Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2022 року звернувся до суду з позовом та з уточненим позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, в якому просив виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька, з актового запису №398 від 15.04.2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, та стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені ним судові витрати. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без укладення шлюбу в період з 2005 по 2016 роки. У [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що 15.04.2009 року складено відповідний актовий запис №398 Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. По відношенню до цієї дитини позивач визнав батьківство, склав про це заяву та надав її до органу державної реєстрації актів цивільного стану. На момент проживання з відповідачкою у нього не було жодних сумнівів у її невірності чи фактах можливої наявності особи, що могла б стати батьком дитини. Вони проживали разом, вели спільне господарство, після народження дитини [PERSON] виконував всі покладені на нього батьківські обов`язки щодо виховання дитини. З 2016 року сторони розійшлися та стали проживати окремо. Однак позивач не перестав бути батьком для дитини, продовжував її утримувати та виховувати. На протязі 2021-2022 років відповідач постійно дошкуляла позивачу і повідомляла, що [PERSON] не є його рідною дитиною, та що дитина зачата не від нього. Згодом позивач дізнався, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20.09.2011 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 13.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] не згоден з тим, що він записаний в графі батька в актовому записі про народження дитини №398 від 15.04.2009 року, оскільки у нього є великі сумніви з приводу біологічного батьківства. Ухвалою суду від 11.11.2022 року було відкрите провадження за даною позовною заявою за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила позов задовольнити. Щодо витрат на правову допомогу визнає тільки суму у розмірі 1500 гривень. Зазначила, що дитина дійсно не позивача (а.с.82-86). Позивач та його представник до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, позивач в наданій заяві просив про розгляд справи у його та адвоката відсутність. Позовні вимоги підтримав, витрати на правову допомогу зменшив до 1500 гривень, та просив, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, повернути йому 50% сплаченого судового збору і 50% судового збору стягнути з відповідача на його користь. Відповідач та її представник до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі та визнання позову. З приводу стягнення судових витрат на правову допомогу 1500 гривень не заперечують, врахувавши визнання позову - вирішити питання щодо судового збору. Представник третьої особи до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Вказані обставини дають суду право розглянути справу у відсутність сторін, відповідно до ст.211 ЦПК України, та розглядати справу на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно матеріалів позову, сторони [PERSON] та [PERSON] проживали разом без укладення шлюбу в період з 2005 по 2016 роки. Під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах у [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що 15.04.2009 року складено відповідний актовий запис №398 Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.14 - свідоцтво про народження, а.с.15 - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20.09.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 13.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16 - рішення суду). Позивач зазначає, що він не є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , і про це йому згодом повідомила відповідачка. Вказані обставини визнані відповідачкою [PERSON] , згідно із поданими відзивом та заявою (а.с.82-86). Згідно із вимогами ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У відповідності до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126,127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. за №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно із вимогами ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п.1.7. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 12.01.2011 № 96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, згідно із вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову. Тому, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 496,20 гривень, та позивачеві [PERSON] підлягають до повернення з державного бюджету 496, 20 гривень судового збору. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати на правову допомогу в сумі 1500 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved