Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Кобеляцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. У позовній заяві позивач вказує, що в жовтні 2020 року він познайомився з [PERSON] , яка на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , проте разом з ним не проживала. В квітні 2021 року позивач разом з [PERSON] почали проживати разом, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. [INFO] у позивача та [PERSON] народилася спільна дочка - [PERSON] , однак, оскільки дитина була зачата і народжена у період перебування матері у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька дитини до актового запису були внесені за правилами ч. 1 ст. 122 СК України. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження [PERSON] щодо відомостей про прізвище та батька дитини та стягнути з [PERSON] суму понесених та документально підтверджених судових витрат. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 вересня 2022 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено підготовче засідання. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2022 року по справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та прохав задовольнити. Позивач також вказав, що особисто зустрічався з [PERSON] та прохав його звернутися до відділу ДРАЦС для реєстрації батьківства дитини за ним, однак на всі прохання відповідач категорично відмовив. Представник позивача, адвокат Дмитренко О. С., подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та прохав задовольнити. У заяві зазначив, що позивач разом з третьою особою, матір`ю дитини, [PERSON] , зверталися особисто до відповідача з проханням подати до відділу ДРАЦС відповідну спільну заяву про визнання батьківства дитини за [PERSON] . Проте [PERSON] щоразу відмовлявся. Крім цього, позивач попереджав відповідача у телефонній розмові про свій намір звертатися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо визнання батьком [PERSON] визнав. Проти задоволення вимоги про стягнення понесених витрат по даній справі заперечував. Зазначив, що він ніколи не заперечував і не перешкоджав у встановленні та належному оформленні батьківства позивача. Третя особа, [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Додатково повідомила, що вона особисто зустрічалась з відповідачем та прохала його звернутися до відділу ДРАЦС для реєстрації батьківства дитини за позивачем [PERSON] , однак на всі прохання [PERSON] відмовив. Представник третьої особи, Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а. с. 13). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 11-12). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кобеляцької міської ради від 14.09.2022 року [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні (а. с. 14). Згідно висновком експерта № СЕ-19/117-22/14780-БД від 07.12.2022 року [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] (а. с. 51-59). Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 зі змінами та доповненнями, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів, розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Таким чином на підготовку експертного висновку на замовлення сторони покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 2 ст. 141 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК). Відповідно до частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на правничу допомогу додано договір № 47 про надання правничої допомоги від 08.09.2022 року, розрахунок суми гонорару за договором про надання правничої допомоги, акт наданих послуг № 47 та квитанцію про сплату коштів за надання правничої допомоги в розмірі 6000 грн (а. с. 77-79, 82). Стороною позивача на підтвердження витрат на проведення експертизи також надано квитанцію про сплату 15 382,62 грн. за проведення судової експертизи (а. с. 68). З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст.133, 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати: судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. сорок коп.) гривень, витрати за проведення судової генетично-молекулярної експертизи в розмірі 15382,62 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят дві грн шістдесят дві коп.) гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, а всього 22 375,02 (двадцять дві тисячі триста сімдесят п`ять грн. дві коп.) гривень.

Outcome: approved