Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку доходу і до закінченням дитини навчання, чи до досягненням сином 23-річного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 26.09.2022 по справі №577/3107/22 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 07.09.2022 і до досягнення дітьми повноліття.\~ Син [PERSON] , [INFO] , на даний час навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Конотопський\~ професійний аграрний ліцей» на ІІІ курсі, денної форми навчання, за спеціальністю «Кухар, кондитер». Навчається за неповному державному забезпеченні. Термін закінчення навчання 30 червня 2024 року. Син повністю перебуває на її утриманні, вона витрачає кошти на його індивідуальні потреби. Добровільно відповідач утримувати дитину відмовляється, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання чи досягнення сином 23-річного віку. Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило. Відзив відповідач не надавав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 09.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило, відзив на позовну заяву не надано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у іі відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Також, повідомила, що відповідач - [PERSON] є інвалідом І групи. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надходило. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. 26 грудня 2022 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~ ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, 10.01.2004 [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] з 01.12.2004 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи Конотопської міської ради (а.с. 5). Довідкою від 09.11.2022 підтверджується, що [PERSON] з 01.09.2020 по теперішній час дійсно навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Конотопський\~ професійний аграрний ліцей» на ІІІ курсі, денної форми навчання, за спеціальністю «Кухар, кондитер». Знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін закінчення навчання 30.06.2024 (а.с.6). V. Норми права. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У частині третій статті 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). VI. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими і приходить до висновку про їх часткове задоволення. Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Та обставина, що [PERSON] , продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги, на думку суду, доведена належними і допустимими доказами. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. В той же час, позивачем всупереч вимогам ст. 80, 81 ЦПК України не надано достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, оскільки згідно ч.5 ст. 183\~ СК України зазначений розмір аліментів є безумовним у випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину Суд враховує, що передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу з 01 грудня 2022 р. становить 2684 гривень, а також те, що обов`язок по утриманню повнолітніх дітей на період їх навчання покладено на обох батьків. Повнолітній син сторін, навчаючись на денній формі, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Суд бере до уваги матеріальне становище відповідача, який є інвалідом І групи, продовжує сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд\~ вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/7 частин від усіх доходів відповідача щомісячно.\~ Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідач звільнений від сплати судового збору в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За таких обставин судові витрати слід віднести на користь держави.

Outcome: partial