Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Короткий виклад позовних вимог та рух справи 23.02.2022 позивач звернулась з позовом в суд до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. У позові просила визнати її право власності спадкове майно згідно заповітів [PERSON] , складених 22.08.2917, посвідчених секретарем Жміївської сільської ради Симоненко В.Г., зареєстрованих в реєстрі за №3 та №4, а саме: -На частину земельної ділянки 0,05 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 400164, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 3222081201:03:005:0018; -На частину земельної ділянки 0,19 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 400165, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 3222081201:03:005:0019. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняла його дружина, [PERSON] , але не оформила спадкових прав у встановленому законом порядку. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] . Після звернення в нотаріальну контору позивач дізналася про зазначені вище заповітів, якими [PERSON] заповіла їй частину свого майна (розмір земельних ділянок, що заповідався зазначений у прохальній частині позову). 24.12.2019 [PERSON] звернулась до суду про визнання зазначених заповітів недійсними (справа № 366/3207/19). Рішенням від 23.12.2020 у задоволенні позву відмовлено. Рішення набрало законної сили 02.02.2021. 04.09.2021 нотаріус постановою № 780/02-31 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що у посвідчених заповітах не вказані арифметичні дроби (площі земельних ділянок у заповіті та державних актах не співпадають), а згоди між спадкоємцями на поділ землі немає. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом про визнання її права власності на нього. Рух справи 23.02.2002 позивач звернулась з позовом до суду. Рішенням зборів суддів Іванківського районного суду від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією рф, тимчасовою окупацією території, яка підпадає під юрисдикцію Іванківського районного суду, здійснення судочинства було зупинене. Після деокупації, розпорядженням голови ВС від 21.04.2022 № 18/0/9-22 з 22.04.2022 територіальна підсудність судових справ була відновлена. 23.04.2022 позовну заяву [PERSON] ухвалою судді залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, після усунення яких, ухвалою від 29.04.2022 відкрите провадження, підготовче судове засідання призначене на 30.05.2022, яке відкладене, у зв`язку з неявкою сторін, на 29.06.2022. 31.05.2022 та 07.06.2022 відповідач, Іванківська селищна рада, надіслала до суду лист, у якому зазначала, що не оспорюють право позивачки на спадкову земельну ділянку, а тому не є належним відповідачем у справі, оскільки із позовної заяви слідує, що право на спадкове майно може оспорювати інший спадкоємець: [PERSON] 22.06.2022 представником позивача, адвокатом Проходою Ю.В., подано клопотання з новою редакцією позовної заяви, де відповідачем зазначено державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Веробей Т.П. та змінено позовні вимоги: позивач просив визнати незаконною та скасувати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 28.06.2022, представником позивача, адвокатом Проходою Ю.В., згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України, подано клопотання у якому він просив не розглядати позовну заяву, подану у новій редакції до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. про та визнання незаконною та скасувати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та подано нову редакцію позовної заяви, в якій відповідачем зазначив другого спадкоємця, [PERSON] , а державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Веробей Т.П., зазначив як третю особу, просив: Визнати за позивачкою у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку розміром 0.25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на земельну ділянку розміром 0,2674 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в [ADDRESS] . Ухвалою від 29.06.2002 неналежного відповідача, Іванківську селищну раду, замінено на належного зазначеного представником позивача у остаточній редакції позову: на [PERSON] , та залучено до участі у справі у якості третьої особи державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Тетяну Петрівну. Підготовче судове засідання відкладене на 27.07.2022, та за заявами відповідачки, [PERSON] , на 20.09.2022. 20.09.2022 підготовче судове засідання закрите, розгляд справи по суті призначений на 20.10.2022, яке, у звязку з неявкою сторін відкладене на 18.11.2022, 20.12.2022, 10.01.2023. Позиції сторін Позивач та\~її представник у судове засідання не зявились . Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач чи\~її представник у судове зсідання не зявились. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, відзиву на позов не подали. Третя особа у судове засідання також не зявилась . Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіславши до суду лист, у якому просила справу розглянути без її участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Суд, відповідно до\~ст.\~247 ЦПК України,\~розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини та застосовані норми права [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть ( а.с. 40). Згідно з державним актом серії ЯИ № 400164 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка , розташована в [ADDRESS] розміром 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (кадастровий номер 3222081201:03:005:0018) (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Згідно з державним актом серії ЯИ № 400165 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, розташована в [ADDRESS] розміром 0,2674 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, тобто саме такий розмір земельної ділянки, а не 0,25 га, як зазначено у державному акті, державою визнаний власністю [PERSON] ( а.с. 7). Згідно з витягами з державного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 322081201:03:005:0019 розмір земельної ділянки становить 0,2674 га (а.с. 14,15), а земельної ділянки 3222081201:03:005:0018 становить 0,2472 га ( а.с.16,17). Суд звертає увагу на те, що держава згідно із зазначеним вище витягом з реєстру визнає за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 0, 2472 га, а не 0, 25 га, як зазначено у державному акті про право власності на земельну ділянку Після його смерті спадщину шляхом спільного проживання прийняла його дружина, [PERSON] , що підтверджується довідкою Жміївської сільської ради Іванківського району Київської області № 598 від 25.10.2019 ( а.с.41). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась ( а.с.41-43). \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть ( а.с. 36). За життя [PERSON] склала заповіти, якими частину земельної ділянки 0,05 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 400164, яка розташована в [ADDRESS] ( кадастровий номер 3222081201:03:005:0018) та частину земельної ділянки 0,1900 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 400165, яка розташована в [ADDRESS] ( кадастровий номер 3222081201:03:005:0019), заповіла своїй онуці, [PERSON] . Заповіти посвідчені секретарем сільської ради Симоненком Віктором Григоровичем 22.08.2017 за реєстровим № 03 та 04.(а.с.9,10). \~ \~ \~ \~У 2020 [PERSON] звернулась до Іванківського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання зазначених заповітів недійсними. Рішенням від 23.12.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили ( справа № 366/3207/19, провадження № 2/366/164/20). Рішення опубліковано в ЄРСР, і є загальнодоступним. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] , за даними спадкової справи, копія якої надана суду нотаріусом, спадщину прийняли [PERSON] ( заявою № 981 від 20.09.2019) та [PERSON] (заявою № 1140 від 06.11.2019) ( а.с.35,39). \~ \~ \~ \~Постановою нотаріуса № 780/02-31 від 04.09.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені вище земельні ділянки розміром 0, 25 га та 0,2674 га, які належали [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що в заповітах, посвідчених Жміївською сільською радою 22.08.2017 за реєстрами № 03 та 04 не вказані арифметичні дроби (площі земельних ділянок у заповіті та в державних актах не співпадають). Згоди між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] на поділ землі немає. За даними нотаріальної контори після [PERSON] шляхом спільного проживання спадщину прийняла його дружина, [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положенням\~ст.1223 ЦК України: право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1); у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(ч.2); право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3). Відповідно до ч.1\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ч.1\~ст.1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1\~ст.1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.2\~ст.1236\~ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За положеннями\~ст.1268 ЦК України: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1); спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3); незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5). Відповідно до ч.5\~ст.1269 ЦК України, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, з урахуванням того, що позивач і відповідач прийняли спадщину у встановлений законом строк і не відмовились від неї протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, вважається, що спадкове майно належить їм з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.2.2012р за №282/20595): - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (підпункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ); - видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього (підпункт 4.20 пункту 4 глави 10 розділу ІІ). \~\~\~ \~ \~ \~ \~Отже, нотаріус був позбавлений можливості видати сторонам свідоцтва про право на спадщину за вказаним вище заповітом, оскільки в наданих державних актах не існує окремих земельних ділянок площею 0,05 га та 0,19 га та залишку від заповіданих, які б складали земельні ділянки площею, які в цілому належали [PERSON] , і за законом успадкувала [PERSON] . Крім того, у правовстановлюючому документі та у витягу з Державного земельного кадастру розмір земельних ділянок не співпадає, а спадкоємці не дійшли згоди щодо поділу земельних ділянок на окремі належні їм за результатами спадкування. А тому спір підлягає вирішенню в судовому порядку. Позивач згідно із заповітом має право на спадкове майно, яке їй заповіла спадкодавець, а саме: на 0,05 га із земельної ділянки із кадастровим номером 322081201:03:005:0018, решта земельної ділянки спадкується відповідачем (0,2472 - 0,005= 0,1972 га); на 0,1900 га із земельної ділянки із кадастровим номером 3222081201:03:005:0019, решта земельної ділянки спадкується відповідачем (0,2674-0,19 га=0,0774 га). А частка позивача за заповітом із земельної ділянки площею 0,2472 га (кадастровий номер 3222081201:03:005:0018) розміром 0,05 га складає 250/1236 частин, а у земельній ділянці площею 0,2674 га (кадастровий номер 3222081201:03:005:0019) розміром 0, 19 га складає 1900/2674 частин. Тобто, позивач має право на спадщину у відповідному розмірі зазначеному у заповіті (у відповідній частці) і це жодним чином не порушує прав відповідача на спадкове майно, яке належить їй в порядку спадкування за законом. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково ( в частці земельних ділянок, розмір яких зазначений у заповіті). Оскільки остаточні позовні вимоги викладені щодо земельних ділянок в цілому, це перевищує розміри розпорядження щодо яких у заповіті зробила спадкодавець. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України: - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2). Подаючи позов з первісними вимогами ( щодо визнання права власності на земельні частки у розмірах, визначених у заповіті) позивач сплатила в установленому законом розмірі 992,40 грн. судового збору (а.с.29).

Outcome: partial