Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на її користь 4265,02 грн. недоплаченої частки заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення) за 2017 - 2019 рік (включно) та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втраченої частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою цих сум в порядку, передбаченому Законом № 2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 12.02.2001 року № 159. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював помічником машиніста електровоза у структурному підрозділі «Криворізьке локомотивне депо» (ТЧ 2) регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», є членом профспілкової організації ППО ВПЗУ КЛД. У 2017- 2019 роках йому надавалася щорічна графікова тарифна відпустка. З цього приводу позивач звертався при наданні відпустки з особистою заявою до керівника з проханням надати матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до п. 3.1.15 Колективного договору Криворізького локомотивного депо на 2011 2012 роки, який є чинним на цей час, яка повинна складати не менше мінімімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги. В порушення колективного договору не надавалася матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі мінімальної заробітної плати по Україні, а лише частково. Так, за період 2017-2019 року позивач перебував у щорічних відпустках та користувався правом на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення, яка: За 2017 рік становить 3200 грн.- 2128,48 грн. = 1071,52 грн., де : 3200 грн. мінімальна заробітна плата у 2017 році; 2128,48 грн. - сума на яку була надана матеріальна допомога; 1071,52 грн. частка суми, яка була недоплачена до мінімальної заробітної плати. За 2018 рік становить 3723 грн.- 2301,25 грн. = 1421,75 грн., де : 3723 грн. мінімальна заробітна плата у 2018 році; 2301,25 грн. - сума на яку була надана матеріальна допомога; 1421,75 грн. частка суми, яка була недоплачена до мінімальної заробітної плати. За 2019 рік становить 4173 грн.- 2401,25 грн. = 1771,75 грн., де: 4173 грн. мінімальна заробітна плата у 2019 році; 2401,25 грн. - сума на яку була надана матеріальна допомога; 1771,75 грн. частка суми, яка була недоплачена до мінімальної заробітної плати. Відтак, сума недоплаченої позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за вказаний період становить 4265,02 грн. Вважає, що відповідачем безпідставно недоплачено матеріальну допомогу на оздоровлення за 2017 - 2019 рік у сумі 4265,02 грн., просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 11.08.2022 року у даній справі відкрито провадження, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу надано 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 31.08.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у визначений судом строк відзив на позов не подав, в звязку з чим на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач працював на посаді помічника машиніста електровоза у структурному підрозділі «Криворізьке локомотивне депо» (ТЧ 2) регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця (а.с. 9-12). У періоди з 01.08.2017 року по 08.09.2017 року, з 01.10.2018 року по 07.11.2018 року, з 02.05.2019 року по 08.06.2019 року позивачу надавалась щорічна тарифна відпустка. Відповідно наданої суду довідки позивачу була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення: 2017 рік 2128,48 грн., 2018 рік 2301,25 грн., 2019 рік 2401,25 грн. (а.с.16-18) Згідно п.3.1.5 Колективного договору укладеного між адміністрацією та трудовим колективом на 2011-2012 роки відокремленого структурного підрозділу ДП «Придніпровська залізниця» Криворізьке локомотивне депо при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадках поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати згідно з «Положенням про надання працівникам Придніпровської залізниці матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки» за письмовою заявою матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 40 відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги. В окремих випадках матеріальна допомога на оздоровлення у більшому розмірі може встановлюватися начальником залізниці. Згідно ст.10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до ст.13 КЗпП України та ст.7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами. Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії. Згідно ст.18 КЗпП України положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника. Відповідно до ч.2 ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Як вбачається із матеріалів справи, пунктом п.3.1.5 Колективного договору укладеного між адміністрацією та трудовим колективом на 2011-2012 роки відокремленого структурного підрозділу ДП «Придніпровська залізниця» Криворізьке локомотивне депо при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадках поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати згідно з «Положенням про надання працівникам Придніпровської залізниці матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки» за письмовою заявою матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 40 відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги. В окремих випадках матеріальна допомога на оздоровлення у більшому розмірі може встановлюватися начальником залізниці. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2017 року був встановлений на рівні 1600,00 грн., з 01 травня 2017 року - 1684,00 грн., з 01 грудня 2017 року\~1762,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2000,00 грн., 2105,00 грн., 2202,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3200,00 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет Українина 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2018 року був встановлений на рівні 1762,00 грн., з 01 липня 2018 року - 1841,00 грн., з 01 грудня 2018 року\~1921,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2202,50 грн., 2301,25 грн. та 2401,25 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3723,00 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2019 року був встановлений на рівні 1921,00 грн., з 01 липня 2019 року - 2007,00 грн., з 01 грудня\~2102,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2401,25 грн., 2508,75 грн. та 2627,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 4173,00 грн. Таким чином, прийняття 31.03.2017 спільної Постанови керівництва регіональної філії «Придніпровська залізниця» і голови Дорожньої профспілкової організації Придніпровської залізниці Букреєва О.В. № Н32/20, П-4-5г від 31.03.2017 року про застосовування з 01.04.2017 замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом» є діями, що погіршували становище працівників порівняно із законодавством та вказана постанова повинна була прийматися не за погодженням сторін на спільному засіданні керівництва депо і профспілкових комітетів, а на конференції трудового депо, оскільки на момент прийняття вказаної постанови, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3200,00 грн., отже вказана сума є більшою за 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, така різниця між вказаними величинами має місце і в наступних роках, тому суд вважає, що при визначенні позивачу розміру матеріальної допомоги на оздоровлення підлягає застосуванню не спільна Постанова керівництва регіональної філії «Придніпровська залізниця» і голови Дорожньої профспілкової організації Придніпровської залізниці Букреєва О.В. № Н32/20, П-4-5г від 31.03.2017, яка погіршує становище працівників, а п. 3.1.15. Колективного договору. Відповідно до ст.9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Стаття 9 КЗпП не вимагає будь-якої процедури визнання недійсними умов договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством. Вона безпосередньо оголошує такі умови недійсними і не вимагають судової процедури визнання їх недійсними. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач попереджав позивача про погіршення існуючих умов оплати праці. Суд вважає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України» № 1774-УІІІ від 06.12.2016 не створює юридичних наслідків щодо застосування п.3.1.5. Колективного договору, укладеного між відокремленим структурним підрозділом «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» та спільним представницьким органом залізничників і транспортних будівельників України та Вільної профспілки машиністів виборного органу, зареєстрованого за № 60/11 від 24.10.2011, в частині виплати допомоги на оздоровлення, оскільки питання виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, умови виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обставини, за яких вона виплачується, а також кому саме вона може бути виплачена першочергово, визначається, в даному випадку, колективним договором, п. 3.1.5. якого визначено, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за письмовою заявою працівника у розмірі 40% відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги, а прийнята 31.03.2017 спільна Постанова керівництва регіональної філії «Придніпровська залізниця» і голови Дорожньої профспілкової організації Придніпровської залізниці Букреєва О.В. № Н32/20, П-4-5г від 31.03.2017 про застосовування з 01.04.2017 замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом», прийнята з порушенням вимог Колективного договору, отже не підлягає застосуванню при визначні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення. При цьому, приймаючи до уваги, що відповідно до положень п.3.1.5. Колективного договору визначено, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за письмовою заявою працівника у розмірі 40% відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні саме на момент виплати допомоги, а виплата матеріальної допомоги позивачу відбувалася у відповідні роки, суд вважає за необхідне при визначенні розміру недоплаченої частини вказаної допомоги виходити з розміру мінімальної заробітної плати по Україні встановленої за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік відповідно, тому суд приходить висновку, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню. Відповідно з Акціонерного товариства «Українська залізниця» \~ на користь позивача підлягає стягненню недоплачена матеріальна допомога в розмірі 4265,02 грн., що складається з: - 1071,52 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2017 рік ( 3200,00 грн. 2128,48 грн.), - 1421,75 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2018 рік ( 3723,00 грн. 2301,25 грн.), - 1771,75 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2019 рік (4173,00 грн.\~-2401,25 грн.) Відповідно до положень ст.141ЦПК України з відповідача на користь держави, так як позивач при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору, підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втраченої частини доходів в зв`язку із несвоєчасною виплатою частини матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 4265,02 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, відповідно до приписів ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Тобто, компенсація втрати частини доходів провадиться у разі затримки виплати доходів, які нараховані, але не виплачені. Як встановлено судом, допомога на оздоровлення позивачу в розмірі 4265,02 грн. нарахована не була, що і стало підставою для її звернення до суду з даним позовом. Таким чином, позовні вимоги в даній частині є безпідставними, а тому у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial