Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

05.01.2023 до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі Лікарня) у примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] госпіталізований до Лікарні 03.01.2023. Направлення на госпіталізацію видане фельдшером ЕШМД № 504, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] оглянутий лікаремпсихіатром, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 04.01.2023 [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, внаслідок представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 05.01.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Герасимов Д.О. підтримав заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Показав, що зі слів сусідів [PERSON] виявляв щодо них агресію. Безпосередньо перед примусової госпіталізацією [PERSON] закрився у квартирі. Після того, як двері квартири були розблоковані, було виявлено, що у квартирі розбиті електричні прилади, меблі. Зазначив, що станом на час розгляду справи [PERSON] продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих. Пояснив, що його лікування можливе виключно в умовах стаціонару, та заперечував можливість амбулаторного лікування [PERSON] , зазначивши, що [PERSON] не приймає вдома відповідні ліки, що підтверджується поясненнями [PERSON] , наданими в судовому засіданні. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник [PERSON] -\~адвокат Лютянська Н.С. у судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Пояснив, що в квартирі за місцем його проживання пропадали документи, відчувається якесь шарудіння, хтось таємно пересувається по квартирі. Він розсипав борошно, щоб з`ясувати, хто таємно буває у квартирі. Сусіди з інших поверхів намагаються йому зашкодити, його хотіли вбити. Він тримав оборону в квартирі, щоб ніхто не міг увійти до неї. Також зазначив, що лікарі примусово проводять його лікування. Оцінку показанням [PERSON] щодо застосування відносно нього насильства під час примусової госпіталізації, судом буде надано в окремій ухвалі. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно рапорту працівника поліції, остання була викликана у зв`язку із агресивною та неадекватною поведінкою [PERSON] . Як вбачається із супровідного листка № 8/504, [PERSON] 03.01.2023 доставлений до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з попереднім діагнозом: неуточнений психотичний розлад. Із запису лікаря приймального відділення Лікарні вбачається, що [PERSON] поступає не вперше. Контакт суто формальний. Орієнтований вірно. Повідомляє, що його переслідують люди, залишать сліди біля його дому, крадуть в нього документи. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 11/60 від 04.01.2023, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на шизофренію параноїдної форми з безперервним типом перебігу, внаслідок чого представляє небезпеку для себе та оточуючих і потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що [PERSON] неодноразово лікувався в Лікарні, починаючи з 2014, остання госпіталізація з 11.05.2022 по 15.06.2022. Дана госпіталізація відбулась за заявою матері. Стан змінився декілька днів тому, став агресивним по відношенню до сім`ї, порушився сон, виказує маячні ідеї відношення та переслідування, вважає, що його слухають, знімають невідомі люди, заблокувався у квартирі та пошкодив майно. [PERSON] активно виявляє маячні ідеї переслідування, впливу. Розлади сприйняття заперечує, критики не має. Частиною другою\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно\~ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, та необхідності лікування [PERSON] виключно в стаціонарних умовах. Доводи [PERSON] щодо відсутності підстав для госпіталізації суд не може визнати обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Так, вказані доводи спростовуються пояснення представника [PERSON] , даними акту психіатричного огляду особи, іншими дослідженими судом доказами. У суду\~відсутні підстави\~ставити під\~сумнів компетенцію\~та висновки\~лікарів-психіатрів\~щодо наявності\~у [PERSON] \~тяжкого психічного\~захворювання,\~внаслідок якого\~він представляє\~безпосередню небезпеку\~для себе\~і оточуючих та потребує в зв`язку з цим стаціонарного лікування. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до [PERSON] у примусовому порядку.

Outcome: approved