Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем проживали у\~ зареєстрованому\~ шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 07.05.2018 року. За період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хустського районного суду у цивільній справі № 309/2948/18р., стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повнолітнього віку. Відповідач періодично надавав кошти на утримання дітей, однак на даний час припинив приймати участь у їх фінансовому забезпеченні, що поставило її із дітьми у вкрай важке матеріальне становище. Зазначає, що на сьогоднішній день, сума коштів визначена за рішенням суду є занадто малою для належного утримання дітей. Діти виросли і відповідно збільшились витрати на їх утримання. На даний час позивачка не в змозі самостійно утримувати неповнолітніх дітей, а тому просила суд змінити розмір аліментів визначених за рішенням суду та встановити їх розмір по 3000 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повнолітнього віку, стягнувши з відповідача понесені нею судові витрати. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від представника позивача - адвоката Перегінець О.Г. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином - шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Хустського районного суду. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Хустського районного суду від 07.05.2018 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хустського районного суду від 22.11.2018 року у цивільній справі №309/2948/18 р. ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2873 гривні. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживають діти, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 22.11.2018 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідачем не надано відзиву на позову, як і не надано суду жодних доказів, які б підтверджували його майновий стан. Водночас суд враховує те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має, а отже не позбавлений можливості заробляти. З урахуванням наведеного та виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Хустського районного суду від 22 листопада 2018 року до 2700 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень. Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається, 06.12.2022 року між адвокатом Перегінець О.Г. та Долговою В.В. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат надає правову допомогу в цивільному процесі. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 06.12.2022 року та довідки адвоката №11ц від 21.12.2022 р.,\~ [PERSON] сплатила адвокату Перегінець О.Г. 4300 грн. Таким чином документально підтвердивши витрати на правову допомогу, які понесла позивач [PERSON] у даній справі в розмірі 4300 грн. і такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial