Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Золотоніська районна державна нотаріальна контора. Заяву обгрнутовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 року, яке набрало законної сили 03.01.2020 року встановлено факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] був її рідним батьком. [INFO] померла її рідна сестра по батькові [PERSON] , [INFO] . Після смерті сестри відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме будинок та земельний пай у [ADDRESS] З метою звернення до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва на право на спадщину за законом нотаріусу необхідно подати документ, який свідчить про те, що померла є її рідною сестрою, а саме її свідоцтво про народження. 02.09.2022 року з метою отримання свідоцтва про народження померлої сестри [PERSON] вона звернулася до Державного архіву Черкаської області. 15.09.2022 року отримала відповідь про те, що запис акту про народження [PERSON] по с. Вереміївка Золотоніського (раніше Чорнобаївського) району Черкаської області за 1931 рік не виявлено. Перевірка проведена за три роки. Також повідомлено, що книги реєстрації актів про народження по зазначеному населеному пункту з 1931-1932 роки збереглися частково. Отже, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно вимушена звернутися до суду з зазначеною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення з метою підтвердження, що вона спадкоємиця є рідною сестрою [PERSON] (встановлення родинних відносин). На підставі наведеного просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2022 року відкрите провадження у справі. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 року, яке набрало законної сили 03.01.2020 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] [INFO] року народження , який помер [INFO] був рідним батьком [PERSON] . Вказаним судовим рішенням встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] . Її матір`ю є [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження не зазначено. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 02.03.1975 року серія [NUMBER] , - між [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народження 02.03.1975 року було укладено шлюб. Прізвище подружжя після одруження - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] [INFO] року народження , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] . Згідно до довідки Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 11.09.2019 року №615, - [PERSON] , який помер [INFO] (актовий запис від 02.09.1975р.) згідно запису у погосподарських книгах Тимченківської сільської ради числиться по прізвищу [PERSON] . Відповідно до погосподарських книг №8 за 1961-1963рр. особовий рахунок № [NUMBER] , № [NUMBER] за 1967-1970рр. особовий рахунок № [NUMBER] , № [NUMBER] за 1974-1976рр. особовий рахунок № [NUMBER] членами однієї сім`ї вказані: дружина - [PERSON] 1919 року народження, чоловік - [PERSON] 1904 року народження, дочка - [PERSON] [INFO] року народження . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають в селі Тимченки Чорнобаївського району Черкаської області, в заявах, посвідчених секретарем Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Демиденко Л.П., підвердили факт, що [PERSON] 1904 року народження був батьком [PERSON] . Він дійсно проживав з її матір`ю [PERSON] і вони мали спільну дочку [PERSON] 1955 року народження. він виховував та утримував її до своєї смерті (1975 року). Він не перебував в шлюбі з [PERSON] та вони 20 років прожили в цивільному шлюбі та не були розписані. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, [PERSON] просить суд встановити факт що [PERSON] [INFO] року народження , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Встановлення вказаного факту їй необхідно для отримання спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . З метою отримання свідоцтва на право на спадщину за законом нотаріусу необхідно подати документ, який свідчить про те, що померла є її рідною сестрою, а саме її свідоцтво про народження. Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами. Згідно із ч. 7 ст. 19 ЦПК окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процессу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов`язки, неслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процессу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процессу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підтвердження своїх вимог, заявником до суду надано копію паспорта [PERSON] , з якого вбачається що вона народилася [INFO] в с. Вереміївка Чорнобаївського району Черкаської області. Згідно повідомлення Державного архіву Черкаської області від 15.09.2022 року, запис акту про народження [PERSON] по с. Вереміївка Золотоніського (раніше Чорнобаївського) району Черкаської області за 1931 рік не виявлено. Перевірка проведена за 3 (три ) роки. Книги реєстрації актів про народження по зазначеному населеному пункту за 1931-1932 роки збереглися частково. Як вбачається з листа Другої золотоніської державної нотаріальної контори від 16.11.2022 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена в Чорнобаївській державній нотаріальній конторі Золотоніського району Черкаської області. Так, ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року «Про Судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Слід зазначити, що родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Відповідно до правових норм Сімейного кодексу України (ст.26, ст. 259) поняття «рідні особи» є узагальнюючим для повнорідних та неповнорідних родичів. Зокрема, відповідно до ч.2 ст. 26 СК України повнорідними є брати і сестри, які мають спільних батьків. Неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька. У шлюбі між собою не можуть перебувати двоюрідні брат та сестра, рідні тітка, дядько та племінник, племінниця. Відповідно до ст. 259 СК України права та обов`язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри. Таким чином, чинне законодавство не містить поняття «єдинокровних» родичів, про яке вказує відповідач в апеляційній скарзі, проте згідно з вищенаведеними правовими нормами Сімейного кодексу України, рідними родичами є як повнорідні (що мають спільних батьків), так і неповнорідні (що мають спільну матір або спільного батька) родичі. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до вказаної постанови, особа може звернутися до суду за захистом своїх прав лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Разом з тим, підпунктом 4.2, 4.9, 4.10,4.12, 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 2 частиною 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Заявником під час розгляду справи не було додано постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що нею не надано документів, які підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем, що б позбавляло її права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та було підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви. На підставі наведеного ст.ст. 26, 259 СК України, ст.ст. 12, 13, 18, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280, 284 , 293, 294, 315 ЦПК України,-

Outcome: dismissed