Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом згідно якого просив ухвалити рішення щодо визнання за останнім права власності на земельну ділянку. В обґрунтування зазначеного вказав, що у серпні 1995 року померла дружина заявника. Після смерті останньої залишилась спадщина яку заявник прийняв. Водночас, у 2004 року позивач з`ясував, що після смерті дружини на ім`я останньої було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), однак дане майно не було включено нотаріусом до складу спадкового майна померлої. Відтак, з метою належного оформлення права на зазначене спадкове майно у визначеному законодавством України порядку позивач звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, за наслідками розгляду даної заяви, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно, видано після смерті спадкодавиці. Виходячи з наведеного, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, представниками сторін на адресу суду скеровано письмові заяви про проведення судового розгляду справи без їх участі. Окрім цього, представник позивача вимоги підтримала у повному обсязі, а представник відповідача не заперечував про задоволення зазначених позовних вимог. Виходячи з наведеного, судом ухвалено здійснювати судовий розгляд справи у відсутність учасників справи та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає приписам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та сплатив судовий збір при зверненні до суду із даним позовом. 8 серпня 1956 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище " [PERSON] ". [INFO] [PERSON] померла у віці 39 років в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області. 28 лютого 1997 року протоколом № 1 зборів уповноважених членів КСП "ЛІЩИНСЬКЕ" с. Ліщин Житомирського району Житомирської області затверджено уточнений список членів КСП "ЛІЩИНСЬКЕ" які мають право на земельну частку /пай/, що додається до державного акту серії ЖТ-08-17 № 000035. У даному списку під порядковим номером 764 зазначена [PERSON] . 28 грудня 2004 року [PERSON] видано сертифікат на земельну частку (пай) в с. Ліщин Ліщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області розміром 2,93 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 25 травня 2017 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Ліщинське" розташованого в с. Ліщин, Ліщиснької сільської ради, Житомирського району, Житомирської області розміром 2,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у зв`язку із тим, що документи, які підтверджують право власності на вищевказане майно, видані на ім`я спадкодавиці після її смерті. Того ж дня, вказаним приватним нотаріусом видано довідку згідно якої спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщину після померлої прийняв тільки [PERSON] , інші спадкоємці спадщину не прийняли. Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовано наступним чином. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (абз. 1 ст. 524 ЦК Української РСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК Української РСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 ЦК Української РСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК Української РСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК Української РСР). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено у ході розгляду справи спадкодавиця заявника мала право на земельну ділянку (пай), водночас за час життя не встигла отримати правовстановлюючі документи на вказаний об`єкт нерухомості, а відтак спадкоємиця - її чоловік [PERSON] позбавлена можливості здійснити належне документальне оформлення своїх спадкових прав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач має законне право на отримання у власність нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Результати вирішення спору дають підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved