Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути: - із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки від отриманих доходів, від дня пред`явлення позову та до досягнення 23 років чи до закінчення навчання; - із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки від отриманих доходів, за минулий час, з 12.04.2021 до дати пред`явлення позову. Ухвалою від 20.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою від 19.01.2023, не виходячи\~до нарадчої\~кімнати, суд постановив справу розглядати в заочному провадженні. Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вони із відповідачем є батьками [PERSON] . Остання проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Із відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на доньку до досягнення нею повноліття. На даний час донька досягла повноліття, проте навчається. У зв`язку із цим просить стягнути із відповідача аліменти від досягнення донькою повноліття та до досягнення нею 23 років чи до закінчення навчання. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, навели доводи, аналогічні фабулі позову. На питання суду позивач пояснила, що гроші потрібні для купівлі дочці гаджетів, необхідних для навчання. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, викликався у спосіб, визначений процесуальним законом. Обставини, встановлені судом. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2021, у справі №200/15394/18, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2015 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Вказаним рішенням встановлено обставину, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . На підтвердження вказаної обставини позивачем долучено копію свідоцтва про народження [PERSON] та копію свідоцтва про встановлення батьківства. Позивачем долучено довідку відділу кадрового забезпечення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ МВС України від 05.07.2022 №596 згідно якої [PERSON] зарахована до вказаного закладу з 19.08.2020, термін закінчення навчання 04.07.2024. Курсант навчається за державним замовленням та перебуває на утриманні ВНЗ, що включає в себе грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення та забезпечення комунальними послугами. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 31.01.2022 вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . У вказаній кімнаті зареєстровано також місце проживання позивача, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України. При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4). Вказані норми кореспондуються із приписами ст.81 ЦПК України. Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч.2 вказаної статті, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 199\~СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За висновком Верховного Суду, наведеному у постанові від 25.02.2020 у справі №521/4397/17, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч.3 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Висновки суду. У даній справі на позивачу лежить обов`язок довести потребу у матеріальній допомозі для доньки саме у зв`язку з продовженням нею навчання. Позивачем, повністю ігноруючи свій обов`язок щодо доказування, не надано жодного доказу на підтвердження необхідності матеріальної допомоги для доньки у зв`язку із її навчанням. Навпаки до позову долучено довідку навчального закладу, згідно якої забезпечення доньки здійснюється за рахунок навчального закладу. Більше того, позивачем повністю проігноровано свій обов`язок щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Зокрема не наведено мотивування необхідності матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач не змогла чітко пояснити призначення аліментів, вказала лише що кошти потрібні для купівлі «гаджетів», які використовуються у навчанні. При цьому відсутні як мотиви так і докази про які саме «гаджети» йдеться, про їх необхідність для навчання та їх вартість. Вимагаючи стягнення аліментів за минулий час, позивач не навела та не довела існування обставини, з якими закон пов`язує можливість стягнення аліментів за минулий час. Оскільки у позові відсутні мотиви, які є підставами для стягнення аліментів на повнолітню дочку, відсутні докази на підтвердження таких обставин, позов не може бути задоволеним. Відмовляючи у задоволенні позову суд враховує, що у цій справі інтереси позивача представляв адвокат, договір із яким укладено ще 17.08.2018. Відтак сторона позивача мала усвідомлювати як обов`язок доказування так і наслідки його невиконання. Підстав для стягнення судового збору не встановлено, інших судових витрат не заявлено.

Outcome: dismissed