Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати виконавчий написвід 25.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований за № 60144, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів у розмірі 19783 гривні 00 копійок таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказаних позовних вимог у позові зазначено про те, що 08 грудня 2021 року позивачу стало відомо, що 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №60144. З виконавчого напису убачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (якому товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» відступлено право вимоги, котрому, у свою чергу, товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» теж було відступлено право вимоги) отримало права кредитора за кредитним договором №909688454 від 22.08.2019 року, укладеним від імені позивача з товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». 08 грудня 2021 року банківська картка позивача, на яку вона отримує соціальну допомогу та аліменти на дитину, була заблокована. Того ж дня через автоматизовану систему виконавчих проваджень позивач дізналася про відкриття виконавчого провадження ВП № 67805663 від 08.12.2021 року щодо стягнення з неї грошової суми у розмірі 19783 гривень 00 копійок. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис №60144 вчинений з порушенням норм чинного законодавства у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем процедури та підстав вчинення виконавчого напису, зокрема, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не переконався у безспірності існування заборгованості. Представником відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за довіреністю Яременко Тетяною Анатоліївною, поданий до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог за позовом. В обґрунтування такої правової позиції у відзиві представником відповідача [PERSON] зазначено про те, що заборгованість відповідач вважає здебільшого правильною, адже безспірним, на думку представника відповідача є такий борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника, на думку представника відповідача, нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Щодо зазначеного у позові стороною позивача прохання про стягнення з відповідача судових витрат у виді професійної правничої допомоги в орієнтовному розмірі 5500 гривень 00 копійок, то сторона відповідача допускає, що заявлений розмір згаданих витрат не є співмірним зі складністю справи й не відповідає, на думку представника відповідача, критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Більш того, на переконання сторони відповідача, позивачем не надано жодного платіжного доручення чи квитанції на підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку. Також у детальному описі послуг із зазначенням витраченого часу вказана загальна сума вартості правової допомоги в розмірі 3500 гривень 00 копійок, але позивачем зазначено про необхідність компенсації суми 5500 гривень 00 копійок, й ця сума є необґрунтованою (а.с. 45 - 47). У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала до суду електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності, за змістом якої позов підтримала та просила його задовольнити (а. с. 40). Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 127-128), проте в наведеному вище відзиві були зазначені відомості про можливість розгляду справи по суті й без предстаника відповідача (а.с. 45 - 47). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 131-132), остаточну заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 129-130), остаточну заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №60144 щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 19783 гривні 00 копійок. Підставою для вчинення такого виконавчого напису слугували матеріали товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з якими це товариство звернулося до приватного нотаріуса Остапенка Є. М.. 08.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичембуло відкрите виконавче провадження №67805663 щодо виконання зазначеного виконавчого напису, виконавцем вчинялися виконавчі дії стосовно примусового виконання спірного виконавчого напису. Зазначені обставини підтверджуються як даними виправленої позовної заяви (а. с. 31-32), так і сукупністю відомостей досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, копії виконавчого напису (а. с. 4), копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження (а. с. 5). За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з приведених нижче підстав згідно приписів чинного на час спірних правовідносин законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат». Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне вже існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка така, що визначена імперативною нормою закону - ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», слід констатувати, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, зокрема, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та того, що боржник про розмір обчисленого боргу достеменно знав, однак проігнорував вимогу про його погашення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню повністю на основі положень ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Ухвалюючи судове рішення на користь позивача, суд відхиляє зазначені вище аргументи відповідача, викладені у відзиві, адже логічна конструкція відзиву вказує на те, що нотаріус нібито вправі перебирати на себе, поряд з іншим, й питання визначення розміру заборгованості при відсутності належних даних щодо обізнаності з таким розміром боржника, що є неприпустимим, позаяк в такому випадку заборгованість аніяк не можна назвати безспірною. Крім цього, суд переконаний, що нотаріус не вправі на себе брати на себе функції суду, до компетенції якого належить вирішення будь-яких юридичних спорів, як це слідує з положень ч. ч. 1 - 3 ст. 124 Конституції України. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має бути стягнений оплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позовної заяви у розмірі 454 гривні 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу, але в розмірі 3500 гривень 00 копійок (відповідний договір, розрахунок і квитанція про оплату а. с. 11). При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що такі витрати підтверджені згідно наданих документів в сумі тільки 3500 гривень 00 копійок (квитанція на таку суму, на відомості якої не звернуто належну увагу представником відповідача як це слідує і зазначених вище доводів відзиву, знаходиться на а. с. 11 на звороті). В решті ж розміру згаданих у позові витрат на професійну правничу допомогу в сумі аж на 5500 гривень 00 копійок суд частково погоджується з аргументами відзиву відповідача щодо надмірності саме такої суми як елементу судових витрат (вимога про стягнення судових витрат не відноситься до позовних вимог, а тому позов в такому випадку все одно підлягає повному задоволенню в аспекті предмета позову).

Outcome: approved