Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач -фізична особа-підприємець (далі - ФОП) [PERSON] звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 13.10.2021 між сторонами було укладено договір № 1502 прокату легкового автотранспортного засобу (надалі -договір), згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове оплатне користування легковий транспортний засіб, а саме автомобіль марки Тоуоtа, модель - Саmrу,рік випуску - 2013, колір-сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . 29.12.2021 у зв`язку зі зміною реєстраційних номерів транспортного засобу, а саме реєстраційного номера [NUMBER] автомобіля марки Тоуоtа, модель - Саmrу, рік випуску - 2013, колір - сірий, кузов № [NUMBER] на реєстраційний номер [NUMBER] , було укладено Додаткову угоду №1 до Договору. 13.10.2021 року, згідно умов договору, відповідачем було прийнято автомобіль, що підтверджується актом прийому-передачі легкового транспортного засобу (Додаток №1 до договору), в якому зазначено, що автомобіль перебуває в справному технічному стані та відповідає своїм якісним і технічним характеристикам, та з боку відповідача відсутні претензії до позивача по якості, зовнішньому виду, комплектації та технічному стану переданого автомобіля. 15.08.2022 року в порушення умов договору прокату №1502 відповідач допустив пошкодження транспортного засобу, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду. У зв`язку із тим, що відповідачем було пошкоджено автомобіль, позивачем, за погодженням з власником автомобіля, було замовлено незалежну оцінку вартості матеріального збитку, за наслідками якої суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] було складено звіт № 28/96.08.22 від 17.08.2022 року (надалі - звіт), за результатами якого встановлено, розмір вартості відновлювального ремонту становить 85748,19 грн. Позивачем були також оплачені послуги експерта в розмірі 1500,00 грн. за складання звіту, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №28/96.08.22 від 17.08.2022 р. Водночас, за період з 07.08.2022 року по 14.08.2022 року відповідачем не сплачено кошти за прокат автомобіля за договором, розмір яких становить 3787,00 грн. Також, оскільки відповідачем допущені порушення умов договору, не здійснено належний порядок повернення автомобіля та здійснено пошкодження транспортного засобу, відтак гарантійний платіж у розмірі 2200,00 грн. використано, відповідно до п.3.11. Договору, для часткового погашення заборгованості відповідача за договором. Відповідно після зарахування гарантійного платежу у розмірі 2200,00 грн. в рахунок оплати заборгованості за прокат автомобіля за період з 07.08.2022 року по 14.08.2022 року, відповідно розмір такої заборгованості зменшився та становить 1587,00 грн. Відтак, загалом відповідач зобов`язаний відшкодувати суму основного зобов`язання у розмірі 88835,19 грн. 06.09.2022 позивачем була направлена відповідачу претензія №1-1502/2021 від 06.09.2022 щодо відшкодування вищезазначеної суми коштів на виконання договору. Однак направлена претензія відповідачем ігнорується. Відтак, враховуючи вимоги статей 549, 550, 599, 625 ЦК України, п.7.19. договору, позивач вважає, що з відповідача підлягають до стягнення сума боргу, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, також 3% річних від простроченої суми та пеня що складає 5 232,75 грн.- пеня, нарахована за період з 15.08.2022 р. по 26.09.2022 р.; 313,96 грн. - 3% річних за період з 15.08.2022 р. по 26.09.2022 р. Посилаючись на зазначене, а також на положення ст.ст. 526, 527, 549, 550, 610, 612, 614, 623, 624, 625, 791 ЦК України та ст.ст. 79, 88, 107, 109, 118, 122 ЦПК України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму майнової шкоди у розмірі 88835 грн. 19 коп., суму пені у розмірі 5232 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 313 грн. 96 коп. та судові витрати у розмірі 992 грн. 40 коп. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.65). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, вказаним в позовній заяві та за місцем реєстрації відповідно до довідки УДМС України в Івано-Франківській області (а.с. 61-62, 77-78,82-83,84), та шляхом розміщення оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с.68,71,76, 79,80), про\~причини неявки\~до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280,\~281 ЦПК України. 26.12.2022\~року \~судом постановлено\~ухвалу про\~заочний розгляд\~справи. Отже зважаючи\~на те,\~що судом\~вжито всіх\~можливих та\~розумних заходів\~щодо повідомлення\~відповідача про\~розгляд справи,\~та неподання\~у встановлений\~судом строк\~заяви із\~запереченнями щодо\~розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження та/або\~письмового відзиву\~на позов,\~справа вирішується\~за наявними\~матеріалами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані\~сторонами документи\~і матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що\~13.10.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1502 прокату легкового автотранспортного засобу (надалі -Договір), згідно з вказаним договором позивач передав, а відповідач прийняв у строкове оплатне користування легковий транспортний засіб, а саме автомобіль марки Тоуоtа, модель - Саmrу, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] (а.с.14-19). 29.12.2021 у зв`язку зі зміною реєстраційних номерів транспортного засобу, а саме реєстраційного номера [NUMBER] автомобіля марки Тоуоtа, модель - Саmrу, рік випуску - 2013, колір - сірий, кузов № [NUMBER] на реєстраційний номер [NUMBER] , було укладено додаткову угоду №1 до договору (а.с.25). 13.10.2021 \~ \~ \~ \~року, згідно умов договору, відповідачем було прийнято автомобіль, що підтверджується актом прийому-передачі легкового транспортного засобу (Додаток №1 до договору), в якому зазначено, що автомобіль перебуває в справному технічному стані та відповідає своїм якісним і технічним характеристикам, та з боку відповідача відсутні претензії до позивача по якості, зовнішньому виду, комплектації та технічному стану переданого автомобіля (а.с.20). У відповідності до вимог договору прокату було передбачено, що наймач зобов`язаний дотримуватись умов прокату автомобіля, підтримувати його належний технічний стан; повернути автомобіль в порядку та на умовах, що вказані у договорі прокату, в чистому вигляді та з кількістю палива в баку, наданому при прийманні автомобіля; компенсувати наймодавцю витрати по транспортуванню та поверненню автомобіля до місцю знаходження наймодавця; використовувати автомобіль виключно за цільовим призначенням та в межах території використання, вказаної у договорі прокату, а також експлуатувати та утримувати автомобіль у відповідності з правилами експлуатації, викладеними в технічній документації на автомобіль та у відповідності до діючих Правил дорожнього руху, дотримуватись регламенту експлуатації та технічного обслуговування автомобіля, визначеного наймодавцем; нести всі експлуатаційні витрати на обслуговування та використання автомобіля за власний рахунок; забезпечити належне збереження автомобіля з моменту його отримання до моменту повернення наймодавцю (п.п.п.4.3.3,4.3.5, 4.3.6., 4.3.10.,4.3.11 Договору прокату). Крім того, згідно п. 4.3.13 Договору прокату легкового автотранспортного засобу Відповідач взяв на себе зобов`язання в повному обсязі відшкодувати вартість відновлювального ремонту, заподіяні збитки. В порушення умов договору прокату №1502 відповідач допустив пошкодження транспортного засобу, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду. 15.08.2022 \~ \~ \~ \~року в порушення умов п. 5.2. договору, відповідачем залишено автомобіль у пошкодженому стані, чим допущено порушення порядку передачі/повернення транспортного засобу, а саме - не повідомлено наймодавця про повернення автомобіля, не оформлено акт приймання-передачі автомобіля, пошкоджено автомобіль, не приведено автомобіль до належного стану (а.с.24). Відповідно до звіту № 28/96.08.22 від 17.08.2022 року, складеного ФОП [PERSON] розмір вартості відновлювального ремонту становить 85748,19 грн. (а.с.31-46). Позивачем були також оплачені послуги експерта в розмірі 1500,00 грн. за складання звіту, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №28/96.08.22 від 17.08.2022 р.(а.с.30). Водночас, за період з 07.08.2022 року по 14.08.2022 року відповідачем [PERSON] не сплачено кошти за прокат Автомобіля за Договором, розмір яких становить 3787,00 грн. Також оскільки відповідачем допущені порушення умов договору, не здійснено належний порядок повернення Автомобіля та здійснено пошкодження транспортного засобу, відтак гарантійний платіж у розмірі 2200,00 грн. використано, відповідно до п.3.11 договору, для часткового погашення заборгованості відповідача за договором. Відповідно після зарахування гарантійного платежу у розмірі 2200,00 грн. в рахунок оплати заборгованості за прокат автомобіля за період з 07.08.2022 року по 14.08.2022 року, відповідно розмір такої заборгованості зменшився та становить 1587, 00 грн. Відтак, загалом відповідач зобов`язаний відшкодувати суму майнової шкоди у розмірі 88835,19 грн. 06.09.2022 року позивачем була направлена відповідачу претензія №1-1502/2021 від 06.09.2022 щодо відшкодування вищезазначеної суми коштів на виконання договору (а.с.47-52). Однак, вказана претензія відповідачем виконана не була. При цьому, пунктом 4.3.18 договору прокату легкового транспортного засобу від 13.10.2021 року, відповідач зобов`язаний відшкодувати повну вартість ремонтних відновлювальних робіт або повну вартість автомобіля, визначену договором, при викраденні або тотальному знищенні автомобіля, та всі витрати. Станом на час розгляду справи матеріальна шкода не відшкодована. З огляду на встановлені обставини у справі суд вважає за необхідне проаналізувати наступне законодавство. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Відповідно до ст.787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом. Умови договору прокату, які погіршують становище наймача порівняно з тим, що встановлено типовими умовами договору, є нікчемними. Договір прокату є публічним договором. У відповідності до ч. 3 статті 791 ЦК України, капітальний і поточний ремонт речі здійснює наймодавець за свій рахунок, якщо він не доведе, що пошкодження речі сталося з вини наймача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає-із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміни або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладанням, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 13.10.2021 року між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір прокату легкового автотранспортного засобу №1502, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Відповідно до статті 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору №1502 прокату легкового автотранспортного засобу від 13.10.2021 року, за відповідачем утворилась заборгованість з несплати завданої майнової шкоди у розмірі 88835,19 грн, суми пені у розмірі 5232,75 грн., нарахованої за період з 15.08.2022 по 26.09.2022, 3 % річних за період з 15.08.2022 по 26.09.2022 у розмірі 313,96 грн., а всього на загальну суму 94381,90 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем [PERSON] суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували позовні вимоги, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved