Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 10 березня 2022 року і на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] їй виповнилося 18 років, аліменти на її утримання вже не нараховуються і не стягуються в примусовому порядку із відповідача. Вона є студентом 2 курсу стоматологічного факультету Національного медичного університету імені О. О. Богомольця, денної форми навчання, термін навчання до 2026 року. Тобто вона продовжує навчання на денній формі, відповідно не працює та не має жодних джерел доходу, тому потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із фінансовими витратами на навчання, транспортними витратами, витратами на житлово-комунальні послуги, зв`язок, одяг, ліки тощо, які вона самотужки повністю покрити не може. З огляду на викладене, позивач вважає, що батько не виконує свого обов`язку утримувати дочку, яка продовжує навчання, тому звернулася до суду з указаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2022 року вказану справу передано для розгляду головуючому судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, 25 січня 2023 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, про поважність причин неявки суд не повідомив. Крім того, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. В той же час 23 січня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява [PERSON] , який просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд установив, що відповідач - [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, від 22 березня 2004 року. Згідно з довідкою декана факультету [PERSON] від 26 липня 2022 року № 1630 [PERSON] є студенткою 2 курсу стоматологічного факультету Національного медичного університету імені О. О. Богомольця, денної форми навчання. Термін закінчення університету 2026 рік. Навчається за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб. Відповідно до умов договору № 9169982 про навчання у закладі вищої освіти від 20 серпня 2021 року Національний медичний університет імені О. О. Богомольця в особі першого проректора з науково-педагогічної роботи та післядипломної освіти, професора [PERSON] , який діє на підставі Статуту університету та [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] уклали цей договір та заклад бере на себе зобов`язання, зокрема, здійснити підготовку вступника за очною (денною) формою навчання у Національному медичному університеті імені О. О. Богомольця (м. Київ) в строк з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2026. Пунктом 1 розділу ІІІ договору від 20 серпня 2022 року № 9169982 про надання платної освітньої допомоги, укладеним між Національним медичним університетом імені О. О. Богомольця в особі першого проректора з науково-педагогічної роботи та післядипломної освіти, професора [PERSON] , який діє на підставі Статуту університету та [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] , встановлено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить: 210 000 грн. Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач зазначає, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання. Статтею 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № № 644/3610/16-ц). Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом установлено, що позивач є повнолітньою, навчається на 2 курсі стоматологічного факультету за рахунок коштів фізичних осіб, термін навчання до 2026 року, вартість навчання за весь період - 210 000 грн, не працює, будь-яких джерел доходу немає, у зв`язку з чим їй необхідна матеріальна допомога для оплати навчання та пов`язаних з цим витрат. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін, вже тепер повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , потреби особи цього віку, потреби по навчанню, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги та відсутність доказів того, що він не має можливості чи не здатен допомагати дочці. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведену норму, вимога позивача про стягнення аліментів, починаючи з 10 березня 2022 року, не підлягає задоволенню, оскільки позов було пред`явлено до суду 04 серпня 2022 року. Таким чином, аліменти присуджуються з 04 серпня 2022 року. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не надав відзиву до суду, однак надіслав заяву в якій не заперечував проти задоволення позову. У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх часткове задоволення. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною шостою статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 992,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial