Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Адвокат Гаполяк О.В. від імені та в інтересах позивачки звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, покликаючись на невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 01 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою залучено у якості третьої особи [PERSON] , оскільки заявлено вимогу про стягнення аліментів на його утримання та рішення суду у даній справі може вплинути на його права та обов`язки. Учасники справи у судове засідання призначене на 10:30 год 10 січня 2023 року не з`явилися, скористалася правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] позов підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Відповідач просить призначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 грн, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Покликається, що на даний час він звільнений з роботи і не має стабільного заробітку. Також, зазначає, що з 2012 року у нього утворилась нова сім`я у якому народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України). Сторони, шлюб між якими розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 квітня 2012 року, є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, наявне у матеріалах справи. Відповідачем не заперечується, що повнолітній син проживає разом з матір`ю. Виходячи із законодавчих положень, викладених у ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Указаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20. За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син сторін у справі навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, є студентом І курсу факультету прикладної математики та інформатики денної форми навчання (бюджет), закінчує навчання 30 червня 2025 року, про що свідчить довідка від 29 березня 2022 року за № 234. У зв`язку з навчанням на денній формі для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, канцелярських товарів, одягу тощо) повнолітній син потребує матеріальної допомоги, що є безумовним фактом. Натомість, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів, позивачка, яка користується правничою допомогою адвоката, не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є її процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, у підтвердження визначених ст.182 СК України обставин: стан здоров`я дитини та відповідача, їх матеріального стану, наявність у відповідача на утриманні інших осіб, перебування у його власності майна чи здійснення відповідачем певних витрат. Позивачем не зазначено понесення конкретних витрат на дитину, мотивування позову зводиться до загальних формальних доводів щодо необхідності утримання дитини та цитування чинного законодавства. З клопотанням про витребування доказів у передбачених законом випадках позивачка до суду не зверталась. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Натомість ураховуючи однозначну необхідність у витратах на дитину, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності (ч.9 ст.7 СК України), відсутності доказів реального розміру доходу відповідача та фінансової спроможності надавати дитині допомогу у визначеному розмірі та підтвердження виконання останнім обов`язків щодо утримання дитини, з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн заробітку (доходу) щомісячно, на що погоджується сам відповідач. Позивачкою не доведено підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі. Аналіз ст.200 СК України, якою визначається розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, на відміну від ст.181 СК України (способи виконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину) не містить імперативного безумовного обов`язку суду стягувати аліменти у обраний позивачем спосіб у частці від заробітку (доходу) чи у твердій грошовій сумі. За вимогами ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються виключно норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. За відсутності відповідних обмежень суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Водночас суд роз`яснює, що у подальшому сторони вправі реалізувати своє право на зміну розміру аліментів, передбачене ст.192 СК України. За положеннями даної норми закону розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01 жовтня 2022 року та в порядку ч.1\~ст.430 ЦПК України\~допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі не підлягає індексації відповідно до закону, адже положення ст.184 СК України до даних правовідносин не застосовуються. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», з останнього на користь держави підлягає стягненню 1 073,60 грн судового збору.

Outcome: approved