Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - відповідач, ПрАТ «АК «Київводоканал»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 20 870,29 грн. та судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 992,40 грн.; вартості проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 3 200,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.10.2021 року о 09 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Михайла Бойчука, буд. 43 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного позивачу транспортного засобу KIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу MITSUBISHI, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та належного відповідачу транспортного засобу «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. ДТП сталась з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра» (далі - ПрАТ «СК «Саламандра») на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5226396. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17.11.2021 року № 480-2021, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертно-асистуюча компанія» (далі - ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія») на замовлення позивача, розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля KIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, становить 74 897,85 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля - 56 027,56 грн. Крім того, відповідно до вказаного звіту, втрата товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП становить 18 870,29 грн. Так, 10.01.2022 року ПрАТ «СК «Саламандра» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 61 228,99 грн. Зважаючи на те, що шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує та враховуючи те, що [PERSON] є працівником ПрАТ «АК «Київводоканал», позивач вважає, що відшкодування втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 18 870,29 грн., тобто шкоду, заподіяну працівником, зобов`язаний відшкодувати відповідач. Також позивач зазначає, що у результаті пошкодження належного їй транспортного засобу вона була позбавлена можливості вести звичний для неї спосіб життя, змушена докласти додаткових зусиль для вирішення особистих та робочих питань, нести непередбачувані витрати. Вказує, що відповідач вживає заходів з метою уникнення відповідальності свого працівника, що в свою чергу, позивач оцінює як порушення її права на отримання належного страхового відшкодування. Такою протиправною поведінкою відповідач заподіяв позивачу моральну шкоду, яку остання оцінює в 2 000,00 грн. Крім того, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на оплату вартості проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 3 200,00 грн. Також позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому остання просить витребувати у ПрАТ «АК «Київводоканал» належним чином завірені копії наступних документів: наказу про призначення [PERSON] на посаду в ПрАТ «АК «Київводоканал»; подорожнього (шляхового) листа на транспортний засіб «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП 13.10.2021 року; у випадку, якщо транспортний засіб «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП 13.10.2021 року знаходився у законному володінні інших фізичних або юридичних осіб, повідомити про це, а також, надати копію договору оренди (суборенди) тощо, а також відомості стосовно того «чи перебував [PERSON] у трудових відносин з ПрАТ «АК «Київводоканал» на дату ДТП 13.10.2021 року? Чи виконував [PERSON] свої трудові обов`язки перед ПрАТ «АК «Київводоканал» на дату ДТП 13.10.2021 року?». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення грошових коштів, та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 24.11.2022 року; задоволено клопотання про витребування доказів. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2022 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, згідно ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву до 19.01.2023 року. 09.12.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшов відзив на позову заяву, в якому останнє просило відмовити в позові у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог. При цьому відповідач зазначив, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 17.11.2021 року № 480-2021, складений ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», є неналежним доказом, оскільки складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 145/5/2092 від 24.11.2003 року. Так, відповідача та учасника ДТП було позбавлено можливості надати зауваження/заперечення щодо змісту протоколу огляду транспортного засобу; фахівця, який проводив дослідження не було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку; висновок складений на замовлення позивача за винагороду та за результатами проведеної оцінки не встановлена причина пошкодження транспортного засобу. Крім того, позивачем не надано доказів, які підтверджують розмір фактичних витрат товарного вигляду автомобіля внаслідок ДТП, що мала місце 13.10.2021 року. Вважає, що [PERSON] не доведено спричинення їй моральної шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача шкоди та спричиненою шкодою. Крім того, у відзиві відповідач вказав на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування та такі витрати мають бути співмірними із, зокрема, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), тому не підлягають задоволенню. Так, позивачем заявляються витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., проте до акту наданих послуг включені послуги, які не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, аналіз судової практики, вивчення правових позицій Верховного Суду з аналогічних правовідносин; отримання постанови Печерського районного суду м. Києва у справі про адміністративне правопорушення; складання претензії. Крім того, відповідачем на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2022 року надано витребувані документи, а саме: копію наказу ПрАТ «АК «Київводоканал» від 05.07.2021 року № 251-к «Про переведення на постійну роботу»; копію подорожнього листа вантажного автомобіля від 13.10.2021 року № 1713. 26.12.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Томіна О.О. надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 17.11.2021 року № 480-2021, складений ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» є належним, достовірним, достатнім та допустим доказом вартості завданого матеріального збитку власнику транспортного засобу, а відповідачем не надано жодних доказів на спростування висновків вказаного звіту. Крім того, чинним законодавством України не передбачений обов`язок замовника дослідження чи оцінювача запрошувати на огляд зацікавлених осіб. Вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо відсутності вини свого працівника у спричиненні шкоди внаслідок ДТП, що мала місце 13.10.2021 року. Щодо правової допомоги, то в Акті надання послуг опис робіт повністю відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України, а підпис позивача в акті виконаних робіт підтверджує належне надання послуг правничої допомоги. 05.01.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останнє просило суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] . В судове засідання 19.01.2023 року з`явились представник позивача та представник відповідача. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2023 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву; відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив. В судовому засіданні 19.01.2023 року представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача 19.01.2023 року в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав. Вислухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Суд встановив, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль KIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим 22.04.2020 року (а. с. 8 - 9). 13.10.2021 року о 09 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Михайла Бойчука, буд. 43 сталася ДТП за участю належного [PERSON] транспортного засобу KIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу MITSUBISHI, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та належного ПрАТ «АК «Київводоканал» транспортного засобу «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 13.10.2021 року № 3021298510555415 (а. с. 10 - 11). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року у справі № 757/59525/21-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а. с. 15 - 16). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що, відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Так, автомобіль ««ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким на момент ДТП 13.10.2021 року керував [PERSON] , на праві власності належить ПрАТ «АК «Київводоканал», співробітником якого є [PERSON] , що визнається учасниками справи, відтак, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню. Крім того, відповідно до наказу ПрАТ «АК «Київводоканал» від 05.07.2021 року № 251-к «Про переведення на постійну роботу», [PERSON] , водія транспортного засобу 1 класу автоколони № 1 управління транспорту з 06.07.2021 року переведено на постійну роботу водієм транспортного засобу 1 класу в автоколону № 1 управління транспорту. Отже, шкоду, заподіяну позивачу [PERSON] , відшкодовує відповідач. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Так, на час заподіяння шкоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «СК «Саламандра» на підставі полісу обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/005226396, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну становить 130 000,00 грн.; за шкоду, завдану життю та здоров`ю - 260 000,00 грн. (а. с. 17). Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Отже, ПрАТ «СК «Саламандра» відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду у межах 130 000,00 грн. Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів врегульовані Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 було затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика № 142), яка встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Згідно п. 1.4. Методики, вона застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. Так, згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17.11.2021 року № 480-2021, складеного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля KIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП становить 74 897,85 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля - 56 027,56 грн. Крім того, відповідно до вказаного звіту, втрата товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП становить 18 870,29 грн. (а. с. 19 - 23). Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved