Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном та просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженням майном шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначає, що є наймачем житлового приміщення, а саме: кімнати [ADDRESS] . Згідно ордеру на жилу площу в гуртожитку №835 від 03.08.2015р. кімната площею 18,9 кв.м. була надана позивачу на сім`ю з трьох чоловік, у тому числі дружину [PERSON] та доньку [PERSON] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21.02.2017р. у справі №752/17036/16-ц. Місце проживання доньки визначено з матір`ю. Судовим рішенням встановлено, що [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS] . Разом з тим місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату подання позову відповідач не є членом його сім`ї, не проживає у вказаній кімнаті з 2017 року, особисті речі її в цій кімнаті не зберігаються, жодних витрат на утримання кімнати, в тому числі в частині оплати житлово-комунальних послуг, вона не здійснює. Відповідач самостійно не бажає вчиняти жодних дій, спрямованих на зміну свого зареєстрованого місця проживання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.12.2022р. закрито підготовче провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду. Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд даної справи. Відзиву на позов не подала, в судове засідання не з`явилась, хоча про час та розгляд даної справи повідомлялась належним чином. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. На підставі ордеру №835 на жилу площу в гуртожитку від 03.08.2015р. позивач є наймачем кімнати [ADDRESS] . Згідно вказаного ордеру кімната була надана на сім`ю з трьох чоловік: [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка). Згідно інформації, наданої Голосіївською районною в місті Києві державної адміністрацією, за адресою в [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає про те, що шлюб з відповідачем розірвано судовим рішенням, відповідач з 2017 року не проживає у вказаній кімнаті, має у власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] , де і проживає. Так, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21.02.2017р. у справі №752/17036/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю [PERSON] . На підтвердження факту непроживання відповідача в кімнаті позивачем надані Акти №67 від 10.11.2020р., №68 від 01.12.2020р., №70 від 10.12.2020р., №69 від 08.12.2020р. У вказаних актах зазначено про те, що починаючи з 01.05.2020р. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] фактично не проживає з 01.05.2020р. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається протягом шести місяців. Одночасно стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 107 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що наймач житлого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пунктів договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Як встановлено судом, відповідач у добровільному порядку не знялася з реєстрації місця проживання, як передбачено ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вибула в інше місце проживання, кімнатою не користується без поважних причин протягом тривалого часу, не бере участі в її утриманні та не сплачує житлово-комунальні послуги. З огляду на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved