Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] з участю третьої особи Тернопільської міської ради про виділ частки квартири в натурі. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №589 від 31.03.2021 на праві приватної власності належить 68/100 часток квартири за адресою: [ADDRESS] (надалі - квартира [ADDRESS] ). Право власності на вищезгадану квартиру спадкодавця, [PERSON] , підтверджувалося Свідоцтвом про право власності на житло від 21.06.1996 (запис у реєстровій книзі №13636), виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації. Ще у 1997 році [PERSON] відчужила житлову кімнату площею 13,5 кв.м. квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського і районного нотаріального округу Мартюк Л.О. №2937 від 14.02.1997, про що був зроблений відповідний запис у Свідоцтві про право власності на житло. Так, на підставі зазначеного Договору дарування, 32/100 частки вищезгаданої квартири, у вигляді кімнати площею 13,5 кв. м., було передано у власність [PERSON] та 16.01.1998 зареєстровано за ним право власності Тернопільським міським БТІ за №13636. Дана інформація підтверджується Довідкою №700 від 30.03.2021, виданою Тернопільським міським БТІ. Після реєстрації за [PERSON] права власності на 32/100 частки квартири [ADDRESS] , придбана ним кімната площею 13,5 кв.м., була об`єднана із належною йому сусідньою квартирою [ADDRESS] , шляхом демонтажу дверного отвору між кімнатами та облаштування на його місці суцільної стіни. Таким чином, належні Позивачці 68/100 часток квартири на сьогоднішній день становлять одну суцільну однокімнатну квартиру загальною площею 29,1 кв. м., житловою площею 15,7 кв.м. Дані обставини підтверджуються наступними документами. Згідно з Довідкою №387 від 30.03.2021, ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 30.03.2021 було проведено обстеження 68/100 частини квартири [ADDRESS] , а саме коридор 1 пл. 4,0 кв.м., санвузол 2 пл. 2,6 кв.м., кухня 3 пл. 6,3 кв.м., житлова кімната 4 пл. 15,7 кв.м., балкон І пл. 0,5 кв.м., загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. Також, у вказаній довідці було зазначено, що житлова кімната площею 13,5 кв.м., що становить ідеальну 32/100 частку квартири [ADDRESS] , відчужена згідно Договору дарування від 14.02.1997р. Окрім цього, було зазначено, що загальна площа квартири [ADDRESS] до відчуження кімнати становила 42,6 кв.м., житлова площа - 29,2 кв.м. В свою чергу, у Звіті про оцінку майна №1766 від 30.03.2021, а саме у розділі «Характеристика об`єкта оцінки», оцінювач зазначає, що загальна площа квартири [ADDRESS] складає 29,1 кв.м., житлова площа - 15,7 кв.м., кількість кімнат - 1, тип планування кімнат - ізольовані. Також, факт того що належні Позивачці 68/100 часток квартири є окремою цілісною квартирою, підтверджує Технічний паспорт виготовлений Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 03.06.1997, тобто вже після укладення Договору дарування від 14.02.1997. Так, у розділі «Експлікація до плану будинку» зазначається уже лише одна кімната площею 15,7 кв.м. та вказується, що загальна площа квартири становить 28,6 кв.м. (на той час до загальної площі не включали площу балкону, що становить 0,5 кв.м.) та житлова площа - 15,7 кв.м. Окремо, позивачка звертає увагу, що відповідно до Інформаційної довідки №271703765 від 25.08.2021, сусідня квартира за адресою: [ADDRESS] (надалі - квартира [ADDRESS] ), має загальну площу 46,2 кв.м., житлову площу - 30,3 кв.м. В свою чергу, загальна площа квартири [ADDRESS] , згідно Інформаційної довідки №274565084 від 13.09.2021, складає уже 70 кв.м., а житлова площа - 41,3 кв.м. Тобто, після відокремлення з квартири [ADDRESS] житлової кімнати площею 13,5 кв.м., площа квартири [ADDRESS] залишилася приблизно такою ж, як і первинна площа квартири [ADDRESS] . Проте, площа квартири [ADDRESS] після відчуження значно більша у порівнянні з площею сусідніх квартир - квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] у первинному вигляді. Для підтвердження вищезазначеної інформації, представником Позивача, адвокатом Алексенко С.Л., надіслано адвокатський запит №29 від 09.09.2021 до ТОВ «Тернопільське міське БТІ», в якому просив надати копію Договору дарування відчуженої 32/100 частки квартири [ADDRESS] та надати відомості стосовно квартири [ADDRESS] . Як згодом стало відомо Позивачці, [PERSON] відчужив належну йому квартиру [ADDRESS] разом із 32/100 частки квартири [ADDRESS] , який помер у 2019 році. Позивачка вказала, що їй невідомо коли саме відбулася вказана угода та яким чином вдалося припинити право спільної часткової власності на 32/100 частки квартири [ADDRESS] та об`єднати її з квартирою [ADDRESS] , оскільки у неї відсутній доступ до документів які могли б це підтвердити. В свою чергу, з розширеної Інформаційної довідки від 13.09.2021 виданої державним реєстратором Великоберезовицької селищної ради Шпендак Ю.Р. відомо, що спадкоємцями майна [PERSON] , зокрема квартири за адресою: [ADDRESS] (надалі - квартира [ADDRESS] ), на праві спільної часткової власності стали: його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Дані відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесла приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. на підставі Свідоцтво про право на спадщину за законом №5199 та 5201 від 30.12.2019. В довідці №700 від 30.03.2021 ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» зазначило, що згідно їх обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012р. власниками спірної квартири [ADDRESS] були ще [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, відчуження [PERSON] своєї частки мало б відбутися уже після 01.01.2013 та відповідно мало бути відображене в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, як свідчать інформаційні довідки отриманні адвокатом Алексенком С.Л., перші відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири [ADDRESS] були внесенні нотаріусом Попіль З.З. при оформленні спадщини на Позивачку у 2021 році, а щодо квартири [ADDRESS] - нотаріусом [PERSON] при оформленні спадщини на Відповідачку та її матір у 2019 році. Станом на сьогодні, як стало відомо Позивачці, [PERSON] померла, а тому зараз єдиною власницею квартири [ADDRESS] , що включає 32/100 частки квартири [ADDRESS] , є відповідачка [PERSON] . З огляду на вищенаведене, належним відповідачем є саме [PERSON] , власниця квартири [ADDRESS] . Таким чином, позивачка зазначила, що станом на сьогоднішній день належні Позивачці 68/100 частки квартири [ADDRESS] являються окремим цілісним об`єктом нерухомості, а саме однокімнатною квартирою загальною площею 29,1 кв. м., оскільки 32/100 частка квартири [ADDRESS] фактично відділена від цієї квартири. В свою чергу, право спільної часткової власності на 32/100 частки квартири [ADDRESS] , що раніше належало [PERSON] , станом на сьогоднішній день було припинене, а сам об`єкт нерухомості, кімната площею 13,5 кв.м., включено як складову квартири [ADDRESS] . Оскільки, згідно документів Позивач володіє не повним об`єктом нерухомості, а лише 68/100 частками квартири, це створює значні складнощі для Позивача у володінні, розпорядженні та користуванні нею успадкованим фактично відокремленим майном. Зважаючи на те, що Позивачка постійно проживає у м. Вінниця, а тому хоче продати належну їй квартиру, однак не може цього зробити без згоди власника 32/100 частки квартири. Ситуацію ускладнює також те, що власник цієї 32/100 частки квартири [ADDRESS] фактично невідомий. Позивачка [PERSON] вказала, що немає реальної можливості в договірному порядку, передбаченому ст. 358 ЦК України, виділити в натурі належну їй частку з спільного часткового володіння, що стало підставою для звернення в суд із даним позовом про виділ їй в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт 68/100 частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із вказаних підстав позивач просить виділити їй в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт 68/100 частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з коридору площею 4,0 кв.м., санвузолу площею 2,6 кв.м., кухні площею 6,3 кв.м., житлової кімнати площею 15,7 кв.м., балкону площею 0,5 кв.м., загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. Представник позивач [PERSON] - адвокат Алексенко С.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить задовольнити їх у повному обсязі. Крім цього подав додаткові письмові пояснення в яких вказав, що як зазначалося у позовній заяві, після реєстрації за [PERSON] права власності на 32/100 частки квартири за адресою: [ADDRESS] (надалі - квартира [ADDRESS] ), придбана ним кімната площею 13,5 кв.м., була об`єднана із належною йому сусідньою квартирою [ADDRESS] , шляхом демонтажу дверного отвору між кімнатами та облаштування на його місці суцільної стіни. Для підтвердження вищезазначеної інформації представник Позивача, адвокат Алексенко С.Л., надіслав Адвокатський запит №29 від 09.09.2021 на ТОВ «Тернопільське міське БТІ», в якому просив надати інформацію стосовно 32/100 частки квартири [ADDRESS] та стосовно квартири [ADDRESS] . Ознайомившись із наданими ТОВ «Тернопільське міське БТІ» документами, слід врахувати наступні додаткові пояснення. Ще до укладення із [PERSON] договору дарування від 14.02.1997 №2937, [PERSON] на підставі укладених Договорів міни став власником сусідньої квартири [ADDRESS] загальною площею 55,7 кв.м., що підтверджується Реєстраційними посвідченнями виданими Тернопільським БТІ 19.06.1996 та 21.06.1996 та Довідкою-Характеристикою №1298 від 16.08.1996р. Уже після придбання [PERSON] у [PERSON] кімнати площею 13,5 кв.м. у квартирі [ADDRESS] , він виготовив проектну документацію щодо реконструкції його квартири [ADDRESS] шляхом приєднання до неї вказаної кімнати з квартири [ADDRESS] . На підставі даної документації Виконавчий комітет Тернопільської міської ради народних депутатів прийняв Рішення №298 від 23.04.1997, яким надав [PERSON] дозвіл на таку реконструкцію. Внаслідок проведеної реконструкції загальна площа квартири [ADDRESS] збільшилася з 55,7 кв. м. до 70 кв. м. та відбулося її перепланування із 4-х кімнатної в 2-х кімнатну квартиру. Дана інформація підтверджується Актами поточних змін та Довідкою-характеристикою №895 від 16.04.2002 виданими Тернопільським міським БТІ. Після цього, 17 квітня 2002 року на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А., [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] [PERSON] . У свою чергу, через декілька днів [PERSON] подарувала квартиру [ADDRESS] [PERSON] відповідно до Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Л.О. 20 квітня 2002 року. В подальшому [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] згідно Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 11.09.2003 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Маркуліна Л.О. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцями майна [PERSON] , зокрема квартири [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності стали його дружина, [PERSON] , та донька, [PERSON] . Як уже зазначалося у позовній заяві, станом на сьогодні, як стало відомо Позивачці, [PERSON] померла, а тому зараз єдиною власницею квартири [ADDRESS] , що включає в собі і 32/100 частки квартири [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . Таким чином, всі вищенаведені обставини підтверджують той факт, що станом на сьогоднішній день належні позивачці 68/100 частки квартири [ADDRESS] являються окремим цілісним об`єктом нерухомості, а саме однокімнатною квартирою загальною площею 29,1 кв. м., оскільки 32/100 частка квартири [ADDRESS] фактично та юридично була відділена від цієї квартири та приєднана до квартири [ADDRESS] . В свою чергу, оскільки право спільної часткової власності на 32/100 частки квартири [ADDRESS] , що раніше належало [PERSON] , станом на сьогоднішній день, фактично є припиненим, а тому Позивачка немає реальної можливості в договірному порядку, передбаченому ст. 358 ЦК України, виділити в натурі належну їй частку з спільного часткового володіння. Таким чином, єдиним належним виходом із даної ситуації є саме виділ Позивачці в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт 68/100 частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак від її представника адвоката Гриба О.В. подано заяву про розгляд справи у відсутності [PERSON] у якій адвокатом також зазначено, що [PERSON] не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник Тернопільської міської ради в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників учасників справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. За результатами розгляду справи судом встановлено, що також підтверджується матеріалами цивільної справи, наступні обставини справи. Позивачка [PERSON] є власницею 68/100 часток квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В ході розгляду справи по суті судом задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Алексенко С.Л. про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої ставилось питання про те, чи є технічна можливість виділити [PERSON] в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна (квартиру) 68/100 частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається із коридору пл. 4,0 кв.м., санвузолу пл. 2,6 кв.м., кухні пл. 6,3 кв.м., житлової кімнати пл. 15, 7 кв.м., балкону пл. 0,5 кв.м., загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. Згідно висновку судової-будівельно-технічної експертизи №663/22-22 від 14.10.2022 експерт за результатами проведених досліджень вказав, що враховуючи нормативну базу, об`ємно планувальне та конструктивне рішення квартири, її технічний стан, рівень комфорту, розмір частки 29,1 кв.м., виділ 68/100 частин квартири по [ADDRESS] можливий. Варіант виділення частини квартири [ADDRESS] належної [PERSON] наведено на додатку №2. Частка виділу 68/100 частини квартири [ADDRESS] для [PERSON] по площі становить 1/1 долей і 1/1 долей по вартості. Ринкова вартість частини квартири [ADDRESS] , яка виділяється для [PERSON] становить 780025 гривень. У додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № №663/22-22 від 14.10.2022 відображена схема виділу 68/100 частин квартири [ADDRESS] згідно якої позивачці [PERSON] можливо виділити в натурі 68/100 із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна (квартиру), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: коридор площею 4,0 кв.м., санвузол площею 2,6 кв.м., кухня площею 6,3 кв.м., житлова кімната площею 15,7 кв.м., балкон площею 0,5 кв.м., загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. Відповідно до положень ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється, відповідно Позивач зможе повноцінно користуватися своїм правом володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У частині першій статті 321 ЦК України зазначається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У статті 358 ЦК України зазначається, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. За результатами розгляду справи по суті судом встановлено, що 68/100 частки квартири [ADDRESS] , власником якої є Позивачка, фактично відділена від 32/100 частки і на сьогодні є цілісним окремим об`єктом нерухомості, що підтверджується Інформаційними довідками, Технічним паспортом та Звітом про оцінку майна №1766, які додаються до даної позовної заяви. Також, у вищезгаданих довідках підтверджується, що житлова кімната площею 13,5 кв.м., що становить 32/100 ідеальної частки квартири [ADDRESS] , відчужена. Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Отже, виділ 68/100 частки квартири [ADDRESS] у судовому порядку є необхідним для захисту прав та законних інтересів Позивачки, а саме - права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Виділ вищезгаданої частки є можливим з технічної точки зору, що доводиться висновком судової будівельно-технічної експертизи №663/22-22 від 14.10.2022. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення як законні та обґрунтовані, а також такі, що не порушують права інших осіб, а тому слід виділити [PERSON] в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт 68/100 частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з коридору площею 4,0 кв.м., санвузолу площею 2,6 кв.м., кухні площею 6,3 кв.м., житлової кімнати площею 15,7 кв.м., балкону площею 0,5 кв.м., загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. На підставі викладеного,

Outcome: approved