Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] у віці 72 роки, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Холосненської сільської ради Коростенського району, Житомирської області, про що 18.06.2008 року складено відповідний актовий запис №15. 10.12.2008 року Коростенською районною державною нотаріальною конторою Житомирської області була заведена спадкова справа № 472/2008. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] [INFO] , є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.07.1961р. [PERSON] [INFO] , є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.11.2019 р. [PERSON] [INFO] , є дочкою померлого [PERSON] . Згідно ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 14.10.2004 року [PERSON] , склав заповіт відповідно до змісту якого: Я, [PERSON] , що проживаю в селі Злобичі, Коростенського районну Житомирської області, на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: все належне мені майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що ще буде мені належати на день моєї смерті та на, що я за законом матиму право, в тому числі жилий будинок з всілякими господарськими і побутовими будівлями і спорудам, які знаходяться в селі Злобичі Коростенського району, Житомирської області заповідаю своєму сину [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку, ощадну книжку рахунок № [NUMBER] , ощадкаса № 281 заповідаю дочкам : 1. [PERSON] 2. [PERSON] . 14.10.2004 року заповіт посвідчено секретарем Холосненської сільської ради Сапожник Оксаною Миколаївною Коростенського району Житомирської області, та зареєстровано в реєстрі №35. Згідно ч.1 ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 08.12.2008 року до Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області, [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини, посвідчена приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневичем С.О. зареєстрованої в реєстрі за № 3772. 14.11.2008 року [PERSON] подала до Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області заяву, відповідно до змісту якої вона відмовилася від прийняття спадщини після померлого гр. [PERSON] , на користь сестри [PERSON] . Заява посвідчена приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Луганської області Подольським Р.В., що зареєстрована в реєстрі за № 1951. 02.11.2021 року Коростенською районною державною нотаріальною конторою було надано відмову № 971/02-14, відповідно до змісту якої [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно з підстав пропущення строків 6 (шість) місяців який починається з часу відкриття спадщини визначених ст.1270 ЦК України. Згідно ч. 2.ст.1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 10.11.2021 року [PERSON] , що є спадкоємцем яка прийняла спадщину, надала згоду на подачу [PERSON] заяви до Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області про прийняття спадщини, що підтверджується заявою засвідченою приватним нотаріусом Івчуком С.С., що зареєстрована у реєстрі № 5422. 16.11.2021 року [PERSON] подав заяву до Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області, про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем відповідно до заповіту, підстав для усунення від права на спадкування відсутні. Згідно ч.1. ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно ч.1, 2 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них Із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до довідки № 408/19-13 від 21.10.2021 року виданої виконкомом Коростенської міської ради Житомирської області, про те, що на праві особистої власності громадянину [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] , належить житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису в по господарський книзі №4 с.Злобичі за 2016 - 2023 роки, номер об`єкта по господарського обліку 02-0449-1. [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , житлом забезпечена, що підтверджується Довідкою №407/19-13 від 19.10.2021 р. виданої виконкомом Коростенської міської ради Житомирської області, про те, що на праві особистої власності громадянці [PERSON] [INFO], належить житловий будинок [ADDRESS] , згідно договору купівлі- продажу від 03.08.2007 року. 22.05.2022 року Коростенською районною державною нотаріальною конторою, була надана відповідь №139/01-16, на заяву від 18.04.2022 року стосовно видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом до майна померлого [PERSON] та повідомлено : що заповіт складений секретарем Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області так, що не може визначити справжню волю заповідача, щодо розпорядження спадковим майном на випадок своєї смерті, а отже порушено основний принцип при складанні заповіту - волевиявлення заповідача. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається Іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1, п.2 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON] належить на праві власності земельні ділянки визначені в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №172050, загальною площею 3,75 га. на території Холосненської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010427000314 від 13 вересня 2004 року. Земельні ділянки визначені в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №172050, від 13 вересня 2004 року, складаються з двох земельних ділянок, а саме: Відповідно до інформації яка міститься в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, земельної ділянки під кадастровим номером 1822386400:08:000:0003, загальною площею 3.1102 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1805177132018 від 04.05.2018 р. Відповідно до інформації яка міститься в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, земельної ділянки під кадастровим номером 1822386400:08:000:0003, загальною площею 0.6431 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сіножаті). [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка визначена в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №172050, від 13 вересня 2004 року за спільною згодою сторін буде належати [PERSON] , з даних підстав воля батька померлого [INFO] [PERSON] визначена в заповіті влаштовує спадкоємців, але отримати свідоцтво про право на спадщину не є можливим. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] . Одночасно просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельні ділянки визначені в державному акті на право власності серії ЖТ № 172050 виданого на ім`я [PERSON] , загальною площею 3.75 га, що знаходиться в селі Злобичі, на території Холосненської сільської ради, Коростенського району Житомирської області, що складається земельних ділянок під кадастровим номером 1822386400:09:000:0188 загальною площею 0.6431 га. (сіножаті), під кадастровим номером 1822386400:08:00:0003 загальною площею 3.1102 (рілля). Сторона позивача письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. У зв`язку з цим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 72 років в с.Злобичі Коростенського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області 18.06.2008 року, копія якого міститься у спадковій справі №472, заведеній 10.12.2008 року. З довідки старости с.Холосне, с.Злобичі, с.Нивки від 19.10.2021 року за №406/19-13 слідує, що [PERSON] , померлий [INFO] , дійсно був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] . 14.10.2004 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Холосненської сільської ради Сапожник О.М. Зі змісту заповіту слідує, що [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, взагалі все те, що буде йому належати на день смерті , на яке за законом він матиме право, в тому числі жилий будинок з всілякими господарськими і побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Злобичі Коростенського району Житомирської області заповідає своєму сину [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку, ощадкнижку на рахунок №9155/10-16/541 в ощадкасі № 281 заповідає дочкам: [PERSON] , [PERSON] . Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі заяви [PERSON] 10.12.2008 року Коростенською районною державною нотаріальною конторою Житомирської області заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] Петренка [PERSON] за №472. Копія вказаної спадкової справи була надана на вимогу суду. З матеріалів вказаної спадкової справи слідує, що 10.12.2008 року до Коростенської ДНК надійшла заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь сестри [PERSON] . Зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] відбулась при реєстрації шлюбу, на підтвердження чого у спадковій справі наявна копія свідоцтва про шлюб. Статтею 1273 ЦК України передбачено право спадкоємця за заповітом або за законом на відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. 10.11.2021 року за згодою [PERSON] , наданою згідно ч.2 ст.1272 ЦК України, від [PERSON] було прийнято заяву про прийняття ним спадщини за законом і за заповітом після смерті батька. Ступінь родинного зв`язку між [PERSON] та сторонами у справі стверджується наявними у справі документами. Адвокат Шевчук О.С., як представник [PERSON] , який одночасно представляє інтереси позивача у даній справі- [PERSON] , звертався до нотаріуса по питанню оформлення спадщини. На своє звернення отримав листи, зміст яких містить інформацію про те, що у заповіті існують суперечності. Зокрема усе майно заповідається [PERSON] , разом з тим Державний акт на земельну ділянку, ощадна книжка рахунок № [NUMBER] в ощадкасі № 281 заповідаються [PERSON] та [PERSON] . Одночасно нотаріус вказав, що має претензії до правової оцінки складеного заповіту. Зі змісту заповіту слідує, що [PERSON] та [PERSON] заповідалися документи, а не нерухоме або рухоме майно, як об`єкти матеріального світу. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, предметом спадкування може бути майно, а не правовстановлюючий документ, при зазначенні якого в заповіті не наводиться його реквізитів та найменування майна, зокрема серії, номеру, дати видачі та органу, який його видав, місцезнаходження земельної ділянки, кадастровий номер, цільове призначення, площа. Питання про тлумачення заповіту, в ході чого можливо було з`ясувати зміст заповіту як дійсного одностороннього правочину, та встановити справжнє волевиявлення заповідача, сторонами не порушувалось. З урахуванням наведеного суд позбавлений можливості визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки визначені в Державному акті на право власності серії ЖТ № 172050 виданого на ім`я [PERSON] , загальною площею 3.75 га, що знаходиться в селі Злобичі, на території Холосненської сільської ради, Коростенського району Житомирської області, що складається земельних ділянок під кадастровим номером 1822386400:09:000:0188 загальною площею 0.6431 га. (сіножаті) та під кадастровим номером 1822386400:08:00:0003 загальною площею 3.1102 (рілля) в порядку спадкування за заповітом. Вимога про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] також задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на законі. Так, положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на спадщину кожного із спадкоємців носить самостійний характер і повинно бути обґрунтовано та підтверджено. Отже, позивач може звернутися до суду за захистом лише своїх порушених прав, а на таке звернення в інтересах відповідача повноважень, згідно чинного цивільно-процесуального Кодексу України, позивач не має. З вимогою про визнання права власності в порядку спадкування одночасно зазначено про розподіл майна. Слід зазначити, що сторони у справі одночасно являються спадкоємцями [PERSON] за законом. Частиною 3 ст.1267 ЦК України передбачено, що спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщини когось із них. Вимоги вказаної норми Закону сторонами не дотримано. В матеріалах справи відсутні докази про те, що питання про реалізацію спадкових прав у порядку спадкування за законом не може бути вирішено в органах нотаріату. Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" питання пов`язані з реалізацію спадкових прав підлягають судовому розгляду лише в разі неможливості їх вирішення в нотаріальній конторі. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Вийти за межі позовних вимог суд не вправі. Отже, розглянувши дану справу в межах пред`явлених вимог та поданих доказів, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed