Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиті послуги централізованого опалення в сумі по 37 769,01 грн. та 16 384,51 грн. відповідно, в обґрунтування якого зазначає, що квартира [ADDRESS] , співвласниками якої є відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. Із 01.10.2015 року по 01.05.2022 року відповідачі не сплачували у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 16 червня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляли. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.11.2021 за №284314344, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/3 частці. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із витребуваної судом копії спадкової справи №26/2011, заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А. до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що за шість місяців до смерті, на день смерті та протягом шести місяців після смерті останнього у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані дочка [PERSON] та онука [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 (шість місяців з часу відкриття спадщини) цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Таким чином, аналіз наведених норм цивільного законодавства та наявні у матеріалах спадкової справи докази №26/2011 дають суду підстави стверджувати, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Заборгованість по обслуговуванню квартири станом на 01.05.2022 року складає 49 153,52 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У силу статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно із ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як передбачено ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] , співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, однак відповідачі порушують свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з них заборгованість в сумі по 37 769,01 грн. та 16 384,51 грн. відповідно на користь позивача пропорційно розміру їх часток у власності. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved