Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

12.03.2022 року [PERSON] звернулася до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. У позовній заяві позивач посилається на те, що на її утриманні перебуває троє повнолітніх дітей, які продовжують навчання у вищих навчальних закладах. Термін навчання до 30.06.2025 року. Зазначає, що відповідач не надає жодної допомоги дітям, які продовжують навчання, а усі витрати по їхньому утриманню та оплаті вартості навчання покладаються лише на неї. Враховуючи, що утримання дітей та оплата вартості проживання, харчування, витрат на одяг і навчання покладено на неї, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які продовжують навчання, у розмірі 1/2 всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання 30.06.2025 року. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08.04.2022 року відкрито позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті. У матеріалах справи міститься поданий представником відповідача відзив на позовну заяву, в якому він заперечує щодо позовних вимог частково та просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/8 частини усіх видів доходу. Щодо заявленого позову пояснює, що сплата коштів на утримання дітей в розмірі, який вимагає позивач, не кореспондується з фактичними обставинами справи. Зазначає, що з порахованої суми (частки) на навчання не убачається, що щомісячне навчання дітей коштує половини доходів відповідача, адже діти перебувають на повному державному забезпеченні та отримують стипендії. При цьому відповідач просить врахувати, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, а позивач не довела спільне проживання з дітьми. В ході розгляду справи у судових засіданнях, позивачка підтримала свої вимоги частково, а саме просила суд стягувати аліменти лише на двох доньок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Що стосується сина [PERSON] , [INFO] , то в цій частині вимог просила не розглядати позов, оскільки син з квітня 2022 року отримує доплату від держави як курсант-військовослужбовець. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та просив стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/8 частини усіх видів доходу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] (відповідача) та [PERSON] (позивачки). [PERSON] та [PERSON] є студентками 1-го курсу денної форми навчання Національного університету «Львівська політехніка». Термін навчання до 30.06.2025 року, за кошти фізичних осіб (платна форма навчання). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, у відповідача є обов`язок утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, у разі продовження навчання, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наявні в матеріалах справи документи, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її користь як матері, з якою проживають діти, які продовжують навчання, ґрунтується на законі. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідачем до відзиву додано копію рішення Деснянського районного суду м. Чернігова про стягнення з нього аліментів на користь матері у розмірі 1/10 частини доходів. Суд враховує надані документи, пояснення відповідача та твердження позивача. Однак, суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що діти перебувають на повному державному забезпеченні та отримують стипендії, оскільки, як слідує із наданих позивачкою документів, навчання обох доньок є платне, також існують витрати на їхнє проживання. Суд не надає оцінки доводам позивача в частині стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання, оскільки позивач не підтримала вимоги в цій частині та просила не розглядати позов в частині стягнення аліментів на сина. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналізуючи положення ч. 1 ст. 184 СК України, відповідно до якого суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку, що саме позивач має право просити суд визначити аліменти або в твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, оскільки дві доньки відповідача продовжують навчання та фактично перебувають на утриманні матері, разом з нею проживають та не мають самостійного доходу, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, майновий стан відповідача, рішення суду Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.12.2019 року, на підставі якого він сплачує аліменти на утримання матері, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох повнолітніх доньок, які продовжують навчання, аліменти в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів його (платника аліментів) заробітку (доходу) на кожну дитину щомісяця, починаючи з 12.03.2022 року, та до закінчення ним навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial