Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, з метою оформлення права власності на спадкове майно звернулась до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що з позовом згідний та просить справу розглядати за відсутності представника. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1978 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] (до реформування адміністративно-територіального устрою України - Старовижівського) району Волинської області, у якому вона проживала та була зареєстрована. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12, 14). За життя [PERSON] , 16.11.1999 р., склала на випадок своєї смерті заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований за № 128, відповідно до якого все своє майно, жилий будинок, надвірні споруди, що розташовані в с. Мокре Старовижівського району Волинської області, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.11). Інших заповітів [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 32, 33). Позивач є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 8-9). До дня смерті спадкодавець проживала одна (а.с.12). З матеріалів спадкової справи № 33/2022 до майна померлої [PERSON] слідує, що 06.04.2022 р. позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , а 09.11.2022 р. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] . Однак, постановою нотаріуса від 30.11.2022 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно. Інших спадкоємців чи осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved