Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно та поділ майна подружжя задоволено, а зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна та визнання права власності, задоволено частково. Позивач-відповідач [PERSON] , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на його користь витрат на правничу допомогу. Заяву мотивує тим, що 19.11.2020 року ним було укладено договір з адвокатом Тарадай О.Т., за яким адвокату було сплачено 25\~000 грн. в якості гонорару за надання правової допомоги. 08.09.2022 року позивач-відповідач уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Барилюк О.А., за яким адвокату було сплачено 15\~000 грн. в якості гонорару за здійснення представництва. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача-позивача витрати на правничу допомогу в сумі 40\~000 грн. Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, їх неявка не перешкоджає слуханню заяви по суті. Судом встановлено, що у судовому засіданні від 13.12.2022 року представник позивача-відповідача заявляла про подачу заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу протягом 5 днів з дня проголошення рішення. 18.12.2022 року нею було подано відповідну заяву. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Представником позивача-відповідача надано копії договорів про надання адвокатських послуг та копії квитанції до прибуткового касового ордера на суму 15\~000 грн. та 25\~000 грн. Вказані докази є належними та допустимими щодо понесення відповідачем витрат у сумі 40 000,00 грн на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України). Щодо суми гонорару та способу його визначення, то статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки містить додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19. Висновками у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved