Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

У вересні 2019 року КП «НВК «ІСКРА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, в якому просило стягнути з на користь КП «НВК «ІСКРА» безпідставно отримані кошти в сумі 62 675 грн. 85 коп. В обґрунтування позову вказано наступне. У листопаді 2019 року [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до КП «НВК «ІСКРА» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати після звільнення та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у якому він просив: стягнути з КП «НВК «ІСКРА» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.01.2018 року по 31.10.2019 року у сумі 1 275 152, 98 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2020року зустрічний позов [PERSON] до КП «НВК «ІСКРА» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати після звільнення та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом КП «НВК «ІСКРА» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2022 року, позов КП «НВК «ІСКРА» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів\~задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь КП «НВК «ІСКРА» безпідставно отримані кошти в сумі 62 675 гривень 85 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» судовий збір в сумі 1921 гривень. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до КП «НВК «ІСКРА» в редакції від 25.05.2020 року про стягнення заборгованості за період з 25.01.2018 року по 19.06.2020 року \~відмовлено повністю. В ході розгляду справи вимоги зустрічного позову неодноразово уточнювалися шляхом подання: письмових пояснень від 06.05.2020 року (т.2 а.с.12-13) збільшення суми вимог до 1918086,41 грн.; відповіді на відзив від 25.05.2020 року (т.2 а.с.57-63) зменшення суми вимог до 1842504,21 грн.; заперечення проти письмових доводів від 30.06.2020 року (т.3 а.с.27-47) збільшення суми вимог до 1895393,66 грн.; заперечення проти письмових доводів від 20.07.2020 року (т.3 а.с.75-82) збільшення суми вимог до 2103429,43 грн.; письмових доводів від 15.10.2020 року (т.3 а.с.99-112) збільшення суми вимог до 2188054,14 грн.; відповіді на заперечення від 09.12.2020 року (т.3 а.с. 134-142) збільшення суми вимог до 2357303,59 грн. Відповідно до письмових доводів від 16.09.2021 року (т.4 а.с.1-9) вимоги зустрічного позову змінено, а саме зменшено розмір середнього заробітку за час затримки при звільненні до 177256,41 грн. за період з 25.01.2018 року по 15.06.2018 року. Підставою нарахування такого розміру заборгованості, є невиконання КП «НВК «Іскра» своїх обов`язків, щодо виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 254045,45 грн. в період з 25.01.2018 року по 15.06.2018 року. Суд першої інстанції не надав обґрунтування зустрічного позову про стягнення з КП «НВК «Іскра» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.01.2018 року по 15.06.2018 року в сумі 177\~256 грн. 41 коп.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення з КП «НВК «Іскра» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 24.01.2018 року за період з 25.01.2018 року по 15.06.2018 року в сумі 177\~256 грн. 41 коп., виходячи з наступного. Відповідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.\~81,\~76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2018 року по справі №336/3444/17 [PERSON] поновлено на роботі на посаді заступника директора з економічних питань в КП «НВК «ІСКРА» та стягнуто з позивача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 254\~045,45 грн., а також 6400 грн. витрат на правову допомогу, всього 260445,45 грн.. Рішення по справі №336/3444/17 підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за один місяць, в іншій частині рішення набрало законної сили 25.04.2019 року. Позовна вимога про стягнення заборгованості з заробітної плати розглядалась Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі «336/4988/19 за позовом [PERSON] до КП «НВК «Іскра» про визнання наказу про звільнення від 24.01.2018 року №132-к недійсним, поновлення на роботі на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення заборгованості з виплати заробітної плати під час звільнення. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2020 року [PERSON] відмовлено в задоволені позовних вимог повністю. Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.08.2021 року рішення першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду рішення першої та апеляційної інстанції залишено без змін. Обґрунтовуючи пред`явлену до КП «НВК «Іскра» вимогу, [PERSON] посилається на невиконання КП «НВК «Іскра» своїх обов`язків, встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2018 року по справі №336/3444/17 щодо виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 254045,45 грн. в період з 25.01.2018 року по 15.06.2018 року. Відповідно до ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Факти встановлені Верховним Судом та судами попередніх інстанцій у справі №336/4988/19 підтверджують відсутність заборгованості з заробітної плати у КП «НВК «Іскра» перед [PERSON] і відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної справи. Таким чином, в порушення вимог ст.12 ЦПК України [PERSON] не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявленої позовної вимоги. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення з КП «НВК «Іскра» середнього заробітку за час затримки при звільненні до 177256,41 грн. за період з 25.01.2018 року по 15.06.2018 року. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed