Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради про визнання права власності на житло та просила визнати за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що позбавлена можливості оформити право власності у інший спосіб (у позасудовому порядку). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 7 листопада 2022 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької облсті від 29 листопада 2022 року було підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гуменюк Н.В. у судове засідання не з`явилися, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність, позов просили задовольнити. Представник відповідча Вінницької міської ради - Чуй В.П. у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] - у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про його дату, час та місце, що підтверджується її особистою розпискою, яка міститься у матеріалах справи (а.с.28). Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом установлено такі обставни справи та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 28.02.1991 року № 50 9 серпня 1991 року [PERSON] , сім`я якої складається з 2 осіб (дочка - [PERSON] ) було видано ордер № 35 на право зайняття 2-кімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Третя особа [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.1972 року (а.с. 14). Як вбачається з довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 17.06.2021 року № 41998, позивач [PERSON] з 08.01.1992 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2021 року у справі № 127/27938/21 було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , була членом кооперативу «Будівельник» тресту «Сільбуд» та як член кооперативу «Будівельник» тресту «Сільбуд» внесла в повному обсязі пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] ; рішення набрало законної сили 29.12.2021 року (а.с.4). Однак, 08 серпня 2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Левчук І.В. було прийнято рішення № 64421002 про відмову у державній реєстрації права приватної власності на квартиру, що розташована: [ADDRESS] , за суб`єктом [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦПК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Аналогічне положення міститься у п. 19 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186. Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року № 6-138цс13), згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи (відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення). На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 5 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11.

Outcome: approved