Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] про відшкодування витрат на лікування і поховання спадкодавця та стягнення грошових коштів. В позові позивач зазначила про те, що [INFO] в м. Кривий Ріг помер чоловік позивача - [PERSON] . Спільних дітей не мають. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.7618 га, розташована за адресою: Хмельницька область, Ізяславський район, Клубівська сільська Рада. Заповіту [PERSON] не залишив, тому позивач та відповідачі по справі, які доводились померлому рідними синами, прийняли спадщину і успадкували вказане спадкове майно в рівних частках по 1/3 та отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом. При житті спадкодавця [PERSON] відповідачі стосунки з ним підтримували дуже рідко. Тому, коли 18.06.2020 [PERSON] неочікувано був госпіталізований в лікарню з діагнозом «Інфаркт головного мозку» і був поміщений в реанімацію КП «Друга міська клінічна лікарня м. Кривого Рогу» ДОР, де перебував в стані коми з часу госпіталізації до дня своєї смерті, позивач одразу подзвонила двоюрідній сестрі чоловіка [PERSON] , яка в свою черга сказала, що повідомить синів про хворобу батька. Однак, жодної матеріальної допомоги в лікуванні сестра та сини не пропонували і не надали. Позивач за власні кошти купувала лікарські засоби, засоби гігієни тощо, які призначали лікарі. Також, позивач позичила у своєї дочки грошові кошти в сумі 42\~000,00 грн. і купила необхідний медичний катетер для проведення операції: Проте, [INFO] [PERSON] помер, не приходячи в свідомість. Будучи присутніми на похованні, ні відповідачі, ні інші особи не надавали і не пропонували позивачу будь-якої матеріальної допомоги в похованні [PERSON] , всі матеріальні витрати на організацію похорону і поминального обіду позивач несла сама. Влітку 2021 року, коли позивач приїхала в с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області для переоформлення своєї частки спадкового майна після смерті чоловіка, їй стало відомо, що Клубівська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області ще 19.06.2020, тобто в той час, як [PERSON] перебував в комі в лікарняній установі, перерахувала [PERSON] грошові кошти в сумі 10 923,11 грн. за оренду належної [PERSON] земельної ділянки, які в подальшому були передані [PERSON] і [PERSON] . Так, позивачем в період з 18.06.2020 по 23.06.2020 на лікування [PERSON] витрачено 46 475,90 грн., на поховання 25\~060,00 грн., на поминальний обід 4\~248,00 грн. Таким чином, враховуючи, що після смерті спадкодавця [PERSON] три спадкоємці отримали спадщину, а витрати по лікуванню і похованню спадкодавця несла позивач, з відповідачів слід стягнути дві третини зазначених витрат, що в сумі складає 50 522,60 грн. Крім того, позивач вважає, що відповідачі повинні повернути позивачу грошові кошти в сумі 10 923, 11 грн., які були орендною платою за використання земельної ділянки ще при житті [PERSON] , оскільки вони не входили у склад спадкового майна. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогами про стягнення з відповідачів на її користь 50\~522,60 грн. в якості відшкодування витрат, понесених на лікування та поховання спадкодавця [PERSON] , та 10\~923,11 грн. як такі, що незаконно отримані. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 30.08.2022 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 28.11.2023 відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначає, що 22.06.2022 близько 12-00 год. відповідачу стало відомо, що його батько [PERSON] помер. 23.06.2022 відповідач разом із сім`єю прибув до м. Кривий Ріг на поховання останнього. Цього ж дня, між [PERSON] та [PERSON] відбулась розмова щодо матеріальної допомоги на поховання [PERSON] , проте остання категорично відмовилась. Починаючи з 23.06.2020 по теперішній час відповідачі по справі не спілкуються з позивачем. В матеріалах справи міститься рахунок на оплату № 14 від 19.06.2020 на «катетер аспіраційний» в кількості 1 шт., вартістю 42000 (сорок дві тисячі гривень), а також заява [PERSON] про те, що оплату даного товару вона здійснювала самостійно. З квитанції про оплату № 0.0.174557304331 від 22.06.2022 вбачається, що дійсно, саме [PERSON] здійснила оплату за товари медичного призначення в розмірі 42000 (сорок дві тисячі гривень), а тому вимога про стягнення вищевказаний грошових коштів на користь [PERSON] є безпідставною. Крім того, не зважаючи на той факт, що грошові кошти на придбання «катетеру аспіраційного» в сумі 42000 (сорок дві тисячі) гривень були внесені не позивачем, катетер був придбаний 22.06.2022 о 14 год. 43 хв. 38 сек., в той час, коли [PERSON] помер [INFO] о 08 год. 00 хв. Отже, вказані витрати не можна вважати такими, що відносяться до витрат на лікування спадкодавця, як це передбачено ст. 1236 ЦК України, оскільки витрати були здійснені після смерті [PERSON] . В матеріалах справи також містяться рецепти лікуючих лікарів та чеки прикріплені до них на загальну суму в розмірі 2 134,10 грн., а також копії чеків на загальну суму 2 341,05 грн. Долучені до позову копії фіскальних чеків з аптек у якості доказів понесених саме позивачем грошових коштів на лікування [PERSON] слід оцінювати критично, адже надані докази не дають змоги встановити, що закупівля здійснена позивачем і витрачені грошові кошти на ліки належать саме позивачу. Окрім того, позивач, будучи дружиною, була зобов`язана піклуватися про іншого з подружжя, в тому числі по його утриманню та лікуванню, що передбачено СК України. Також, в матеріалах справи міститься товарний чек від 22.06.2020 № 220620 на придбання ритуальних атрибутів на загальну суму 19000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень, який не відповідає вимогам чинного законодавства. Що стосується стягнення коштів в розмірі 4\~178,00 грн. на поминальний обід, на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем було надано аркуш паперу з відображенням переліку назв страв, їх кількості та ціни, однак вказаний розрахунок не містить жодних ознак офіційного документа, в тому числі і фіскального чека, а тому являється недопустимим доказом у справі. Окрім того, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, обов`язок щодо відшкодування яких покладається на спадкоємців на підставі ст. 1232 ЦК України. Щодо стягнення грошових коштів в сумі 10 923,11 грн., які нібито були передані відповідачу третіми особами, відповідач вважає дану вимогу позивача взагалі не аргументованою, оскільки з наданих доказів, а саме квитанції ТБ210204 від 19.06.2022 вбачається, що вказані кошти були перераховані [PERSON] , а в матеріалах справи відсутні належні докази того, що саме [PERSON] або [PERSON] вказані кошти були отримані. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначено, що дійсно, 22.06.2020 належними їй коштами в сумі 42\~000, 00 гривень оплатила придбання аспіраційного катетеру для лікування [PERSON] . Вказані кошти мати [PERSON] отримала фактично в борг, який вже повернула. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] пояснень суду не надала. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] 31.07.2009 зареєстрували шлюб у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 231. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2020. З наданих письмових доказів вбачається, що позивачем витрачено 46\~475,10 гривень на лікування [PERSON] . Суд вважає надані копії рецептів та чеків належними та допустимими доказами. Твердження відповідача [PERSON] про те, що аспіраційний катетер на суму 42 000,00 гривень був придбаний 22.06.2022 о 14 год. 43 хв. 38 сек., в той час, коли [PERSON] помер [INFO] о 08 год. 00 хв., не підтверджується жодним доказом щодо часу смерті останнього. Окрім того, в матеріалах справи міститься рахунок на оплату № 14 від 19.06.2020 на «катетер аспіраційний» в кількості 1 шт., вартістю 42\~000,00 гривень, а також заява [PERSON] про те, що оплату даного товару вона здійснювала в борг. На даний час [PERSON] борг повернула. Тому, суд відносить дані витрати до витрат на лікування спадкодавця. Згідно копії товарного чека № 220620 від 22.06.2020 витрати [PERSON] на поховання [PERSON] склали загальну суму 19 060,00 гривень. ФОП [PERSON] підтверджено, що [PERSON] поховала [PERSON] за власні кошти. Із рахунку № 32.05.00-0132 від 23.06.2020 вбачається, що сума поминального обіду складає 4213, 00 гривень. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області 08.10.2021 за реєстровим номером 951, Спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1963 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно вимог ч. 1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більше як за три роки до його смерті. Згідно із п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Слід відмітити, що обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам. Зокрема, згідно листа Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 року № 193 про «Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг» до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу. Зі змісту вищенаведеної норми слідує, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальний обід не входить до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 19.03.2018 у справі № 554/1793/15-ц,\~та від 30.10.2019\~у справі № 484/1407/17. Позивач обґрунтовуючи розмір понесених витрат на поховання спадкодавця, які на її думку, повинні бути сплачені відповідачами як спадкоємцями, посилається на рахунок та товарний чек, які містяться в матеріалах справи. Однак, з урахуванням вищевикладеної правової позиції, заявлена сума таких витрат не підлягає відшкодуванню в повному обсязі, оскільки частина таких рахунків свідчить про витрати на поминальний обід. Проведення поминальних обідів не передбачено Законом України "Про поховання та похоронну справу" та не включено до Мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року N 193, тому дані витрати у зв`язку з тим, що вони проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання. Отже, їх відшкодування відповідно до ст. 1232 ЦК України не відноситься до обов`язку спадкоємців, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення витрат, понесених позивачем на поминальні обіди, поминальні набори, які роздавалися під час поминальних обідів, та на придбання та встановлення пам`ятників, на загальну суму 105976,00 грн. Щодо стягнення з відповідачів 10\~923,11 гривень як таких, що незаконно отримані ними, то суд вважає за необхідне відмовити у даній позовній вимозі, оскільки позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт передачі коштів з оренди землі відповідачам. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні жодні докази про те, що відповідачі, як спадкоємці майна [PERSON] , відшкодували будь-які витрати на поховання останнього. Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені нею витрати відповідно до ст. 1232 ЦК України в розмірі 43 690,07 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору, згідно наданих нею доказів та пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 705,63 гривень, по 351, 81 гривень з кожного. Решту судових витрат залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial