Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі банк, АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 серпня 2019 року в сумі 217\~278,66 грн станом на 16 травня 2021 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву від 19 серпня 2019 року. Шляхом підписання вказаної заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами ", які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався положеннями п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, згідно яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку. В подальшому відповідач отримав картку типу «Преміальна картка World Elite» з кредитним лімітом до 400 000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у відповідних розмірах згідно доданого розрахунку. Відповідач [PERSON] порушив умови договору, суми кредиту в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 16 травня 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 217\~278,66 грн, яка складається із заборгованість за тілом кредиту 195\~196,59 грн, в тому числі: 148\~627,51 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 46\~569,08 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 8979,20 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 13\~102,87 грн. Посилаючись на наведене, банк просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. 15 вересня 2021 року представник відповідача адвокат Мельник Ю.О. подав відзив на позов. Вказав, що позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги в частині сплати заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту, за нарахованими та простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19 серпня 2019 року, посилається на Витяг з «Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт» та Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк», що розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження про те, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідач ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема саме у зазначених розмірах і порядку нарахування. Крім цього, інформація із сайту банку не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиялення і дій однієї сторони в даному випадку банку, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В даному випадку відповідачем, як клієнтом банку, не було підписано жодних умов та правил надання банківських послуг. Надані позивачем «Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанк» не містять підпису відповідача, оскільки останній не узгоджував даних умов та правил. Крім цього, у позовній заяві позивач вказує, що відповідач не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив умови кредитного договору. Однак, 30 квітня 2021 року відповідачем було внесено кошти на рахунок, для якого відкрито кредитну картку, в розмірі 8000 грн. Також, грошові кошти на рахунок кредитної карти було внесено 21 січня 2021 року в розмірі 29\~000 грн, 22 жовтня 2020 року в розмірі 1800 грн та 46\~000 грн, 24 вересня 2020 року в розмірі 5000 грн, 23 вересня 2020 року в розмірі 19\~000 грн та інші зарахування грошових коштів, які відображені у виписці за договором станом на 17 травня 2021 року, яку долучено до позовної заяви. Разом з тим, 20 серпня 2019 року залишок на картковому рахунку відповідача становив 0 грн, однак 28 серпня 2019 року такий залишок, згідно з поданою випискою, становив вже мінус 200\~546,90 грн. За даними виписки в період з 20 серпня 2019 року по 28 серпня 2019 року жодних операцій з картковим рахунком проведено не було. Очевидно, що вказану заборгованість нараховано банком неправомірно, оскільки сума заборгованості в невідомому порядку і за невідомих обставин з 0 грн зросла до 200\~546,90 грн. Вказані обставини свідчать про маніпуляції позивача, клієнтом якого є відповідач, з сумою заборгованості. Також, виписка, долучена позивачем, не містить всіх обов`язкових реквізитів, які встановлені для виписок, а тому не відповідає вимогам, які визначені законодавством як обов`язкові для даного виду первинних документів. долучений позивачем паспорт споживчого кредиту та заява-анкета про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису відповідача, оскільки останній не узгоджував даного паспорту кредиту, підпис наявний у паспорті споживчого кредиту, належить не відповідачу, а іншій невідомій особі. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 08 жовтня 2021 року представник позивача подала відповідь на відзив. Вказала, що відповідач активно користувався кредитною карткою, здійснював розрахункові операції, зокрема здійснював нею платежів та частково погашав заборгованість, в тому числі після 20 серпня 2019 року. Вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання відповідачем та сплату відсотків за його користування. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених укладеним між ними договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачем було частково сплачено заборгованість по договору, однак, вказаних коштів недостатньо для погашення заборгованості по кредиту, оскільки відповідач ухиляється від належного виконання зобов`язань та йому нараховуються відсотки. Стосовно доводів представника відповідача про те, що підпис [PERSON] в анкеті від 19 серпня 2019 року та паспорті споживчого кредиту від 19 серпня 2019 року йому не належить, зазначила, що несправжність підпису Зарембського ,В може бути підтверджено лише почеркознавчою експертизою, яка в даній справі не проводилась. 31 грудня 2021 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 19 серпня 2019 року в розмірі 147\~758,78 грн, в якості заборгованості за тілом кредиту. 29 грудня 2022 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 19 серпня 2019 року в розмірі 77 858,26 грн, в якості заборгованості за тілом кредиту. 04 січня 2022 року представник відповідача адвокат Мельник Ю.О. подав заяву про розстрочення виконання рішення суду. Просив розстрочити виконання рішення суду про стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 77 858,26 грн на 12 місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 6488,19 грн рівними частинами на поточний рахунок АТ «ПриватБанк». В обгрунтування заяви зазначив, що заявлена позивачем до стягнення сума боргу в розмірі 77\~858,26 грн є занадто великою для сплати єдиним внеском. Відповідач на даний час виплачує інший кредит, сума якого становить 183\~583,97 грн. Враховуючи наведене, стрімкий ріст курсу валют, збільшення цін на продукти та всього необхідного для проживання, просив задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення суду. У судове засідання представник банку не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. ( а.с. 6 ) Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача адвокат Мельник Ю.О. подав заяву від 04 січня 2023 року про розгляд справи за його відсутності. Вказав,що зменшені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 77\~858,26 грн визнає у повному обсязі. Просив задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення суду. Судом встановлено, що 19 серпня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщено на офіційному сайті банку, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх примірник. 19 серпня 2019 року сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту, процентна ставка у пільговий період становить 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового період для картки «World Elite» становить 37,2% річних. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на підставі підписаного кредитного договору [PERSON] 18 жовтня 2017 року була надана кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до жовтня 2020 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] , долученої до матеріалів справи, встановлено, що 13 грудня 2018 року [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , 20 серпня 2019 року встановлено кредитний ліміт 200 000 грн та 11 травня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. Факт отримання кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою, підтверджується випискою по картковому рахунку та самим відповідачем [PERSON] . З виписки по рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач користувався встановленим банком кредитним лімітом, знімав кредитні кошти з кредитної картки та здійснював часткове погашення заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 19 серпня 2019 року станом на 16 травня 2021 року становить 217\~278,66 грн, яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту 148\~627,51 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 46\~569,08 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 8979,20 грн та заборгованості за простроченими відсотками 13\~102,87 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позов банку підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що 19 серпня 2019 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 200 000 грн, відповідач погодився з його розміром, продовжуючи користуватись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлював. Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на картку № [NUMBER] та встановивши на останню кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн. Відповідач [PERSON] отримав картку, користувався наданими йому позивачем кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитом. На підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання платіжної картки та користування нею, позивачем надано анкету-заяву підписану відповідачем, паспорт споживчого кредитування, розрахунок заборгованості по кредиту, виписку по рахунку, з яких вбачається факт користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення заборгованості. З виписки з особового рахунку клієнта, вбачається, що [PERSON] , як клієнт банку, здійснював операції, а саме знімав грошові кошти з картки, розраховував карткою у безготівковій формі та погашав заборгованість. Разом з тим, відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов кредитного договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 19 серпня 2019 року станом на 16 травня 2021 року становить 217\~278,66 грн, яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту 148\~627,51 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 46\~569,08 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 8979,20 грн та заборгованості за простроченими відсотками 13\~102,87 грн. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника. Разом з тим, 29 грудня 2022 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 77\~858,26 грн. Вказаний розмір заборгованості визнав представник відповідача та не заперечив проти задоволення позову з врахування зменшених позовних вимог. Відтак, суд приходить до висновку, що сума заборгованості у розмірі 77\~858,26 грн, підлягає поверненню відповідачем банку. Більш того, представник відповідача визнав вказана суму заборгованості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, беручи до уваги заяву представника позивача про зменшення позовних вимог та визнання представником відповідача вказаної суми заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 19 серпня 2019 року, станом на 16 травня 2021 року в розмірі 77\~858,26 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Щодо заявленого представником відповідача клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 24 місяці, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Представник відповідач заявив клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяці, у якому покликається на скрутне матеріальне становище відповідача, наявність заборгованості за іншим кредитним договором та зростання цін. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про можливість розстрочення заборгованості за кредитним договором у розмірі 77\~858,26 грн на 12 місяців, шляхом сплати відповідачем вказаної заборгованості рівними частинами, по 6488,19 гривень, щомісячно. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові витрати, а саме судовий збір\~в розмірі\~2481 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved