Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

10 листопада 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, змінивши предмет якого до початку першого судового засідання, посилаючись на статті 7, 9, 12, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», статті 11, 16, 257, 264, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 01 жовтня 2022 року в сумі 23 026 гривні 82 копійки, інфляційні втрати в сумі 1 811 гривень 54 копійки, три проценти річних в сумі 536 гривень 73 копійки та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 гривню. Позов обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» ( далі -КП «УЖКГ») є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Квартира [ADDRESS] належить в рівних частках по Ѕ [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни №816 від 07.04.2010. Відповідно до договору про порядок володіння та користування спільним майном від 28.08.2018 [PERSON] перейшла у користування кімната площею 16,0 кв.м, а [PERSON] кімната площею 11, 4 кв.м; у спільному користуванні сторін за договором знаходяться: кухня площею 6,8 кв.м, ванна кімната площею 2,5 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, коридор площею 7,2 кв.м; рахунки за опалення корисної площі сплачуються окремо кожною стороною згідно з особовим рахунком, пропорційно часток власності; рахунки за водопостачання холодної та гарячої води, електроенергію, утримання житлових будинків та прибудинкових територій сплачуються сторонами в рівних частках відповідно до приладів обліку, за умови проживання у відповідний період обох сторін; у випадку відсутності проживання сторін, комунальні послуги сплачуються відповідно до особових рахунків. Згідно з договором про порядок володіння та користування спільним майном від 28.08.2018 рахунок за адресою: [ADDRESS] , було поділено відповідно до займаної ними площі. Вказана квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. 29.08.2018 між [PERSON] та позивачем був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води №590, який діяв до 01 листопада 2021 року. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 12,13 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII набули чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені КП «УЖКГ» як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/. Такі послуги вказаній квартирі надаються постійно та за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідач від надання зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості цих послуг або відсутності в період їх надання не надсилав. З аналізу платежів за надані послуги вбачається, що до грудня 2018 року заборгованості не було. З грудня 2018 року в зв`язку з неповнотою та нерегулярністю виконання споживачем обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01 жовтня 2022 року склала 23 026,82 гривень, що свідчить про неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. У зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачем позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 1 811,54 гривні та 3% річних в сумі 536,73 гривні. Оскільки відповідач порушує зобов`язання, то у позивача виникло право вимоги та право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по сплаті наданих позивачем послуг. Ухвалою судді від 24 листопада 2022 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадженням з викликом сторін та призначено судове засідання на 22 грудня 2022 року. Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року було прийнято заяву позивача про зміну предмета позову. Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року судовий розгляд справи було відкладено на 09 січня 2023 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У матеріалах справи знаходиться клопотання т. в. о. директора КП «УЖКГ» Позняка А.В., в якому він просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 09 січня 2023 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору міни, посвідченого 07 квітня 2010 року держаним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 816, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25890237, виданого 16 квітня 2010 року ВП «Бюро технічної інвентаризації» Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку», копії яких долучені до матеріалів справи, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по Ѕ кожному ( а.с.11-13). Вказані обставини також підтверджені Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №314727921 від 10.11.2022 ( а.с.10). Згідно з договором про порядок користування спільним майном, посвідченим 28 серпня 2018 року держаним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованим в реєстрі за № 929, співвласники вказаної квартири встановили такий порядок користування нею. [PERSON] переходить у користування кімната площею 16,0 кв.м. [PERSON] переходить у користування кімната площею 11,4 кв.м. У спільному користування сторін знаходиться: кухня площею 6,8 кв.м, ванна кімната площею 2,5 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, коридор площею 7,2 кв.м. Сторони за даним договором визначили порядок оплати комунальних платежів, згідно з яким: рахунки за опалення корисної площі сплачуються окремо кожною стороною згідно особовим рахункам, пропорційно часток власності сторін; рахунки за водопостачання холодної та гарячої води, електроенергію, утримання житлових будинків та прибудинкових територій сплачуються сторонами у рівних частках відповідно до приладів обліку за умови проживання у відповідний період обох сторін; у випадку відсутності проживання сторін комунальні послуги сплачуються відповідно особових рахунків (а. с. 6-7). Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» №807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] приєднано до системи опалення та гарячого водопостачання (а.с. 73). Згідно з довідкою від 06.12.2022 № 01-02.2-55/1614, виданою КП «УЖКГ» за адресою: [ADDRESS], 19 лютого 2016 року встановлено лічильник SHARKI - 775 Ду32 зав. № 53318137, який пройшов періодичну повірку 12.09.2019 (а.с. 74). За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної сумісної власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №1574-49-VІ від 03.10.2014 як теплопостачальна організація з 01 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (а. с. 37). Відповідно до п. 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 25.10.2021 № 356-7-VIII, підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (а.с. 28-33). Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ №500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокову (а.с. 25-27). Правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, Законом України « Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182, та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 №830. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2). Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 2189-VІІІ надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною 1 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. У такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Зокрема, згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, чинного на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Закон №1875-IV покладав на споживача обов`язок укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини 3 статті 20 Закону). Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, також передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 29 серпня 2018 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» був укладений письмовий договір № 590 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, відповідно до пункту 1 якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором ( а.с. 15-16). Як зазначено в пункті 9 вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не визначено договором. Оплата послуг здійснюється не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом ( місяцем). Згідно з підпунктом 1 пункту 17 договору №590 споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк. Пунктом 31 вказаного договору передбачено, що цей договір укладається на 1 рік та набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або про необхідність перегляду. 01 травня 2019 року набув чинності та був уведений в дію Закон України « Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII ( далі- Закон №2189- VIII). Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №2189- VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Згідно з частиною 1 статті 10 Закону №2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині 1 статті 12 Закону №2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини 2 цієї статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною 1 статті 13 Закону № 2189- VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини 3 цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк ( частина 3 статті 13 Закону ). Як вбачається з частини 5 зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно з частиною 1 статті 14 Закону №2189-VIII за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). За змістом частини 7 вказаної статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону з урахуванням певних особливостей. Пунктом 3 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VIII передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. 01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ» як виконавець послуги з постачання теплової енергії та гарячої води проінформувало споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опублікувало публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/ publichni-dogovori-priєdnannya/ ( а.с.65-72). Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, послуга з постачання теплової енергії надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Положеннями пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього ( крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України « Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору ( змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Згідно з пунктом 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182, послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та вимогами цих Правил. Відповідно до пункту 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього ( крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України « Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору ( змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов договору ( акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З урахуванням наведених положень Закону №2189-VIII, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 11.12.2019 №1182, суд дійшов висновку, що з 01 листопада 2021 року вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачем [PERSON] , розміщені на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договорів на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якому проживає споживач, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідні договори з виконавцем. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. У пункті 2 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії зазначено, що даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії розрахунковим періодом оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. У пункті 2 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання гарячої води зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання гарячої води фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання ( за наявності циркуляції) в строки та на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання гарячої води розрахунковим періодом оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання ( за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання гарячої води споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії та договору про надання послуги з постачання гарячої води ( акцептування договору) є вчинення споживачем дій, які свідчать про його бажання укласти договори, зокрема факт отримання послуг, що підтверджується витягом технологічної схеми приєднання будинку [ADDRESS] до системи опалення та гарячого водопостачання, зазначенням вартості спожитої теплової енергії та гарячої води у бухгалтерській довідці. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії, крім іншого, підтверджено також встановленням лічильника в будинку 19.02.2016 SHARKY-775 Ду32 зав.№53318137 та фактичним споживанням теплової енергії згідно з показниками приладів обліку багатоповерхового будинку за вказаною адресою. Таким чином, за період з 29 серпня 2018 року по 01 листопада 2021 року діяв договір №590 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, укладений між КП «УЖКГ» та [PERSON] , а з 01 листопада 2021 року почали діяти індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, розміщені на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», до яких [PERSON] приєднався шляхом фактичного споживання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Згідно з бухгалтерською довідкою за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води згідно з особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , споживача [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 26 грудня 2018 року по 30 вересня 2022 року становить 23 026 гривень 82 копійки ( а.с.8-9). Тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 632 від 20.10.2017 , № 739 від 08.12.2017 (а.с.38-41, 42-45). Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VІІІ на споживача покладено обов`язок сплачувати надані житлово комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням наведеного, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачу за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період 26 грудня 2018 року по 30 вересня 2022 року, що становить 23 026 гривень 82 копійки. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, закріплені в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та в пункті 10 частини 2 статті 7 Закону №2189-VІІІ (який введений в дію з 01.05.2019) правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині 2 статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Суд, перевіривши розрахунок, наданий позивачем, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з грудня 2019 року по 23 лютого 2022 року складає 1 811 гривень 54 копійки, розмір трьох процентів річних за період з 26 грудня 2019 року по 23 лютого 2022 року складає 536 гривень 73 копійки. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований ( а.с.17-24). Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджений матеріалами справи. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог частини 1 статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат та трьох процентів річних. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яка виникла за період з 26 грудня 2018 року по 30 вересня 2022 року в сумі 23 026 гривень 82 копійки, інфляційні втрати в сумі 1 811 гривень 54 копійки та три проценти річних в сумі 536 гривень 73 копійки за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до платіжного доручення № 1065 від 10.10.2022 позивач сплатив судовий збір в сумі 2481 гривню, яка зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1,2). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 481 гривню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved