Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

11.11.2022 [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 14 лютого 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] 10.05.2017 [INFO] . Сімейне життя між ними не склалося у зв`язку з різними характерами, вподобаннями, різними поглядами на життя. У стосунках зникли почуття любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, а спроби примирення не дали позитивних наслідків. Вже понад чотири роки не проживають разом, не ведуть спільного господарста, мають різні бюджети, а шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 14 лютого 2017 року у Білоцерківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 102.. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. покласти на відповідача. Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду,\~ відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного та призначено судове засідання на 11 січня 2023 року. 09 січня 2023 року до суду надійшов відзив [PERSON] , в якому він проти розірвання шлюбу не заперечив, строк для примирення просив не надавати та просить стягнути з нього 50%\~ від сплаченого судового збору в розмірі\~ 496,20 грн. 11 січня 2023 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. 11 січня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, судом ухвалено провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 102. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] 10 [INFO] Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 496,20 грн. сплаченого при поданні позову у розмірі 992,40 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 496,20 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved