Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] 16.11.2022 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просив припинити стягнення з нього на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу Красилівського районного суду Хмельницької області від 16.12.2020 року по справі №677/1698/20, відкликати вказаний судовий наказ з відділу Красилівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), та стягнути з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він та відповідач у справі [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі в них народився неповнолітній [PERSON] , [INFO] . 30.05.2012 року рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до судового наказу Красилівського районного суду Хмельницької області від 16.12.2020 року по справі №677/1698/20 з позивача на користь відповідача, стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області №936 від 08.11.2022 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей про визначення місця проживання малолітньої дитини» місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначено із батьком [PERSON] . Малолітній [PERSON] проживає із позивачем, перебуває на його утриманні, що є підставою для припинення стягнення аліментів. Крім того, зважаючи на те, що позивач самостійно утримує сина, відповідач будь-якої участі у вихованні та утриманні сина не приймає, ухиляється від участі у його утриманні. Домовленості щодо порядку та розміру сплати відповідачем аліментів сторони не досягли. Відповідач є здоровою, працездатною і має змогу сплачувати аліменти на утримання сина. Зважаючи на вказане просив позов задовольнити. Аргументи учасників справи. Відповідач відзив на позов не надала. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав, просить справу розглядати у його відсутність, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подала до суду заяву, у якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 28.09.2010 року Корчівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області (а.с. 6). Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.05.2012 року у справі № 2209/1216/2012 шлюб між сторонами розірвано. Відповідачу відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 7). 16.12.2020 року Красилівським районним судом Хмельницької області видано судовий наказ (судова справа № 677/1698/20) яким з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] стягнуто аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~боржника,\~але не\~більше 10\~(десяти)\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~та менше\~ніж 50\~(п`ятдесят)\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку щомісячно,\~починаючи з\~08.12.2020\~року\~ і\~до досягнення\~дитиною повноліття. Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Постановою головного державного виконавця Красилівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Болюх А.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.10.2022 року по виконавчому провадженню № 64344296 судовий наказ № 677/1698/20 від 16.12.2020 року повернено стягувану [PERSON] згідно поданої нею заяви (а.с. 11). Рішенням Виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області №936 від 08.11.2022 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» місце проживання дитини [PERSON] визначено разом із батьком [PERSON] (а.с. 12-13) Згідно витягів з реєстру територіальнох громади №2022/000828174 від 17.10.2022 року та №2022/000763460 від 07.10.2022 малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою місця проживання батька, а саме [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Відповідач будь-якої участі у вихованні та утриманні сина не приймає, ухиляється від участі у його утриманні, є здоровою, працездатною і має змогу сплачувати аліменти на утримання сина. Вказані обставини відповідачем не оспорюються та визнаються. Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~N\~789-XII\~від 27.02.1991\~року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів судом повинні враховуватися такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1\~ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць - у справах про стягнення аліментів. Оскільки визнання відповідачем в решті позовних вимог позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку\~ст.\~206\~ЦПК України в частині припинення та стягнення аліментів. При цьому, суд зауважує, що заявлена позивачем позовна вимога щодо відкликання судового наказу Красилівського районного суду Хмельницької області від 16.12.2020 року у справі № 677/1698/20 з відділу Красилівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), не підлягає до задоволення, оскільки згідно з постановою головного державного виконавця Красилівського відділу ДВС Болюх А.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.10.2022 року (ВП № 64344296) вказаний судовий наказ повернено стягувану Цегельник М.М. згідно поданої нею заяви. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів та у відповідності до приписів п. 3 ч. 1\~ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» щодо вимоги про стягнення аліментів позивач був звільнений від оплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 496 грн. 20 коп. судового збору, \~стягнути з відповідача на користь позивача 496 грн. 20 коп. судового збору та стягнути з відповідача на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial