Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

26.12.2022 відкрито провадження в справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником нерухомого майна (приміщення магазину) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 134,6 м2, в тому числі торгова площа 116,8 м2, яке розташоване на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 5910200000:09:009:0013, загальною площею 0,1064 га. Внаслідок невжиття з боку відповідача заходів щодо оформлення права землекористування та оформлення відповідного договору оренди землі міська об`єднана територіальна громада в особі Охтирської міської ради не отримала плату за користування земельною ділянкою комунальної власності за періоди 11 днів 9 місяців 2019 року, 2020 рік та 2021 рік у сумі 11966,30 грн. На адресу відповідача був надісланий акт про визначення збитків та повідомлення з пропозицією добровільно відшкодувати збитки в досудовому порядку шляхом укладення договору про відшкодування збитків з Охтирською міською радою. Однак відповідачем це повідомлення було проігноровано, договір про добровільне відшкодування збитків він не уклав, збитки в добровільному порядку не відшкодував. Тому просить стягнути з [PERSON] на користь Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки за період з 21.03.2019 по 31.12.2021 в розмірі 11966,30 грн, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію представника позивача, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20.03.2019 та зареєстрованого в реєстрі за №216, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] приміщення магазину загальною площею 134,6 кв.м, в тому числі торгова площа 116,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці, яка у приватну власність не передавалась, кадастровий номер 5910200000:09:009:0013, цільове призначення: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, яка перебуває у комунальній власності, що підтверджується зазначеним свідоцтвом, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2019 №160269126, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.04.2017 №НВ-5904936002017 (а.с. 5-9). За життя, у 2017 році [PERSON] як фізична особа-підприємець уклала з Охтирською міською радою договір оренди землі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:09:009:0013, строком на 10 років, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 01.11.2018 №143637487, додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 27.06.2017, актом прийомки-передачі земельної ділянки від 28.06.2017, розрахунком розміру орендної плати, рішенням 32-ої сесії 7 скликання Охтирської міської ради від 30.05.2017 №742-МР, актом встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та прийомки-передачі межових знаків на зберіганні від 03.03.2010 (а.с. 10-18). Відповідно до акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 18.01.2022 №02-09/59, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 16.02.2022 №17, розмір збитків, завданих [PERSON] використанням земельної ділянки без достатньої правової підстави, розташованої по [ADDRESS] , за 11 днів 9 місяців 2019 року, 2020 рік та 2021 рік становить 11966,30 грн (а.с. 54-57). 26.07.2022 за вих. №01-14/2129 на адресу відповідача була надіслана копія акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 18.01.2022 №02-09/359 з повідомленням, яке містить пропозицію у 30-денний термін з дня надходження цього повідомлення розглянути його разом з актом та про результати їх розгляду інформувати Охтирську міську раду. Також відповідача повідомлено, що у разі визнання заявлених вимог добровільне відшкодування збитків здійснюється в досудовому порядку шляхом укладення договору про відшкодування збитків (а.с. 43). Відповідно до ст.\~13\~Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі ст. 80 ЗК України є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Загальне правило щодо підстав та порядку набуття права на землю із земель комунальної власності визначено ст. 116 ЗК України, згідно з частинами 1, 2 якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Особливості набуття права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду визначені ст.\~120\~ЗК України та ст. 377 ЦК України. Так відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~120\~ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За ст.\~125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Виходячи зі змісту ст. 120 ЗК України, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Однак, зважаючи на положення ст. 125 ЗК України, новий власник об`єкта нерухомості не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловими приміщеннями, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень». Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст.\~123\~ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.\~122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Статтею 206\~ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі\~ст. 14\~ПК України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (п. 14.1.147). Відповідач не є власником та постійними землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата. Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5). Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про державний\~контроль за\~використанням та\~охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Оскільки відповідач не звертався за оформленням права оренди на земельну ділянку, речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовував земельну ділянку без достатніх правових підстав. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, провадження №14-77цс18. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] використовував земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:09:009:0013, без достатніх правових підстав, в період з 21.03.2019 по 31.12.2021 включно не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, у результаті чого безоплатно користувався цією земельною ділянкою, тобто безпідставно набув дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, у Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області правомірно виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved