Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача адвокат Андрусенко І.Я., звернувшись до суду з позовом в інтересах [PERSON] , просить визначити останній додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги представника позивача мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить: -житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] ; -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,03 га, що розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №669833. На вказане майно спадкодавцем було складено заповіт на ім`я позивача. Однак після звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав [PERSON] було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача вважає, що вказаний строк [PERSON] пропущено з поважних причин, оскільки про наявність складеного спадкодавцем заповіту вона не знала. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав позивача для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви для прийняття спадщини вважаючи причини пропуску строку поважними. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте представник позивача в позовній заяві просить дану справу розглянути без його участі та без участі позивача. Відповідач - представник Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що позовні вимоги визнає, з обставинами викладеними в позові погоджується та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне. [INFO] у віці 83 років в с.Бобрівники Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Ще за життя [PERSON] склала заповіт на спадкове майно яке належало їй. Так, згідно складеного 23.04.2007 року [PERSON] в с.Лядське Монастириського району Тернопільської області заповіту, посвідченого секретарем Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №60, спадкодавець на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, що їй буде належати на день смерті де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право [PERSON] . У той же час, листом завідувача Монастириської державної нотаріальної контори від 29.11.2022 року № 352/02-14 позивачу відмовлено у можливості оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутній факт прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а саме у строк, передбачений ст.\~1270\~ЦК України та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також, судом встановлено, що [PERSON] про існування заповіту, складеного [PERSON] на її ім`я не знала так як після смерті спадкодавця, Лядська сільська рада не здійснила виклик [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Про заповіт позивач дізналася лише в листопаді 2022 року, коли отримала копію заповіту в Монастириській міській раді, що підтверджується відповіддю Монастириської міської ради на запит представника позивача від 22.11.2022 року за №1591/02-20 від 30.11.2022 року. У відповідності до повідомлення Монастириської державної нотаріальної контори №370/01-16 від 13.12.2022 року встановлено, що згідно даних Спадкового реєстру не заводилось спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . V. Джерела права й акти їх застосування. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Даючи оцінку спірним правовідносинам щодо пропущеного позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини суд, виходить із такого. Приписами ст. 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1ст. 1218 ЦК України). Заповіт є особистим розпорядженням спадкодавця, зробленим на випадок смерті, основним змістом якого є призначення спадкоємця або спадкоємців, а також визначення юридичної долі майна. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в\~сільських населених\~пунктах -\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. До поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкодавця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17). Отже аналіз вищевказаних положень цивільного законодавства дає підстави для висновку, що порядок прийняття спадщини є жорстким та імперативним, пропуск строку тягне за собою втрату права на спадкування, а надання додаткового строку має розглядатися як виключний порядок поновлення прав того спадкоємця, який дійсно не мав можливості прийняти спадщину. Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень\~ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена\~\~ на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,\~\~також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Встановивши, що [PERSON] буда необізнаною про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» не були здійснені повідомлення\~та виклик спадкоємця за заповітом, суд\~дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Інші можливі спадкоємці після смерті [PERSON] про свої спадкові права не заявляли, відумерлою спадщина не визнавалась. Наведені норми матеріального права та фактичні обставини справи, у їх сукупності, дають підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved