Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ТДВ СК «Віді-Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, а саме автомобіля Land Cruiser Prado, державний номерний знак [NUMBER] , який перебуває в заставі АТ «Державний ощадний банк України» у якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань. Строк дії договору - до 23 грудня 2022 року. За умовами договору передбачено можливість отримання страхового відшкодування без довідки поліції, якщо сума не перевищує 5% від страхової суми. Про настання страхового випадку повідомлення подається протягом двох робочих днів. 09 червня 2022 року він виявив пошкодження на своєму автомобілі: подряпину задньої лівої двері, вм`ятину на задньому бампері. Того ж дні він звернувся з відповідною заявою до відповідача. Страхове відшкодування страховиком визначено в розмірі 33 727,73 грн., але у його виплаті відмовлено, оскільки пошкодження відбулось не в русі та є наслідком протиправних дій третіх осіб. Таку відмову вважає неправомірною, такою, що суперечить умовам договору страхування та чинному законодавству. Страхове відшкодування слід стягувати на його користь, оскільки третя особа не має самостійних вимог на предмет спору та не має наміру претендувати на страхове відшкодування. Проси суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 33 727,73 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу, які будуть подані при розгляді справи. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2022 року відкрито провадження по справі та розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений строк сторони свої заперечення щодо такого розгляду не направили. 28 вересня 2022 року до суду надійшов відзив на позов. Не погоджуючись з поданим позовом, представник ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» вказав, що між ним та позивачем укладеного договір добровільного страхування транспортного засобу. 09 червня до них надійшла заява [PERSON] про настання страхового випадку. У своїй заяві він власноручно: на запитання «З якою швидкістю Ви рухались», вказав - «0 км/год»; детальний опис зазначив «09.06.2022 р. о 11 год. 30 хв. при огляді свого автомобіля виявив пошкодження, а саме: подряпина на задній лівій двері, вм`ятина на задньому бампері. Поліцію на місце події не викликали, одразу зателефонували на гарячу лінію компанії». Напередодні дійсно був ще дзвінок на гарячу лінію від чоловіка, який представився [PERSON] , батько власника автомобіля, який повідомив: «Машина стояла в паркинге, помыли сегодня, обсмотрели и нашли небольшую царапину на задней двери и на заднем бампере…». Умовами укладеного договору передбачений обов`язок страхувальника негайно не пізніше однієї години заявити про подію, що може бути визнана страховим випадком відповідні державні органи. Страхове відшкодування виплачується лише за наявності відповідної довідки. Страхувальник має право один раз на протягом кожного окремого періоду страхування не подавати довідку НПУ у разі суми страхового відшкодування до 5% від страхової суми, настання страхового випадку за страховим ризиком ДТП, відсутні інші учасники дорожнього руху, причетні до даної події. При цьому за договором дтп - дорожньо-транспортна пригода тобто подія, що сталась під час руху автомобіля. Тому повідомлення позивача не підпадає під визначення страхового ризику - ДТП. Відсутність руху автомобіля під час події та виявлені на припаркованому автомобілі пошкодження свідчать про причетність до події третіх осіб (страховий ризик ПДТО), що не підпадає під опцію «без довідки НПУ» та врегулювання події має здійснюватися на загальних умовах. Натомість позивач не повідомив про подію до НПУ та не надав відповідно весь пакет документів, в тому числі і на підтвердження відмови вигодонабувача отримати страхове відшкодування. Просив відмовити в задоволенні позову. 03 жовтня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач додатково вказав, що подана ним довідка від банку та залучення останнього до розгляду справи підтверджує інформованість банку щодо настання страхового випадку, відмову від отримання страхового відшкодування на його користь. Жодних фактів про подію він не викривлював та не спотворював. Страховик не подав доказів телефонної розмови та повідомлення про подію з його татом. Його виклад обставин відповідає дійсним обставинам. А вказівка про рух зі швидкістю 0 км/год, обумовлено тим, що він оглядав автомобіль та виявив ушкодження вже при зупиненому русі. А самі ушкодження можуть отримуватись і при мінімальному русі, переміщенні автомобіля, під час паркування, коли спідометр показує 0 км/год. Тому доводи відповідача є надуманими. Зазначив, що через неправомірну відмову у виплаті страхового відшкодування, він також поніс додаткові витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн., які мають бути стягнені з відповідача. Проси суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 33 727,73 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. 26 жовтня 2022 року до суду надійшли пояснення третьої особи АТ «Державний ощадний банк України». Зазначили, що між ними та [PERSON] укладено кредитний договір на купівлю автомобіля Land Cruiser Prado, державний номерний знак [NUMBER] . За умовами договору добровільного страхування вони є вигодонабувачем при виплаті страхового відшкодування. Ними 08 серпня 2022 року надано довідку про те, що АТ «Державний ощадний банк України» не має наміру претендувати на страхові відшкодування. Просили приєднати дані пояснення до матеріалів справи та прийняти рішення відповідно до вимог закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 24 грудня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №257_02 (для придбання транспортного засобу). На виконання п.5.1 договору у якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 24 грудня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна, а саме автомобіля Land Cruiser Prado, державний номерний знак [NUMBER] . Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 22 грудня 2021 рок між ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) та АТ «Державний ощадний банк України» (Вигодонабувач) укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту №АС-17423. За цим договором забезпечувався транспортний засіб Land Cruiser Prado, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи. Статтею 985 ЦК України та частиною четвертою статті 3 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальник має право при укладенні договору страхування призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Згідно зі статтею 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Встановлено, що у передбачений договором строк АТ «Державний ощадний банк України», як вигодонабувач, не звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування». З довідки АТ «Державний ощадний банк України» №53 від 08 серпня 2022 року встановлено, що станом на 08 серпня 2022 року прострочена заборгованість по основному боргу та відсоткам відсутня, погашення кредиту відбувається згідно графіку погашення; на момент видачі довідки банк не має наміру претендувати на страхові відшкодування. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 13 листопада 2018 року у справі № 910/18954/17 та постанові Верховного Суду України № 6-2112цс16 від 14 червня 2017 року зроблено висновок, що якщо вигодонабувач відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді вигодонабувач буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач. При вирішенні права позивача на звернення до суду з даним позовом, судом враховується, що банк, як вигодонабувач, не скористався правом на отримання страхових виплат, тому приходить до висновку, що [PERSON] має право звернутись до суду з позовом до страховика про стягнення страхового відшкодування на свою користь. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст. 8, 9 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. У частині першій статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Встановлено, що 09 червня 2022 року до ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» надійшла заява [PERSON] про настання страхового випадку. У цій заяві позивач вказав у розділі «Детальний опис події»: яка подія відбулась? - дорожньо-транспортна пригода; з якою швидкістю Ви рухались? - 0 км/год; опис - 09.06.2022 р. в 11 год. 30 хв. Сьогодні о 11:30 ранку при огляді свого автомобіля виявив пошкодження, а саме: 1) подряпина на задній лівій двері, 2) вм`ятина на задньому бампері. Поліцію на місце події не викликали, одразу зателефонували на гарячу лінію компанії. У розділі «Щодо повідомлення компетентних органів (МВС та ін.)» - ні. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У разі необхідності страховик може робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також може самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. 09 червня 2022 року було проведено огляд транспортного засобу Land Cruiser Prado, державний номерний знак [NUMBER] . 12 липня 2022 року складений страховий акт №13690, за яким на підставі наданих документів, відповідно до умов договору страхування, дана подія кваліфікується як не страховий випадок за ризиком ПДТО (ризик - протиправні дії третіх осіб), та відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки страхувальником належним чином не виконані умови договору страхування. З поданої заяви [PERSON] вбачається, що свою подію він відносить до ризику «дорожньо-транспортна пригода» та звернувся за виплатою страхового відшкодування без довідки НПУ, що передбачено укладеним договором. П.25 договору встановлено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталась під час руху ТЗ, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, а саме: зіткнення з іншим транспортним засобом , наїзд (удар) на рухомі чи нерухомі об`єкти, перекидання, провал, падіння транспортного засобу. У контексті цього договору дорожньо-транспортною пригодою вважається та подія, що сталась під час керування транспортним засобом особою, що визначена у договорі. Договором страхування встановлений порядок виплати страхового відшкодування без довідки НПУ. Опція «Без довідки з НПУ» до 5% від страхової суми - умова договору, яка означає, що страхувальник має право 1 (один) раз протягом кожного окремого періоду страхування не надавати страховику довідок з компетентних органів для отримання страхового відшкодування за наявності всіх наступних умов: настання страхового ризику за ризиком ДТП, розмір збитку, заподіяний застрахованому транспортному засобу, не перевищує 5% від страхової суми, відсутні інші учасники дорожнього руху, причетних до даної події. У разі недотримання вищевказаних умов страхувальник зобов`язаний надати страховику для отримання страхового відшкодування довідки з компетентних органів. Застосування опції регулюється п.30.1, 31.2.1 даного договору. Порядок розрахунку страхового відшкодування здійснюється з урахуванням 32.12.6 даного договору(п.22.2 договору). З поданого відповідачем відзиву вбачається, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є ризик ПДТО, а не ризик ДТП, транспортний засіб не перебував в русі, що виключає ризик ДТП, не подання довідки з НПУ. З такими доводами суд погоджується. Умовами добровільного страхування наземного транспорту, розміщених на сайті страховика, п.7.2 договору страхування встановлені обов`язки страхувальника. Зокрема, у разі настання страхового випадку діяти згідно з розділом 8 цього Договору та виконувати передбачені ним вимоги. Так, п.8 передбачено, що у разі настання події, що має ознаки страхового випадку. Страхувальник (Водій ТЗ) зобов`язаний: 8.1.1. Негайно, але не пізніше однієї години після настання події, що має ознаки страхового випадку, повідомити про її настання відповідні компетентні ограни України (органи МВС, НПУ, ДСНС тощо) та викликати на місце події їхніх представників для забезпечення документального підтвердження страхового випадку, а також одержати від них документи, що підтверджують факт, час, причини, обставини і наслідки настання події; Виконати обов`язки водія у разі причетності до ДТП відповідно до Правил дорожнього руху України, а саме: негайно зупинити ТЗ і залишатися на місті пригоди, не переміщати ТЗ і предмети, що мають причетність до пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). 8.1.2. Повідомити Страховика про подію, що має ознаки страхового випадку, протягом 24 годин з моменту її настання (уразі настання події за межами України - протягом 48 годин з моменту її настання) за телефоном (044) 502-69-50. Повідомлення про настання події повинно містити інформацію щодо обставин події, характеру збитків, зокрема: час, місце, причини події, стислий опис пошкоджень ТЗ, відомості про винуватця події. Так, з поданої заяви [PERSON] вбачається, що позивач повідомляє про обставини виявлення пошкоджень, а не про обставини їх отримання. Встановити з матеріалів справи, з поданої заяви чи автомобіль перебував в русі не можливо. Ні у повідомленні позивача, ні у телефонному дзвінку не повідомлялось про обставини заподіяння ушкоджень транспортному засобу, а лише про обставини їх виявлення та подальшого повідомлення страховика. У відповіді на відзив позивач вказує про різні можливі випадки отриманням автомобілем ушкоджень без протиправних дій третіх осіб, але ні у позовні, ні у відповіді на відзив не конкретизував обставин саме події. Так, дійсно, бувають випадки, коли автомобіль залишається і після повернення власник/водій може виявити ушкодження, але про це також зобов`язаний повідомити страхувальник, і в даному випадку є страховиком ризиком ПДТО. У страховому акті №13690 від 12 липня, страховик у графі «опис події» вказує «страхувальник виявив пошкодження на ТЗ». Оскільки у порушення Умов страхування, укладеному договору, свого обов`язку страхувальник не повідомив про обставини події (саме повідомлення повинно містити), що позбавляє можливість страховика перевірити обставини події, віднести подію до страхового ризику «ДТП», не повідомив і не конкретизував ці події при розгляді справи, тому доводи позову є необґрунтованими. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Outcome: dismissed