Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

27 травня 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 20 серпня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2012 року по 12 червня 2018 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року було стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 02 червня 2017 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 11 листопада 2017 року у зв`язку з погіршенням психічного стану відповідача, останню було поміщено на стаціонарне лікування в Територіальне медичне об`єднання «Психіатрія» у м. Києві. У зв`язку з цим, їх спільні малолітні діти почали проживати разом з ним та перебувають на його утриманні. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року у справі № 760/10014/18 за його позовом до [PERSON] визначено місце проживання дітей разом з батьком. Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року залишено без змін. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року у справі 760/13460/18 його звільнено від сплати на користь відповідача аліментів з 16 квітня 2018 року за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року. 20 серпня 2019 року він звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї аліментів на його користь на утримання дітей. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року у справі 760/24006/19 у задоволенні його вимоги про стягнення аліментів було відмовлено у зв`язку з тим, що фактично ще був чинний порядок стягнення аліментів на утримання дітей за іншим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року. 22 серпня 2019 року відповідач надіслала йому заяву, в якій зазначила, що більше не буде надавати йому кошти на утримання дітей. Таким чином, з 20 серпня 2019 року він намагався отримати аліменти з відповідача, проте з відповідача мають бути стягнуті за минулий час з 20 серпня 2019 року. Відповідач участі в утриманні дітей не бере, їх вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2012 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 02 червня 2017 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку платника аліментів щомісяця до досягнення [PERSON] трьох років. З позову вбачається, що діти проживають з позивачем. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року у справі № 760/10014/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] визначено місце проживання дітей разом з батьком. Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року залишено без змін. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року у справі 760/13460/18 [PERSON] звільнено від сплати на користь відповідача аліментів з 16 квітня 2018 року за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року. Вбачається, що станом на 12 січня 2023 року позивач звільнений від сплати аліментів на користь відповідача та діти проживають з батьком. За таких обставин, відповідач зобов`язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дітей мають нести спільно обоє батьків. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є співмірним для задоволення потреб неповнолітніх дітей одним з батьків. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей за минулий час, починаючи з 20 серпня 2019 року. Зазначає про те, що 20 серпня 2019 року він звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї аліментів на його користь на утримання дітей. Проте, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року у справі 760/24006/19 у задоволенні його вимоги про стягнення аліментів було відмовлено у зв`язку з тим, що фактично ще був чинний порядок стягнення аліментів на утримання дітей за іншим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року. 22 серпня 2019 року відповідач надіслала йому заяву, в якій зазначила, що більше не буде надавати йому кошти на утримання дітей. Таким чином, з 20 серпня 2019 року позивач намагався отримати аліменти з відповідача, проте з відповідача мають бути стягнуті за минулий час з 20 серпня 2019 року. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. 20 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї аліментів на його користь на утримання дітей. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року у справі 760/24006/19 у задоволенні вимоги позивача про стягнення аліментів було відмовлено у зв`язку з тим, що фактично ще був чинний порядок стягнення аліментів на утримання дітей за іншим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року. Разом з тим, факт звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів не свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів у минулому. Звернення до суду з таким позовом є реалізацією права позивача на отримання аліментів з відповідача, тому закон визначає, що аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду з позовом. Позивач також посилається на заяву відповідача від 22 серпня 2019 року та зазначає, що остання відмовилась від сплати аліментів на дітей. Разом з тим, зі змісту зазначеної заяви вбачається, що відповідач не відмовляється від надання матеріальної допомоги дітям, а виявляє бажання купувати їм речі та продукти, тобто виконувати свій обов`язок по утриманню дітей в натуральній формі. За таких обставин, належних доказів вживання відповідних заходів стосовно одержання аліментів з відповідача та факту її ухилення від сплати аліментів у добровільному порядку позивач не надав та не просив про їх витребування судом. Таким чином, вимога про стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає. Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 27 травня 2022 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: partial