Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

13 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовними вимогами в яких просить позбавити батьківських прав [PERSON] . Позовна заява обґрунтована тим, що у сторін [INFO] народилась дитина [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. У зв`язку з тим, що Відповідач не допомагав Позивачу матеріально забезпечувати дитину, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, який був задоволений та на момент звернення до суду було відкрите виконавче провадження про стягнення з Відповідача аліментів. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів та на даний момент місце знаходження Відповідача невідоме, він не бажає спілкуватись з Позивачем та зі своєю дитиною, Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з травня 2018 року, а відтак є всі підстави для позбавлення його батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Ухвалою суду від 08 липня 2021 року клопотання представника [PERSON] адвоката Старостенко В.І. про витребування доказів задоволено. Витребувано з Органу опіки і піклування Лиманської районної адміністрації Одеської області висновок, щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 18 серпня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року клопотання представника [PERSON] про заміну третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи - Фонтанську сільську раду. Виключено з числа третіх Орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації. Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав неявки учасників справи. Прокольною ухвалою суду від 29 вересня 2022 року визнано обов`язкову явку [PERSON] для надання особистих пояснень стосовно обставин справи. Роз`яснено представнику Позивача щодо необхідності надати до суду висновок Органу опіки та піклування. В судовому засіданні 09 січня 2023 року представник [PERSON] адвокат Старостенко В.І. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Надав в судовому засіданні заяву про долучення до матеріалів справи заяви [PERSON] про розгляд справи за відсутності та копії Акту обстеження умов проживання. Висновок Органу опіки та піклування суду не надано. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилась дитина [PERSON] у матері - [PERSON] та батька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 січня 2017 року, серія [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року по справі № 522/15998/18 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 18 червня 2016 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 652, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір`ю - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи на примусовому виконанні в Другому Приморському відділ державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий лист № 522/4626/19 виданий Приморським районним судом м. Одеси 20 серпня 2019 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000,00 гривень з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 20.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.11.2019 року складеним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відповідач [PERSON] має заборгованість станом на 01.11.2019 року в розмірі 14 709, 68 гривень. Як зазначає Позивач, Відповідач тривалий час ухиляється від обов`язків щодо виховання дитини, жодного зв`язку з дитиною не підтримує. Разом з цим, представником Позивача до суду було надано Акт обстеження умов проживання у відповідності до якого встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживає матір [PERSON] з дитиною, батько дитини невідомо де знаходиться та матеріально не бере участь у вихованні дитини. Також до матеріалів справи додано Довідку про склад сім`ї та проживання від 09.10.2018 року № 2068 у відповідності до якої, [PERSON] проживає по [ADDRESS] в складі сім`ї [PERSON] (мати), [PERSON] . Як вбачається з Акту від 15.10.2018 року, який складений [PERSON] та сусідами, [PERSON] який є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , проте не приймає участь в житті дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків і спілкуванні з дитиною. В судовому засіданні судом з`ясовано, що [PERSON] 26 лютого 2019 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, видане Дмитровським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, серії [NUMBER] . Також, судом з`ясовано, що [PERSON] з моменту укладення шлюбу з громадянином російської федерації [PERSON] , фактично проживає з дитиною [PERSON] , [INFO] в російській федерації. Що підтвердив представник позивачки в судовому засіданні. Вирішуючи спір, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу (далі - СК) України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Враховуючи той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України відповідно до яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем [PERSON] не сплачуються аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] та станом на листопад 2019 року існує заборгованість з березня 2019 року. Позивачка в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Доводи позивачки, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з травня 2018 року не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Так акти складені на підтвердження доводів позивачки ніким не посвідчені, оригінали цих актів суду не надано, отже суд не приймає їх до уваги. Із матеріалів справи вбачається про те, що у судові засідання по справі представник третьої особи - Фонтанська сільська рада не з`являвся. Суд, ухвалою від 08 липня 2021 року витребував висновок, щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Проте в матеріалах справи відсутній висновок щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Разом з цим, суд враховує той факт, що [PERSON] проживає разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] в російській федерації з 2019 року, чим на думку суду позбавляє можливості [PERSON] виконувати свої батьківські обов`язки. Також, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження винної поведінки та свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, які б свідчили про ухилення відповідача від виховання дитини, а відтак не вбачає необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення його батьківських прав Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Фонтанська сільська рада про позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed