Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В\~обґрунтування\~своїх вимог позивач посилається на те, що 12.07.2012 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у Свидниківській сільській раді Яворівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №4. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього життя сторони зрозуміли, що в них різні погляди на життя, на розподіл обов`язків в сім`ї, у зв`язку з цим між ними почали виникати непорозуміння, які призводили до постійних скандалів. [PERSON] також зазначає, що вони з [PERSON] втратили почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми. Понад рік вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме їхнім сторін. У зв`язку з наведеним вище, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, водночас представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. У судове засідання відповідачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23.01.2023 , є дата складення повного судового рішення 24.01.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено,\~що\~12.07.2012 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Свидниківській сільській раді Яворівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище " [PERSON] ". Дані факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Свидниківською сільською радою Яворівського району Львівської області. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя, постійні непорозуміння та конфлікти, внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинилися, а шлюб продовжує існувати лише формально. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 992 грн 40 коп. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позов у повному обсязі, позивачу слід повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету, а саме: 496 грн 20 коп. Крім того, 50% сплаченого судового збору, що становить 496 грн 20 коп, слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved