Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Представник позивача Харківської міської ради звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: державний реєстратор комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко Павло Геннадійович про скасування державної реєстрації прав та визнання договорів недійсними, в якому просить суд: - скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценка П.Г. (індексний номер 46498602) про державну реєстрацію права власності на гараж (машино-місце) літ. «З-l» по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта 1812155563101). - договори купівлі-продажу № 1320 від 25.04.2019 та № 1344 від 26.04.2019, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., укладені між [PERSON] та [PERSON] , визнати недійсними та скасувати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що до Харківської міської ради надійшла заява [PERSON] (вх. № П-1-24147/1-19 від 03.06.2019) щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0030 га із земель комунальної власності для обслуговування індивідуального гаражу літ. «З-1» по [ADDRESS] . В Харківській міській раді відсутня інформація про прийняття рішень щодо надання у власність або користування земельної ділянки по [ADDRESS] . В силу приписів ст. 83 Земельного кодексу України та з урахуванням того, що вищевказана земельна ділянка не перебуває у державній або приватні власності, вона є комунальною. Згідно деталізованої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державної реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн (далі - Реєстр) щодо об`єкту нерухомого майна (реєстраційний №1812155563101) право власності на гараж (машино-місце) літ. «З-l», площею 26,0 кв.м. по [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] . Державна реєстрація прав проведена державним реєстратором КІ «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області 16.04.2019. Підставою для державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості визначені: технічний паспорт від 29.03.2019 № 100/219, виданий ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості»; довідка від 29.03.2019 №219, видана ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості». Інших документів для проведення державної реєстрації прав не надавалось. В подальшому,\~ [PERSON] \~25.04.2019\~та 26.04.2019\~здійснив відчуження\~спірного об`єкту\~нерухомого майна\~шляхом укладення\~договорів купівлі-продажу,\~відчужуючи по\~1/2\~об`єкту окремо.\~Усього таким\~чином укладено\~2\~договори купівлі-продажу.\~Наразі,\~згідно відомостей\~з Реєстру\~право власності\~на гараж\~(машино-місце) літ.\~«З-l»\~загальною площею\~26,0\~кв.м.\~по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 25.04.2019 № 1320 та від 26.04.2016 №1344, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.В. В єдиному реєстрі документів, що мають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України (ведеться з 2011 року), відсутня інформація щодо вищезазначеного об`єкта будівництва. Будь-яка інформація щодо прийняття спірного об`єкту до експлуатації у Харківській міській раді відсутня. Викладене вище свідчить про те, що право власності зареєстроване на не прийнятий до експлуатації об`єкт будівництва, а подальше відчуження спірного об`єкту також суперечить діючому законодавству. Таким чином, [PERSON] всупереч діючому законодавству вчинив дії з метою реєстрації права власності на гараж (машино-місце) літ. «З-І» по [ADDRESS] без законних на те підстав, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), а також п. 40. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі -Порядок). В подальшому, [PERSON] продовжив свої протиправні дії та відчужив спірний об`єкт нерухомості, уклавши договори купівлі-продажу №1320 та №1344 від 25.04.2019 та 26.04.2019 відповідно, з метою уникнути цивільної відповідальності та застосування в майбутньому аргументів добросовісного набувача новим власником за оспорюваними цивільними договорами. В заяві про зміну предмета позову зі збільшенням позовних вимог від 19.04.2021 року представник позивача просить суд: - скасувати державну реєстрацію права власності на гараж (машино-місце) літ. «З-1» по [ADDRESS] за [PERSON] з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1812155563101, індексний номер рішення 46498602, запис про право власності №31205476). - договір купівлі - продажу №1320 від 25.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., укладений між [PERSON] та [PERSON] , визнати недійсним та скасувати; - договір купівлі-продажу №1344 від 26.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., укладений між [PERSON] та [PERSON] , визнати недійсним та скасувати; - скасувати державну реєстрацію права власності на гараж (машино-місце) літ. «З-1» по [ADDRESS] за [PERSON] з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1812155563101, індексний номер рішення 46662913, запис про право власності №31360828). - скасувати державну реєстрацію права власності на гараж (машино-місце) літ. «З-1» по [ADDRESS] за [PERSON] з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1812155563101, індексний номер рішення 46680230, запис про право власності №31376479). Відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву. Однак, з цього приводу суд зазначає наступне. Копію ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2019 року про відкриття провадження у справі, якою відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, відповідачем отримано 31.10.2019 року. Відзив на позовну заяву до суду подано лише 02.04.2020 року, тобто, з пропуском встановленого судом процесуального строку. В наданому суду відзиві на позовну заяві відповідач поновити пропущений процесуальний строк не просить. Таким чином, відзив поданий [PERSON] \~є таким,\~що \~поданий після закінчення\~процесуальних строків,\~поза межами\~строку встановленого\~судом для\~його подання, в зв`язку з чим судом не враховується. \~ \~ \~ \~Відповідачем [PERSON] поданий до суду відзив на позовну заяву. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заперечень проти позовних вимог посилається на те, що набуття права власності відбулося на законних підставах, доводи позивача щодо необхідності введення в експлуатацію вказаного об`єкта нерухомості не ґрунтуються на законі, посилання позивача на відсутність документів щодо гаражу на сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України не можуть бути прийняті до уваги судом, бо відповідний реєстр ведеться з 2011 року, до 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Продаж ним гаражу було проведено з урахуванням усіх вимог, що пред`являються законом до форми та суті правочину - договору купівлі-продажу, а так як правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, коли встановлено, що правочин не є укладеним, в ньому відсутні встановлені законом умови договору, не отримано акцепт стороною, що направила оферту, не передано майно, якщо його передача потрібна. Вимоги про повернення до комунальної власності земельної ділянки ХМР не заявила, вимоги про знесення самочинно збудованого будівництва також не заявила, з цього незрозуміло, які права ХМР порушені укладанням вищезазначених договорів, право на яке виникло до 1992 року та яке не є самовільно збудованим. \~ \~ \~ \~В зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити в повному обсязі. В відповіді на відзив представника позивача підтверджено викладені ним в позовній заяві обставини та правове обґрунтування цих обставин, позивач вважає, що протиправне набуття прав на нерухоме майно породжує протиправне набуття прав на землю, яку воно займає, це свідчить про порушення прав та законних інтересів позивач, як власника земельної ділянки під спірним об`єктом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом Харківської міської ради (місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, буд. 7) до [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ), третя особа: державний реєстратор комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко Павло Геннадійович (адреса, що зазначена в позові: Харківська область, Дергачівський район, смт. Солоницівка, вул. Сумський шлях, буд. 11) про скасування державної реєстрації прав та визнання договорів недійсними, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року прийнято до розгляду заяву Харківської міської ради про зміну предмета позову збільшенням розміру позовних вимог за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: державний реєстратор комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко Павло Геннадійович про скасування державної реєстрації прав та визнання договорів недійсними. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2022 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: державний реєстратор комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко Павло Геннадійович про скасування державної реєстрації прав та визнання договорів недійсними, закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та спросить суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Третя особа у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, викладені відповідачем в запереченнях проти позову, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] на ім`я Харківського міського голови від 03.06.2019 року, останній просить надати дозвіл на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0030 га, для обслуговування індивідуального гаражу літ. «З-1» по [ADDRESS] . Згідно інформації з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державної реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн (далі - Реєстр) щодо об`єкту нерухомого майна (реєстраційний №1812155563101) право власності на гараж (машино-місце) літ. «З-l», площею 26,0 кв.м. по [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] . Державна реєстрація прав проведена державним реєстратором КІ «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко Павлом Геннадійовичем 16.04.2019 року. Підставою для державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості визначені: технічний паспорт від 29.03.2019 № 100/219, виданий ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості»; довідка від 29.03.2019 №219, видана ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості». Відповідно до направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 04.07.2019 року за №522-н, головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, проведено обстеження «нежитлової будівлі» (гараж) на прибудинковій території житлових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на факт виявлення самочинного будівництва об`єкту. Згідно довідки, виданої ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості» № 219 від 29 березня 2019 року [PERSON] , обстежено об`єкт нерухомого майна - гараж (машино-місце) літ. «З-l», площею 26,0 кв.м. по [ADDRESS] , та встановлено, він не належить до самочинного будівництва, самочинне перепланування, реконструкція, будівництво - відсутнє. Згідно договору купівлі - продажу №1320 від 25 квітня 2019т року, укладеного між [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв частину гаражу (машино-місце) загальною площею 26,0 кв.м., літ. «З-l», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі - продажу №1344 від 26 квітня 2019 року, укладеного між [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв частину гаражу (машино-місце) загальною площею 26,0 кв.м., літ. «З-l», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За вимогами ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. За вимогами ч. 1 ст. 5 Закону у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно та їх обтяжень реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 2 ст. 5 Закону визначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених ст. 31 цього Закону. Статтею 31 цього Закону передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територій сільських, селищних, міських рад. якими відповідно до законодавств ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності подаються: - виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищною, міської ради або відповідною архівною установою. - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таки\\ об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельно ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні будівлі і споруди, прибудови до них. що були закінчені будівництвом до 5 серпні 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості і необов`язковим. Відповідно до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 будівельними роботами є роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації капітального ремонту. Згідно ДБН А.2.2-3-2014: Нове будівництво - це будівництво будинків, будівель, споруд, і) комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортно інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеної будівництва. Реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко - економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко - економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації т якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). В силу вимог ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проведенню державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майні має передувати прийняття його до експлуатації. Порядок прийняття об`єктів будівництва до експлуатації визначений ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Частиною 2 ст. 18 Закону визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У частині обов`язку реєстрації права власності виключно на ті об`єкти будівництва, які прийняті до експлуатації (за винятком випадків, визначених ст. 31 Закону) Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень повністю відповідає вимогам Закону. Підсумовуючи можна дійти до висновку, що для державної реєстрації права власності на новозбудований або реконструйований об`єкт до державного реєстратора надається документ, що підтверджує прийняття такого об`єкту до експлуатації. Однак, є лише одне виключення: для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад. якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) \~ \~ \~ \~виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) \~ \~ \~ \~документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав (для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність). Одночасно з цим, спірний гараж не є присадибною будівлею або спорудою, а отже на нього відповідні правила навіть не розповсюджуються (гараж не знаходиться у складі домоволодіння). Навіть для державної реєстрації права власності на об`єкт будівництва, право на який визнано за рішенням суду, згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, об`єкт приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Частиною 1 ст. 18 Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної Реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстру прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідну відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти т, суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Викладене вище свідчить про те, що у забудовника відсутній документ, що підтверджує прийняття спірного об`єкту до експлуатації, а реєстрація прав на нього проведена з порушенням вимог діючого законодавства. В цілому, це порушує ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якої проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадкам передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» починаючи з 16.01.2020 року діє у новій редакції, якою визначенні відмінні від попередньої редакції підстави для скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно на підставі судових рішень. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перебачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підлягають скасуванню та/або вилученню. Разом з цим цією частиною ст. 26 цього закону визначено процедуру, за якою державний реєстратор на підставі судового рішення проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав. Таким чином, в разі прийняття судом рішення про скасування державної реєстрації прав, до державного реєстру вноситься інформація про припинення таких прав, а не про скасування відповідного запису. Таким судовим рішенням може бути: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), що відповідає правовому висновку викладеному в Постанові КГС ВС від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19. Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36), від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18 (пункт 25), від 21 серпня 2019 року у справі № 805/2857/17-а, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц (пункт 24), від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/18-ц (пункт 52). Таким чином, виходячи з зазначених норм Закону, державний реєстратор в процедурі розгляду заяви повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства України . При цьому, відповідачем не надано державному реєстратору документа, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. З єдиного реєстру документів, що мають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України (ведеться з 2011 року), відсутня інформація щодо вищезазначеного об`єкта будівництва. Висновки, викладені в довідці ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості» № 219 від 29 березня 2019 року, виданої [PERSON] , на яку він посилається як на підставу того, що гараж (машино-місце) літ. «З-l», площею 26,0 кв.м. по [ADDRESS] , не належить до самочинного будівництва, а самочинне перепланування, реконструкція, будівництво - відсутні, спростовуються доказами, наданими позивачем, тому, суд піддає цю довідку сумніву. Викладене вище свідчить про те, що право власності зареєстроване на не прийнятий до експлуатації об`єкт будівництва, що суперечить діючому законодавству України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 11.07.2018 у справі № 442/1252/16-ц. для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва: 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація. Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. З статті 215 цього Кодексу якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. Разом із тим частиною третьою статті 216 ЦК України передбачено, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2016 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі - Постанова Пленуму № 9) судам дані роз`яснення, зокрема, щодо розмежування видів недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220. частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх Дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина Друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму № 9 судам роз`яснено, якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. В силу ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Верховний суд неодноразово висловлювався щодо неправомірності відчуження об`єктів самочинного будівництва, навіть тих, щодо яких проведено державну реєстрацію прав. «Неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам» - висновок Верховного суду, викладений у постанові від 10.05.2018 року справі № 910/15993/16. Даючи оцінку ситуації, що склалась у зв`язку з відчуженням самочинну збудованого об`єкта, Верховний суд у постанові від 10.05.2018 по справі № 910/15993/16 зазначив, що із врахуванням приписів ч. 2 ст. 376 ЦК України неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам. З аналізу наявних у Харківській міській раді інформаційних масивів та в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України вбачається, що спірний об`єкт в експлуатацію не введено. Таким чином,\~судом встановлено,\~що спірний\~об`єкт - гараж (машино-місце) літ. «З-l», площею 26,0 кв.м. по [ADDRESS] , було збудовано без будь-яких дозвільних документів (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларації про початок будівельних робіт, дозвіл на будівництво, декларація або сертифікат готовності об`єкта до експлуатації, акт прийняття об`єкту до експлуатації), та подальше його відчуження суперечить діючому законодавству України. Відповідач [PERSON] , яким було відчужено спірний гараж (машино-місце), на момент укладання оскаржуваних договорів купівлі-продажу №1320 від 25.04.2019 р., №1344 від та 26.04.2019 р. достеменно розумів про те, що ним відчужується об`єкт самочинного будівництва, оскільки саме він виступив замовником такого будівництва. Викладене вище свідчить про те, що у відповідача, як забудовника, відсутній документ, що підтверджує прийняття спірного об`єкту до експлуатації, а реєстрація прав на нього проведена з порушенням вимог діючого законодавства України. Відповідні дії відповідача, як забудовника, прямо порушують законні права та інтереси міської ради, яка за наслідком проведення незаконних реєстраційних дій позбавлена можливості виконувати функції державного архітектурно-будівельного контролю та застосувати до відповідача відповідні санкції, бо права на спірний об`єкт вже є зареєстрованими. Протиправне набуття прав на нерухоме майно породжує протиправне набуття прав на землю, яку воно займає, це свідчить про порушення прав та законний інтересів позивач, як власника земельної ділянки під спірним об`єктом. Відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів в спростування викладеного позивачем. Так як, судом встановлено, що реєстрація речових прав на спірний об`єкт - гараж\~(машино-місце)\~літ.\~«З-l»,\~площею 26,0\~кв.м.\~по [ADDRESS] ,\~проведена державним\~реєстратором комунального підприємства\~«Постачальник послуг»\~Солоницівської селищної\~ради Луценко\~Павло Геннадійович за відсутності документів про прийняття до експлуатації спірного об`єкту, реєстрація речових прав на спірний об`єкт є протиправною, то за таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Харківською міською радою заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141\~ЦПК України\~з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 6810,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved