Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . На підставі постанови НКРЕКП № 845 від 29.06.2017 про видачу ліцензії на розподіл природного газу, ПАТ «Криворіжгаз» надано видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віддані, користуванні чи експлуатації АТ «Криворіжгаз». Річна замовлена потужність по об`єкту газоспоживання боржника по [ADDRESS] на 2020 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2018 по 01.10.2019 та складає 10689,58 м3. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу визначається: 10689 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,42 грн. (до 01.07.2020)/0,456 грн. (з 01.07.2020), що затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3029 у редакції постанови від 24.06.2020 № 1167 та складає 374,136 грн./406,2048 грн. (відповідно до та після 01.07.2020), яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, у якому надається послуга з розподілу природного газу. Станом на 21.12.2020 заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу складає 4 682,04 грн. Вказану суму за розподіл природного газу, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Згідно поданої до суду заяви, представник позивача просить відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням його у відпустці Відповідач звернувся до суду із відзивом на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що заявником не надано розрахунку заборгованості за розподілений природний газ, який би містив належним чином проведені розрахунки щодо вартості за послугу з розподілу природного газу за кожен місяць надання послуги, а також визначеного позивачем тарифу щодо плати за послугу розподілу газу. Тому просить відмовити у задоволенні вимог. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, тривалість перебування справи у провадженні суду та можливість заміни представника позивача, який перебуває у відпустці, іншим, враховуючи штат працівників юридичного відділу АТ «ОГС «Криворіжгаз», суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно частини 6 розділу VIIЗакону України «Про ринок природного газу», від 9 квітня 2015 року № 329-VIII, провадження діяльності з постачання та розподілу природного газу здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення в дію цього Закону, протягом трьох місяців після затвердження ліцензійних умов на провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з положеннями цього Закону. Ліцензія на провадження господарської діяльності з транспортування природного газу, що була видана до набрання чинності цим Законом, діє до видачі відповідної ліцензії діючому оператору газотранспортної системи згідно з цим Законом. Ліцензія на провадження господарської діяльності із зберігання природного газу, що була видана до набрання чинності цим Законом, діє до видачі відповідної ліцензії діючому оператору газосховища згідно з положеннями цього Закону. На підставі постанови НКРЕКП № 845 від 29.06.2017 про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Криворіжгаз», позивачу надано видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віддані, користуванні чи експлуатації АТ «Криворіжгаз». Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі-Кодекс ГРС), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, АТ «ОГС «Криворіжгаз» є оператором ГРМ, який здійснює розподіл природного газу у межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є побутовим споживачем природного газу за вказаною адресою. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу ГРС, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Згідно абзацу першого пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць (пункт глави 6 розділу VI Кодексу ГРС). Абзацом першим пункту 7 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС встановлено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання. Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, річна замовлена потужність по об`єкту газоспоживання боржника по [ADDRESS] на 2020 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2018 по 01.10.2019 та складає 10689,58 м3. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу визначається: 10689 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,42 грн. (до 01.07.2020)/0,456 грн. (з 01.07.2020), що затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3029 у редакції постанови від 24.06.2020 № 1167 та складає 374,136 грн./406,2048 грн. (відповідно до та після 01.07.2020), яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, у якому надається послуга з розподілу природного газу. Згідно наданого до суду розрахунку, станом на 21.12.2020 заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу складає 4 682,04 грн (а.с. 12). Розмір заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи, тощо, з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за розподіл природного газу, не заявлялось. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 102 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 6), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved