Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Позивач звернувсядо суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» покладено обов`язок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності у м. Черкасах. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки у вказаному будинку встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, плата за вказані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з листопада 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2022 року складає 33560,83 грн. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 33560,83, інфляційну складову боргу у розмірі 7421,64 грн., 3% річних у розмірі 3066,50 грн. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.03.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] направили до суду відзив на позовну заяву в якій просили в позові позивачу відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк відзив до суду не направили. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити в частинні стягнення з неї боргу, оскільки вважає, що вона не є належним відповідачем та жодного боргу вона немає. Квартира за адресою: [ADDRESS] на даний час не приватизована. На підставі ордеру № 2815 від 10.12.1969 року батьку відповідача [PERSON] [PERSON] разом з членами його сім`ї було надано право на зайняття 4-х кімнатної квартири за вказаною адресою. В даній квартирі в якості членів сім`ї наймача проживали дружина квартиронаймача [PERSON] , [PERSON] , який є сином квартиронаймача. [PERSON] являється колишньою дружиною [PERSON] та зареєстрована в даній квартирі. На даний час в квартирі проживає її колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які є споживачами комунальних послуг за цією адресою, вони користуються послугами і саме вони повинні сплачувати такі послуги. [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , тому не повинна сплачувати вартість комунальних послуг за цією адресою. Вона має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає та користується житлово-комунальними послугами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не допускають їх з донькою до даної квартири та наносять побої, тому вона не проживає в даній квартирі та комунальним послугами не користується. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] - адвокат Ткач В.В. позовні вимоги не визнали та просили відмовити в позові в частині стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] зазначивши, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, та жодного боргу вона немає. Квартира за адресою: [ADDRESS] на даний час не приватизована. На даний час у квартирі проживає її батько [PERSON] та брат [PERSON] , які є споживачами комунальних послуг, а саме вони повинні сплачувати за такі послуги. [PERSON] не проживає у квартирі та не користується житлово-комунальними послугами за цією адресою. [PERSON] має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає, користується житлово-комунальними послугами. Крім того, між [PERSON] та КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради було укладено договір № 12107 від 13.12.2018 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Вважає, що вона не повинна відшкодовувати вартість комунальних послуг у квартирі за адресою: [ADDRESS] так як не є споживачем таких послуг. Батько постійно погрожував їй з матір`ю, в квартиру не допускає, наносив побої після їх вселення в дану квартиру, а тому вони з атрі`ю змушені були покинути дану квартиру. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», покладений обов`язок із забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статями 67, 68\~ЖК України та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. Згідно відомостей Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради отриманих судом 22.02.2022 на запит суду, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] З розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення гарячого водопостачання встановлено, за період з листопада 2016 року і станом на листопад 2022 року відповідачі мають заборгованість перед ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» за надані їм послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 33560,83 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважають, що вони є неналежними відповідачами у справі, оскільки мають у власності квартири, в яких проживають та користуються комунальними послугами. Судом встановлено , щ рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2014 року визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] в зв`язку з тривалою відсутністю, без поважних причин, яке в подальшому було скасовано. В подальшому, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.01.2015 року зобов`язано [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди у користуванні житловою квартирою [ADDRESS] Личак [PERSON] , [PERSON] шляхом їх вселення у вказану квартиру, визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради в частині передачі у власність [PERSON] квартири, скасовано державну реєстрацію. Визнано недійсним договір дарування квартири між [PERSON] та [PERSON] . Як зазначили в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] , після прийняття рішення суду про їх вселення, їх було вселено в дану квартиру, але наступного дня після вселення [PERSON] та [PERSON] нанесли їм тілесні ушкодження і після цього в квартирі вони більше не проживали. Даний факт в судовому засіданні підтверджено актами опитування сусідів від 17.10.2022 оку № 171 та № 172 про те, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживають більше п`яти років. Дані акти підписані сусідами та завірені Департаментом соціального захисту населення. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 13.11.2018 року [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 03.09.2019 року [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідачі оплачують за користування комунальними послугами саме за квартири, в яких проживають на даний час. Крім того, відповідачем [PERSON] надано договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води між нею та « [INFO] » за адресою [ADDRESS] , укладений 13.12.2018 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має\~право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користувалися ними. В даному\~випадку,\~в судовому\~засіданні достовірно\~встановлено,\~що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не користуються комунальними послугами у квартирі за адресою: [ADDRESS] , оскільки у власності вони мають квартири, в яких проживають та користуються житлово - комунальними послугами. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідачів [PERSON] та [PERSON] обов`язку оплачувати комунальні послуги за адресою [ADDRESS] . Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. Згідно з\~ч.\~5\~ст.\~13\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що не уклавши договір про надання житлово-комунальних послуг з позивачем, відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримували такі послуги і повинні їх оплачувати. Тому,\~відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами комунальних послуг (з централізованого опалення та гарячого водопостачання), які надаються позивачем. У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Станом на 01.11.2021 борг відповідачів [PERSON] та [PERSON] становив 33560,83 грн., який не погашений. Згідно\~з ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Борг відповідачів [PERSON] та [PERSON] внаслідок інфляції зріс на 7421,64 грн., 3% річних з простроченої суми становить 3066,50 грн., які підлягають до стягнення з останніх на користь позивача. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача частково, та борг за спожиту теплову енергію підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Підлягають до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам позивача в сумі 2270 грн, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial