Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

01 грудня 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 7239 грн 20 коп. заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] було укладено кредитний договір №141893611. Зокрема, позивач вказав, що правила надання грошових коштів в кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті, є публічною пропозицією на укладення договору та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. Кредитний договір укладено із застосуванням електронного підпису відповідача. 28 листопада 2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 141893611. 03 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 30.01.2019 до договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7239 грн 20 коп., з яких 5800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1439 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками. На виконання договору факторингу на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги, проте, всупереч вимогам кредитного договору, позичальник [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ». Враховуючи вищевикладене позивач просить задовольнити позов. 05 січня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. 23 червня 2021 року до суду повернуто поштове повідомлення направлене на адресу відповідача (а.с. 30, 31). Станом на 03 січня 2023 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Позивачем надано суду копію кредитного договору № 141893611 від 06 жовтня 2018 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронному вигляді (а.с. 5-6). Згідно розділу 1 договору, товариство зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 5800 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,83 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 302,95 відсотків річних. Відповідно до додатку №1 до договору № 141893611 від 06.10.2018 графік розрахунків визначає, що [PERSON] мала сплатити на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 7244 грн 20 коп., що включає в себе: проценти за користування кредитом 24,90% від суми кредиту або 1444 грн 20 коп. та суму кредиту 5800 грн. Відповідно до п.4.1 договору невід`ємною частиною кредитного договору є «Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» текст яких розміщений на сайті товариства. Разом з цим, правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» позивач суду не надав. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у всіх відносинах між позивальником та товариством в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Як встановлено судом кредитний договір № 141893611 від 06.10.2018 має бути підписаний відповідачем з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» електронним підписом, зважаючи на те, що він був укладений в електронному вигляді. При цьому, у відповідності до вимог ст. 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» позивач будь-яких відомостей підтверджуючих укладення електронного договору суду не надав. Також, вказаним договором визначено, що товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 5800 грн та що нарахування процентів за користування кредитом починається з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, суду не надано. Як вбачається з копії договору факторингу № 28/1118-01, 28 листопада 2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до п.2.1 якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалось відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 7). При цьому, копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 не містить всіх розділів даного договору, зокрема, в ній наявні лише розділ 1 визначення термінів, розділ 2- предмет договору із п. 2.1 та 2.2 на обороті зазначені п.11.7 та 11.8 та розділи 12 перелік додатків та 13- реквізити та підписи сторін. Крім того, реєстру прав вимоги за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 позивачем суду не надано, як і доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги. 03 січня 2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклало договір факторингу № 20190103 відповідно до п.2.1 якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ», а останній прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених договором (а.с. 8-9). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 30.01.2019 до договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» під № 2488 право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7239 грн 20 коп., з яких 5800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1439 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 10). На ім`я відповідача 08.02.2019 складено повідомлення про відступлення позивачу прав вимоги за кредитним договором № 141893611 від 06.10.2018 укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та зазначено, що станом на 30.01.2019 заборгованість становить 7239 грн 20 коп., з яких 5800 грн заборгованість по основній сумі боргу та 1439 грн 20 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с. 11). Разом з цим, будь-яких доказів щодо надіслання даного повідомлення відповідачу позивачем не надано. Згідно розрахунку суми заборгованості, складеної позивачем за період з 30.01.2019 по 31.10.2020 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 141893611 від 06.10.2018 становить 7239 грн 20 коп. та складається з 5800 грн заборгованість за основним боргом, 1439 грн 20 коп. заборгованість з процентів (а.с. 12). При цьому, із зазначеного розрахунку встановити порядок утворення зазначеної суми заборгованості за всіма її складовими не виявляється можливим. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження факту укладення договору, наявності заборгованості відповідача у вказаній сумі 7239 грн 20 коп., тобто наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 141893611 від 06.10.2018. Зважаючи на вищевикладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню через їх недоведеність, у зв`язку із чим в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed