Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПРАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №011007-2111-1000008. Предметом договору є страхування транспортного засобу «Хонда» д/н [NUMBER] . 31.05.2019 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда», д/н [NUMBER] та автомобіля ТЗ «Субару» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15.07.2019 року ДТП мала місце з вини відповідача, яка вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Згідно умов договору страхування дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, з настанням якого виникає обов`язок позивача по сплаті страхового відшкодування, на підставі чого, було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт і здійснено виплату страхового відшкодування для ремонту застрахованого транспортного засобу. Оскільки збиток позивача складає 29\~641,80 грн., а вимоги позивача страховою компанією задоволено лише на суму 17408,74 грн., то просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю в сумі 12223,06 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про час, дату та місце слухання справи, в тому числі шляхом публікації оголошення на сайті судової влади, відзив на позов не подала, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Так,\~судом встановлено\~що 07.08.2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» №011007-2111-1000008, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією відповідного договору (а.с. 5). 31.05.2019\~р.,\~о 11\~год 30\~хв,\~в м.\~Ірпінь,\~по вул.\~Грибоєдова,\~16, сталась\~ДТП за\~участю автомобіля\~«Honda\~CR-V» реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, про що свідчить схематичне зображення\~події,\~ письмові пояснення [PERSON] , акт огляду транспортного засобу від 13.05.2019 р. (а.с. 9,10). Відповідно до розрахунку №24302/19\~від 07.06.2019\~р.\~сума страхового\~відшкодування транспортного\~засобу «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 29641,80 грн (а.с. 13). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1997 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. В той же час, суду не надано доказів причетності відповідача до ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль страхувальника, та його вини у скоєнні такої ДТП. Суд не приймає до уваги роздруківку із записом «Повернутися до перегляду» (а.с.7), оскільки такий документ не є офіційним, ніким не підписано та не зрозуміло ким і як виготовлено, тому не є належним доказом. Також, суд відкидає, роздруківку копії постанови Ірпінського міського суду Київської області від\~15.07.2019 р. по справі № 367/4493/19 (а.с. 8), оскільки з неї не вбачається, відносно кого прийнято рішення та чи набрало воно законної сили. Письмові пояснення [PERSON] (а.с. 9) не можуть вважатись достатнім доказом причетності відповідача до ДТП та наявності її вини. Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у справах позовного провадження не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. Натомість, в позовній заяві позивач просив розглянути справу за їх відсутності та за наявними у справі\~доказами (а.с. 5). Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову через відсутність доказів причетності відповідача до скоєння ДТП. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed