Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 22606,10 грн., з яких 9850 грн. заборгованість за кредитом та 12756,10 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачкою своїх обов`язків за кредитним договором на умовах фінансового кредиту за № 1076253-А від 20 жовтня 2020 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», за яким відповідачка отримала кредит сумі 9850 грн. (п.2.6.1) зі сплатою процентів, що є фіксованою та складає 1,65% в день, річна відсоткова ставка за кредитом складає 602,25%, строк надання кредиту з 20 жовтня 2020 року по 18 листопада 2020 року включно, який було продовжено відповідно до умов Кредитного договору від 20 жовтня 2020 року до 08 грудня 2020 року з підвищеною процентною ставкою у розмірі 4% в день, річна відсоткова ставка за кредитом складає 945,35%. 23 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» було укладено Договір факторингу №40071779-82, відповідно до умов якого до ТОВ «ФІНФОРС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за №1076253-А від 20 жовтня 2020 року. 02 листопада 2022 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника ТОВ «ФІНФОРС» та ухвалення заочного рішення судом. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить її особистий підпис на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень (а.с.87,88,89), про причини неявки суду не повідомила. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, яка про причини неявки суду не повідомила, неподання відповідачкою відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до умов Кредитного договору №1076253-А від 20 жовтня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 9850 грн. Згідно п.п.2.5. Договору плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою (а.с. 39-46). Згідно розділу 3 Договору, строк, на який надається кредит - 30 календарних днів. Згідно з п. 2.6.4 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,65 % від суми кредиту, за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 602,25%. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі/отримання кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Пунктом 5.7 Кредитного договору передбачено, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом/не оформлення продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом подовженим. Відповідно до п.п. 1.2-1.7 Угоди до Кредитного договору (автопролонгація) (а.с. 46-47), сторонами узгоджено, що в період автопролонгації з 19 листопада 2020 року по 08 грудня 2020 року, позичальник сплачує кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 4% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 945,35%. Загальна вартість кредиту становить 22605,9 грн. Електронний кредитний договір «1076253-А» було укладено в електронній формі на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН». Як вбачається з копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК №737 від 14 квітня 2016 року, копії розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1127 від 13.04.2017 року (а.с. 12-15), ТОВ «СС ЛОУН» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадженнння діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно договору факторингу №40071779-82 від 23 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФІНФОРС» (Фактор) та ТОВ «СС ЛОУН» (Клієнт), та додатків до договору факторингу № 1-6 (а.с. 55-61), останній відступив Позивачу права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до положень Договору факторингу: Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суми основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Акти є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до реєстру прав грошових вимог до Договору факторингу № 40071779-82 від 23 грудня 2022 року (а.с. 62), Клієнт відступає Факторові права грошових вимог до Боржника [PERSON] за Кредитним договором 1076253-А від 20 жовтня 2020 року в сумі 22606,10 грн. Як вбачається з копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК №968 від 19 грудня 2017 року, копії розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 4666 від 28 грудня 2017 року (а.с. 8-10), ТОВ «ФІНФОРС» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господаррської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), факторингу. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором №1076253-А від 20 жовтня 2020 року. З матеріалів справи вбачається, що Кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачка не виконує свої зобов`язання за договором, в результаті чого, згідно довідки та розрахунку нарахування за кредитним договором №1076253-А від 20 жовтня 2020 року на ім`я [PERSON] , сума заборгованості за умовами Кредитного договору №1076253-А від 20 жовтня 2020 року станом на 23 грудня 2020 року за термін користування кредитом з 20.10.2020 по 08.12.2020, що складає 50 днів, становить 22606,10 грн., з яких 9850 грн. заборгованість за кредитом та 12756,10 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 48). За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до положень частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року (далі - Закон №675-VIII), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону №675-VIII, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (пункт 12 статті 11 Закону №675-VIII). Статтею 12 Закону №675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675-VIII). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Кредитного договору № 1076253-А від 20 жовтня 2020 року, який оформлений сторонами в електронній формі. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 22606,10 грн. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачкою жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в сумі 22606 грн. 10 коп. підлягають задоволенню. Відповідно статті 141 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved