Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , копія свідоцтва про смерть додається. До складу спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON] входять земельні ділянки: рілля № 457 - площею 3,8897 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283000:09:068:0457, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область, та земельна ділянка сіножать № 20 - площею 0,374 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 3220283000:09:058:0020, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область, що підтверджується копією державного акту серії Р 1 № 283339 виданого23 січня 2004 року та довідкою № 175 від 06.05.2021. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, однак на день смерті з померлою проживали та були зареєстровані: [PERSON] (чоловік спадкодавця), [PERSON] (син спадкодавця та позивач по справі), [PERSON] (син спадкодавця). Отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом реєстрації та проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. На даний час відповідач по справі, [PERSON] не має наміру отримувати документи, що посвідчують його право власності на спадкові земельні ділянки: рілля № 457 - площею 3,8897 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283000:09:068:0457, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область, та земельна ділянка сіножать № 20 - площею 0,374 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 3220283000:09:058:0020, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область, які фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] та не заперечує проти того щоб 1/3 спадкові частки були оформлені на ім`я позивача [PERSON] . В зв`язку з вищенаведеним просив позов задовільнити та в судовому порядку у визнати за ним право власності на: 2/3 частки земельної ділянки рілля № 457 загальною площею 3,8897 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283000:09:068:0457, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область; 2/3 частки земельної ділянки сіножать № 20 загальною площею 0,374 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 3220283000:09:058:0020, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область. Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали. Представник позивача звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, про наявність чи відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] померлої [INFO] . 08.07.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі. 08.09.2022 від відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог. 08.09.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. 22.11.2022 до суду надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від Баришівської державної нотаріальної контори. 08.12.2022 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 травня 2015 року міститься в матеріалах справи. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.11.2022 спадкова справа до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. До складу спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON] входять земельні ділянки: рілля № 457 - площею 3,8897 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283000:09:068:0457, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу Броварський район Київська область, та земельна ділянка сіножать № 20 - площею 0,374 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 3220283000:09:058:0020, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу Броварський район Київська область, що підтверджується копією державного акту серії Р 1 № 283339 виданого23 січня 2004 року та довідкою № 175 від 06.05.2021 року, яка міститься в матеріалах справи. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, однак на день смерті з померлою проживали та були зареєстровані: [PERSON] (чоловік спадкодавця), [PERSON] (син спадкодавця та позивач по справі), [PERSON] (син спадкодавця), що підтверджується довідкою № 44 від 27.01.2021 виданою Лехнівським старостинським округом виконкому Березанської міської ради Київської області, яка міститься в матеріалах справи. Отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом реєстрації та проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. На даний час відповідач по справі, [PERSON] не претендує на спадкові земельні ділянки: рілля № 457 - площею 3,8897 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283000:09:068:0457, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу Броварський район Київська область, та земельну ділянку сіножать № 20 - площею 0,374 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 3220283000:09:058:0020, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу Броварський район Київська область, які фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] та не заперечує проти того щоб 1/3 спадкові частки були оформлені на ім`я позивача про, що написав відповідну заяву та подав через канцелярію суду. В зв`язку з вищенаведеним виникає необхідність в судовому порядку у визнанні права власності за позивачем [PERSON] права власності на: 2/3 частки земельної ділянки рілля № 457 загальною площею 3,8897га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283000:09:068:0457, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область; 2/3 частки земельної ділянки сіножать № 20 загальною площею 0,374га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 3220283000:09:058:0020, яка розташована на території Лехнівського старостинського округу (колишня Лехнівської сільської ради) Броварський (колишня Баришівський) район Київська область. За таких обставин суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] померлої [INFO] шляхом спільного проживання та спільної реєстрації разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак в нотаріальній конторі оформити своє право не має змоги. При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved