмеженою в часі, вчинену саме разово (одну дію або бездіяльність). Так, зокрема, в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2019 року у справі № 461/605/18 суд зазначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним заподіяно чи могло бути заподіяно шкоду, істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер, зокрема, неналежне керівництво роботою ввіреного підрозділу, ослаблення контролю за роботою підлеглих працівників тощо, це не дає підстав для звільнення керівника за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України. За таких обставин, акт про результати перевірки контролюючого органу з окремих питань організації роботи підприємства, висновки якого є підставою для оформлення наказу про звільнення і який не містить даних про одноразове грубе порушення керівником трудових обов`язків, а містить лише фіксацію загальних недоліків та порушень в організації роботи, не може бути належним доказом правомірності звільнення керівника за п. 1 ст. 41 КЗпП. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 666/557/16-ц вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має\~право на\~працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 29 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний до початку роботи роз`яснити працівникові його права й обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці. Отже, до посади, яку обійматиме працівник, повинно бути складено посадову інструкцію, ознайомити з нею під підпис потрібно до початку роботи працівника. Ознайомлення працівника з посадовою інструкцією під підпис надає можливість уникнути спору про зміст трудових функцій працівника, а також у зв`язку з порушенням працівником трудових обов`язків, відсутність посадових інструкцій може бути кваліфіковано як порушення законодавства про працю. Будь-який працівник зобов`язаний не тільки належно виконувати свої трудові обов`язки, покладені на нього трудовим договором, а й\~дотримуватися трудової дисципліни. Дисциплінарне стягнення - це відповідальність працівника за вчинення дисциплінарного проступку. Трудове законодавство не містить визначення дисциплінарного проступку. Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі невиконання чи неналежного виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Стягнення має відбуватися в межах та порядку, визначених законодавством, щоб притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, потрібно довести, що проступок мав місце і працівник знає, що вчинив порушення.\~З переліком покладених на нього обов`язків працівник обов`язково має бути ознайомлений під розпис. Порядок накладення дисциплінарних стягнень прописано у статях 147-152 КЗпП, підпорядковано певним правилам, від правильності та своєчасності виконання яких залежить законність стягнення. Будь-які заходи дисциплінарного стягнення застосовуються\~тільки після з`ясування всіх обставин. Роботодавцеві потрібно розібратися у всіх нюансах того, що сталося, встановити в поведінці (дії або бездіяльності) працівника провину, оцінити її ступінь, виявити причини і обставини порушення трудової дисципліни, а значить, визначити справедливу міру дисциплінарного покарання. Стягнення має відповідати тяжкості вчиненого проступку. Обов`язковою ознакою дисциплінарного проступку є наявність вини. У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості:не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки не доведено його вину у вчиненні порушення. Обов`язок довести вину працівника лежить на роботодавцеві, у зв`язку з чим\~документальному оформленню конкретного порушення трудової дисципліни і безпосередньо накладенню стягнення роботодавцеві слід приділяти особливу увагу. Важливою умовою застосування дисциплінарного впливу є дотримання встановлених строків. Відповідно до\~частини першої\~статті 148 КЗпП\~дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше 1 місяця з дня його виявлення. Слід звернути увагу, що місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення обчислюють не з дня виявлення факту порушення, а саме з дня виявлення проступку. Перш за все роботодавець повинен зафіксувати той проступок (дію або бездіяльність) працівника, який є порушенням і за який планується застосувати стягнення. (акт, доповідна записка або інше). Фіксація вчинення проступку необхідна для дотримання строків притягнення до відповідальності. Днем виявлення дисциплінарного проступку вважається день, коли про проступок стало відомо особі, якій безпосередньо підпорядковується працівник. Відповідно до статті 149 КЗпП\~до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, щоб належним чином з`ясувати причини і обставини вчиненого дисциплінарного проступку, аби визначити справедливий баланс прав сторін, як роботодавця так і працівника. Якщо пояснення вимагалися або були надані\~після накладення стягнення, то таке стягнення вважається накладеним\~неправомірно (навіть якщо працівник був винен у порушенні). Відповідно до вимог частини четвертої статті 149 КЗпП\~стягнення має бути оголошено в наказі або розпорядженні й повідомлено працівникові під розпис. Ознайомити працівника з наказом про накладення дисциплінарного стягнення роботодавець повинен упродовж 3 днів із дня його видання. Недотримання 3-денного строку означає, що порядок застосування дисциплінарного стягнення порушено, а це є безумовною підставою для оскарження такого стягнення. Відповідно\~ст.233 КЗпП України\~- працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен бути зізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Будь-які заходи дисциплінарного стягнення застосовуються\~тільки після з`ясування всіх обставин та оцінки досліджених фактів, чого не було здійснено відповідачем та крім того вказаний наказ не надано було своєчасно для ознайомлення позивачу, що є порушенням процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності та його скасуванню. Відповідач не надав суду належних доказів щодо встановлення вини позивача порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і\~порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Аналіз оскаржених наказів та підстав для їх складання свідчать про порушення відповідачем вимог нормативно-правових актів, що встановлюють правові підстави та процедуру притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Факти, про які йдеться в оскаржуваних наказах, належними і допустимими доказами не підтверджені і навіть не були встановлені шляхом проведення перевірок, оцінки дій позивача, склададання актів, аналізу та дослідженню виявлених фактів на предмет порушення трудової дисципліни. Невстановлення вини працівника і інших обов`язкових умов (дії або бездіяльності) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і\~порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків\~свідчить про відсутність правових підстав для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності (правові позиції викладені Верховним Судом: у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 березня 2021 року : по справі № 219/2474/19; у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 лютого 2021 року по справі N 320/2987/19; у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 лютого 2021 року по справі № 359/3716/18; у складі колегії судців Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17 лютого 2021 року по справі N 554/285/19) Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України\~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.139\~КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП України). Згідно з\~ст.147-152 КЗпП України\~дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст.149 КЗпП України). Згідно з\~статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу). З системного аналізу вище вказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного невиконання або неналежного виконання покладених на нього саме трудових обов`язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені\~статтями 147-149КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховано усі обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з аналізу норм\~КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши докази наявні у справі, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено фактів, що при виконанні позивачем трудових обов`язків наявні винні дії або дії, які скоєні умисно чи з необережності, що можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача, оскільки накази про накладення на позивача дисциплінарних стягнень не відповідають вимогам трудового законодавства, мають загальний характер, зокрема в них не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків, за відсутності достатніх даних про винні дії позивача щодо невиконання ним трудових обов`язків, які б могло бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, тобто не дотримано основних вимог\~КЗпП України\~щодо конкретизації порушення, з`ясування усіх обставин та проведенню перевірок, з метою встановлення та доведеності винних дій позивача, належного відібрання пояснень, мотивації їх неприйняття та дотримання термінів, не\~враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Що стосується вимоги позивача про покладення судових витрат на відповідача, суд зазначає, що квитанціями про оплату судового збору, які містяться в матеріалах справи підтверджено оплату трьох позовних вимог немайнового характеру (позовна заява станом на 2021 рік) та однієї вимоги немайнового характеру (позовна заява зі змінами 2022 року), які судом були задоволені, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати за сплату судового збору в розмірі 3 716 грн. 40 коп. (2274+992,40).

Outcome: approved