Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона в позасудовому порядку не може оформити право власності. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо задоволення позову не надав, позовні вимоги визнає. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 18 листопада 2021 року Зборівським районним судом Тернопільської області винесено рішення справа № 2-2240/21, яким визнано за позивачем право власності на 38/100 частини у спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122686700:02:001:0431), яка знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. 10 листопада 2021 року Зборівським районним судом Тернопільської області винесено рішення у справі № 599/2210/21, яким визнано за позивачем право на 20/100 частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122686700:02:001:0431), яка знаходиться в [ADDRESS] , яка перейшла позивачу згідно договору купівлі-продажу від 10 вересня 2021 року та згідно рішення сесії Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області № 2275 від 25 червня 2020 року визнано за нею право на частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122686700:02:001:0431), яка знаходиться в [ADDRESS] , в порядку приватизації. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Сторони між собою взаємно визнають право власності на майно. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є власником майна та не може зареєструвати речове право, отже за нею слід визнати право власності на майно. Враховуючи викладене,

Outcome: approved