Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Прокурор Київської області в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області звернувся до суду з даним позовом, в якому просив витребувати на користь територіальної громади в особі Новосілківської сільської ради з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6004; [PERSON] земельні ділянки площею 0,2499 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6005 та площею 0,25 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6006; [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:0119, які розташовані на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Свої вимоги мотивує тим, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 03.12.2009 року №2440 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] площею 0,4999 га, [PERSON] площею 0,5918 га, [PERSON] площею 0,4999 га, [PERSON] площею 0,9999 га, [PERSON] площею 1,9999 га, [PERSON] площею 1,0000 га, [PERSON] площею 0,9999 га, [PERSON] площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області та передано їх у власність. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Однак, спірні земельні ділянки загальною площею 8,5913 га на території Новосілківської сільської ради відносились до земель резервного фонду та передані у приватну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не є членами сільськогосподарського підприємства, не зайняті у соціальній сфері с. Новосілки та не проживають на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23.06.2014 року у справі №363/431/14-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року, частково задоволено позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради до Вишгородської районної державної адміністрації, Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування розпорядження та рішення про державну реєстрацію, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки, зокрема: -визнано незаконним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03 грудня 2009 року \~№2440 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , \~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельних ділянок загальною площею 8,5913 га. для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області та передачі їх у власність; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №203306 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4999 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0136, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011094200933; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №203307 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,5918 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0124, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094200934; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 203308 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4999 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0137, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094200935; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 203309 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,9999 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0120, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094200936; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 203310 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,9999 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0118, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094200937; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 203311 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,0001 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0121, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094200938; -визнано\~недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 203312 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,9999 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0122, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094200939; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 203313 від 28.04.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:35:117:0119, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та011094200940; -визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер3221886400:35:117:0119 від 28.08.2013 року \~за № 798 укладений \~між [PERSON] та \~ [PERSON] , посвідчений \~приватним нотаріусом \~Вишгородського районного нотаріального округу Сорока \~В.О.;\~ -скасовано рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] за № 5352477 від 28.08.2013 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221886400:35:117:0119 для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Відтак, вказаним рішенням суду встановлено незаконність розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03.12.2009 року №2440 та неправомірне набуття на підставі нього громадянами права власності на земельні ділянки резервного фонду, та як наслідок їх витребувано з незаконного володіння кінцевих власників. Однак, під час розгляду судами вищезазначеного позову прокуратура, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснено відчуження земельних ділянок на користь третіх осіб. Зокрема, право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:0119, яка раніше належала [PERSON] , перейшло до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2014 року. Також, на підставі договорів купівлі-продажу від 06.12.2014 року [PERSON] та [PERSON] відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами 3221886400:35:117:0120, 3221886400:35:117:0121 на користь [PERSON] , який у свою чергу об`єднав вказані ділянки, внаслідок чого утворилася земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6004. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2014 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,4999 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:0137 на користь [PERSON] , яка на підставі заяви від 04.11.2016 року поділила її на 2 земельні ділянки: 1) площею 0,25 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6006; 2) площею 0,2499 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6005. У зв`язку з цим, прокуратурою 30.05.2017 року подано позов до Вишгородського районного суду в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння (справа №363/2296/17), який задоволено постановою Київського апеляційного суду Київської області від 21.08.2019 року, якою витребувано на користь територіальної громади в особі Новосілківської сільської ради Вишгородського району з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:0119; [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6004; [PERSON] - земельні ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6006 та площею 0,2499 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6005, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Вказаною постановою Київського апеляційного суду Київської області від 21.08.2019 року встановлено, що оскільки спірні первинні земельні ділянки вибули від власника поза його волею відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.06.2014 року у справі №363/431/14-ц, яке набрало законної сили, згідно якого судом встановлено факт незаконної передачі земельних ділянок у власність первинним набувачам, то право власності держави на цю земельну ділянку не припинялося, оскільки земельні ділянки передано незаконно, а тому обраний спосіб захисту порушеного права, а саме витребування майна з чужого незаконного володіння відповідає статтям 387, 388 ЦК України. Проте, під час виконання вказаного вище судового рішення у справі 363/2296/17 встановлено, що відповідачами здійснено відчуження спірних земельних ділянок на користь інших осіб. \~ \~ \~ \~Зокрема, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 22.03.2019 року №1769 відчужив земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6004 на користь [PERSON] . [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 03.09.2019 року №8776 відчужила земельні ділянки площею 0,2499 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6005 та площею 0,25 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:6006 на користь [PERSON] . [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2019 року №421 відчужив земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221886400:35:117:0119 на користь [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] під час апеляційного розгляду справи №363/2296/17, а [PERSON] після прийняття 21.08.2019 року Київським апеляційним судом Київської області рішення у цій справі, яке набрало законної сили з моменту його проголошення, відчужили спірні земельні ділянки на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з метою подальшого утруднення виконання рішення суду, що вказує на недобросовісність поведінки, спрямованої на ухилення від виконання рішення суду щодо повернення земельних ділянок належному власнику. З огляду на викладене у відповідності до вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України право власності на земельні ділянки, які відчужено поза волею власника не набувається добросовісними набувачами, а право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, а тому спірні земельні ділянки слід витребувати на користь власника - Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 червня 2021 року позивача Новосілківську сільську раду Вишгородського району Київської області в цій справі замінено на його правонаступника - Пірнівську сільську\~раду Вишгородського району Київської області. Прокурор в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник Пірнівської сільської рада Вишгородського району Київської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачі, будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подавали. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №183027288, №193032893, №183032178 та №183029910 від 01.10.2019 року вбачається, що: -22 березня 2019 року за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1769 від 22 березня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І.Г. зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 3221886400:35:117:6004, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області; -25 червня 2019 року за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №421 від 25 червня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Сорокою В.О. зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 3221886400:35:117:0119, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області; -03 вересня 2019 року за [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу №8776 від 03 вересня 2019 року посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, з кадастровим номером 3221886400:35:117:6006 та земельну ділянку площею 0,2499 га, з кадастровим номером 3221886400:35:117:6005, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Так, на обґрунтування вказаної позовної заяви прокурором суду надано копії рішення Вишгородського районного суду Київської обалсті від 23.06.2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року та постанови Київського апеляційного суду Київської області від 21.08.2019 року. Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як передбачено вимогами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено відповідно до ч. 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Згідно вимог Розділу ХІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №814 від 20 серпня 2019 року, в редакції чинній на момент звернення прокурора до суду із вказаним позовом, копії судових рішень видаються особам, які відповідно до чинного законодавства мають право на їх одержання. Учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, копії судового рішення вручаються негайно після проголошення такого рішення, під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси - в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо офіційна електронна адреса відсутня. Копії судових рішень мають бути підписані відповідальним працівником суду та суддею (суддею-доповідачем, головуючим суддею). У разі відсутності судді (відпустка, тривале відрядження, хвороба та інше) - головою суду чи його заступником, або іншим суддею відповідного суду. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності. На вимогу нотаріальних органів, органів Державної реєстраційної служби України, органів Національної поліції України на копії судового рішення зазначається інформація про те, що оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи (кримінального провадження). Копії судових рішень у судових справах повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені гербовою печаткою суду. Копії судових рішень у справі, які видаються учасникам судового процесу повторно, виготовляються апаратом суду лише після внесення встановленої законодавством суми судового збору за виготовлення копії судового рішення. Копія судового рішення може бути виготовлена шляхом: -виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи; -роздруківки копії судового рішення, збереженого в електронному вигляді в АСДС. Копії документів, долучених до судової справи, можуть видаватися за письмовою заявою відповідальними працівниками суду, відповідно до резолюції судді в провадженні якого знаходиться справа, або голови суду, у разі зберігання справи в архіві. Копія такого документа засвідчується як така, що відповідає матеріалам справи, та скріплюється печаткою суду. Копія документа, долученого до судової справи, виготовляється шляхом виготовлення фотокопії (сканованої копії, ксерокопії) з документа. Копія судового рішення (документа) засвідчується відміткою: -«Згідно з оригіналом» (у разі засвідчення копії з паперового оригіналу документа) та може доповнюватися відмітками «Відповідає документу, що міститься в матеріалах справи» (у разі засвідчення копії з фотокопії (сканованої копії) судового рішення); -«Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду» (у разі засвідчення з оригіналу електронного документа, збереженого в АСДС); -На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія». На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис». Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду. Якщо копія складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на три проколи, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом відповідальної особи апарату суду, засвідчена відбитком печатки суду, із відміткою «Всього в копії _____ арк.», посади та П.І.Б. відповідальної особи апарату суду. Допускається засвідчувати копії документів поаркушно. До копії судового рішення, в яке внесено зміни, також додається копія судового рішення, яким судове рішення змінено. У разі, якщо судова справа знаходиться поза межами суду, суд може виготовити лише завірену належним чином копію судового рішення, виготовленого цим судом. Перед виготовленням копії судового рішення відповідальний працівник суду перевіряє відомості щодо набрання судовим рішенням законної сили. Особа, яка одержала копію судового рішення, іншого документа, повинна розписатись в її отриманні. Після повернення судових справ із судів апеляційної чи касаційної інстанції копії судових рішень цих судів, а також інші матеріали справи видаються судом першої інстанції. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», в редакції чинній на час звернення прокурора до суду із вказаним позовом, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Згідно п. 1 Розділу ІІ Інструкції ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 року №1200/0/15-18, електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується КЕП судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування. Відповідно до п. 1 розділу V Порядку зареєстровані електронні примірники судових рішень та окремих думок суддів протягом трьох робочих днів із дня їх реєстрації в Реєстрі обробляються та знеособлюються в автоматичному режимі в порядку черговості їх надходження. Пунктами 11 та 14 Розділу І Інструкції визначено, що знеособлення це процедура маскування в тексті електронного примірника судового рішення або окремої думки судді відомостей, що не можуть бути розголошені відповідно до вимог законодавства за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення з подальшою вибірковою візуальною перевіркою результатів такого маскування. Результатом процедури знеособлення є створення образу електронного документа - автоматично створеної копії електронного примірника судового рішення або окремої думки судді, що не містить відомостей, які не можуть бути розголошені в текстах судових рішень, відкритих для загального доступу, відповідно до вимог законодавства. У той же час, подані прокурором на обґрунтування позовних вимог копії рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.06.2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року та постанови Київського апеляційного суду Київської області від 21.08.2019 року в порядку передбаченому Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №814 від 20 серпня 2019 року, не завірені, зокрема не прошиті, не пронумеровані, відмітки про набрання ними законної сили, відмітки «Копія», підпису особи, яка їх засвідчила, її ініціалів і прізвища та дати засвідчення копії не містять, відповідною печаткою суду не скріплені. Копія рішення\~Вишгородського районного\~суду від\~23.06.2014\~року відмітки про набрання ним законної сили та всіх необхідних реквізитів не містять, імена відповідачів у вказаному рішенні знеособлені та зашифровані, в зв`язку з чим використати викладені в ньому обставини під час розгляду вказаної справи не можливо. В копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року відсутній єдиний унікальний номер судової справи, що позбавляє суд можливості встановити, що саме вказаною ухвалою залишено без змін рішенням Вишгородського районного суду від 23.06.2014 року в цивільній справі №363/431/14-ц за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради до Вишгородської районної державної адміністрації, Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування розпорядження та рішення про державну реєстрацію, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки. Крім того, копія постанови Київського апеляційного суду Київської області від 21.08.2019 року подана суду не в повному обсязі, в якій відсутня сторінка з викладом усієї резолютивної частини вказаної постанови. Відтак, суд позбавлений можливості встановити обставини викладені в позові і покласти в основу рішення суду про задоволення позову подані позивачем докази, які є недопустимими. Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 21 липня 2021 року в справі №287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі №П/857/7/22). Отже позовні вимоги на основі належних, допустимих та достатніх доказів в суді позивачем не доведено, а тому в задоволенні вказаного позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed