Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за вищевказаною адресою проживали його дід [PERSON] , [INFO] , та баба [PERSON] , [INFO] , і їм на праві власності в рівних частках (по 1/2 частці кожному) належало домоволодіння по вказаній адресі. [INFO] дід [PERSON] помер. Ще за життя дід [PERSON] посвідчив заповіт, яким заповів позивачу все належне йому (діду) на день смерті майно. [INFO] померла баба [PERSON] . Ще за життя баба посвідчила заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла тітці [PERSON] . Після смерті діда [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Позивач прийняв спадщину після смерті діда та бажає оформити її на своє ім`я. Однак в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на нерухоме майно. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будку, господарських будівель та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позов визнає, просить його задовольнити, претензій не має та просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 45). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 6 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, виданої Живачівським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської обдасті № 302 від 30.09.2022 року, за [PERSON] (дідо позивача), 1931 р.н., який був головою двору, та його дружиною [PERSON] (баба позивача), 1931 р.н., числився колгоспний двір по [ADDRESS] , який побудований до 05.08.1992 року (а.с. 10). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 22\~грудня 1995\~року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] (дідо позивача) та [PERSON] (баба позивача) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] (дідо позивача) та [PERSON] (баба позивача) перебували у зареєстрованому шлюбі, який 22.07.1997 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 19). 05.03.1959 року у [PERSON] (дідо позивача) та [PERSON] (баба позивача) народився син [PERSON] (батько позивача), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18). [INFO] [PERSON] (дідо позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя [PERSON] (дідо позивача) посвідчив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 06.05.2008 року (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON] (баба позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя [PERSON] (баба позивача) посвідчила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 19.05.2016 року (а.с. 12). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (дідо позивача) позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, та частково оформив спадщину на своє ім`я на майно, що не є предметом даного позову (а.с. 16). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 911/2008 від 21.10.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (дідо позивача) (а.с. 32-44), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (дідо позивача), який прийняв та частково оформив спадшину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на 1/2 часку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (дідо позивача). Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який б посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацького державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою\~Н.М. №\~320/01-16 від 26.08.2022 року (а.с. 15). Зазначені обставини\~перешкоджають позивачу\~належним чином\~оформити право\~власності на\~належному частину\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (дідо позивача). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі\~ст.ст.\~316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268, 1276 ЦК України,

Outcome: approved