Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

22 листопада 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсації втрати частини заробітної плати, через порушення строків її виплати та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.03.2003 року по 01.09.2022 року вона перебувала у трудових відносинах із Комунальним підприємством «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради». 01.09.2022 року відповідно до наказу №48/ОС від 26.09.2022 року позивача було звільнено з посади старшого майстра дільниці благоустрою та прибирання прибудинкової території за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов колективного договору, тобто на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. 01.09.2022 року відповідачем було здійснено нарахування сум, що підлягають до виплати при звільненні, та позивачу було вручено повідомлення про нараховані суми. Відповідно до зазначеного повідомлення, нарахована сума становить 99197,23 грн та яка складається із заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги. Згідно з довідкою, виданою відповідачем 18.11.2022 року, заборгованість КП «ВЖРЕО» із виплати належних позивачу сум становить 81456,53 грн. Позивач зауважує, що відповідач 01.09.2022 року, тобто в день звільнення, видав їй належно оформлену трудову книжку та письмово попередив про нараховані суми, належні при звільненні. Однак, всупереч вимогам ч.1 ст.116 КЗпП України, до теперішнього часу не провів з позивачем розрахунку. На неодноразові усні та письмові звернення позивача з проханням усунути порушення, відповідач надав письмову відповідь про здійснення поступової виплати належних їй при звільненні сум, яке залежить від зарахування коштів на рахунок підприємства від населення. Крім того, відповідно до розрахунку позивача, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 690,89 грн. Таким чином, позивач вважає, що з відповідача на її користь належить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який на день подачі позову до суду становить 39380,73 грн (690,89 грн х 57 робочих дні з 01.09.2022 року по 21.11.2022 року включно), а при не проведенні розрахунку до розгляду справи стягнути середній заробіток до ухвалення рішення по справі. Окрім цього, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, позивач просить стягнути з КП «ВЖРЕО» заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі разом із компенсацією за невикористану відпустку та вихідною допомогою у розмірі 81456,53 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до постановлення судового рішення у справі, який на момент звернення до суду складає 39380,73 грн та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 9084,13 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивачу, відповідно до вимог ЦПК, було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від позивача не надійшло. Відповідно до вимог ЦПК України, представнику відповідача КП «ВЖРЕО» було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 12 грудня 2022 року від КП «ВЖРЕО» на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що позивач згідно чинного законодавства мав звернутися до комісії по трудових спорах для вирішення питання щодо належних їй виплат. Крім того, за період з 18.11.2022 року по 08.12.2022 року КП «ВЖРЕО» здійснило наступні виплати: -21.11.2022 року 1435,34 грн за серпень 2022 року; -28.11.2022 року 978,3 грн за серпень 2022 року; -06.12.2022 року 1210,51 грн за серпень 2022 року; -08.12.2022 року 536,26 грн за серпень 2022 року. Таким чином, відповідач стверджує, що на даний час заборгованість КП «ВЖРЕО» перед [PERSON] складає 77296,12 грн, що складається із заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку. Крім того, відповідач не погоджується із розрахунком середнього заробітку, оскільки позивач помножила середньоденну заробітну плату у розмірі 690,89 грн на 57 робочих днів з 01.09.2022 року по 21.11.2022 року включно. Однак, відповідно до режиму роботи підприємства, яке працює 4 дні на тиждень (наказ №51 про внесення змін до режиму роботи підприємства від 30.08.2022 року та наказ №57 про продовження дії наказу про режим роботи підприємства від 19.09.2022 року), розрахунок має бути наступним: 690,89 грн х 47 робочих днів (з 01.09.2022 року по 21.11.2022 року включно) = 32471,83 грн. Також щодо розміру компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, відповідач вважає, що позивач припустилась помилки при розрахунках, а тому отримала невірний результат. Крім того, для здійснення розрахунку період заборгованості за липень та серпень 2022 року не має братися до уваги, так як на даний момент заборгованість по виплатам за липень та серпень 2022 року усунено. Таким чином, на думку відповідача, загальна сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати становить 8575,27 грн. Відповідач також повідомляє суд, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження ЗВП №56005090 відносно боржника КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради», де в залишку перебуває проваджень на суму 72456755,54 грн, в тому числі стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення на користь держави. Під час примусового виконання вимог виконавчих документів накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, в тому числі на кошти, що містяться на рахунках боржника підприємства. Таким чином, з боку КП «ВЖРЕО» на момент звільнення позивача неможливо було провести виплати всіх належних сум у строки, передбачені ч.1 ст.116 КЗпП України. Відповідач визнає суму позову, яка дорівнює 118343,22 грн (77296,12 грн заборгованість по заробітній платі, вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку; 32471,81 грн сума середнього заробітку; 8575,27 грн сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Таким чином, на думку відповідача, змінилась і сума судового збору, а саме 1183,73 грн. 19 грудня 2022 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність звернення до комісії по трудовим спорам та передчасність звернення до суду, оскільки ст.ст.55,124 Конституції України їй, як громадянину України, гарантоване право на судовий захист порушених або невизнаних прав та інтересів. Позивач вважає, що ст.221 КЗпП України визначено органи, які розглядають трудові спори, а тому вважає, що законодавством їй надано право вибору звернення до одного із органів, який уповноважений розглядати трудовий спір. Крім того, позивач вказує на те, що відповідач не погоджується із нарахованою нею сумою компенсації втрати частини грошових доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, оскільки на момент підготовки відзиву було сплачено заборгованість по заробітній платі за липень та серпень 2022 року. Однак, позивач вказує на те, що відповідач підтвердив, що дана заборгованість мала місце як на момент звернення із позовом до суду та аж до 08.12.2022 року. Таким чином, на думку позивача, саме по собі погашення заборгованості по заробітній платі не є підставою для звільнення від сплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а є лише датою закінчення строку за який повинно бути обчислено розмір компенсації. При цьому, позивач зазначає, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, але відповідачем не зазначено та не підтверджено належними доказами, що ним разом із виплатою заборгованості по заробітній платі за липень та серпень 2022 року проведено виплату компенсації за затримку виплати заробітної плати за серпень 2022 року. За таких обставин позивач вважає, що проведений нею розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є вірним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. 26 грудня 2022 року від КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» на адресу суду надійшов лист №01-07/651 від 23.12.2022 року в якому зазначено, що [PERSON] було проведено декілька виплат: 18.12.2022 року 4702,94 грн; 20.12.2022 року 2473,32 грн; 23.12.2022 року 3172,92 грн. Таким чином, відповідач стверджує, що на даний час залишок заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку становить 66946,94 грн. 30 грудня 2022 року від КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» на адресу суду надійшли заперечення, в яких відповідач просить визнати суму заборгованості за всіма складовими у розмірі, наведеному у відзиві. Також, відповідач наполягає на тому, що Кодексом законів про працю України передбачений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору, а саме ст.224 КЗпП України передбачено, що комісія по трудових спорах є обов`язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у ст.ст.222, 232 цього кодексу. Крім того, відповідач у запереченнях вказує на, що у зв`язку з арештом коштів та зважаючи на вимоги Розпорядження КМУ від 11.03.2022 року №212-р, проведення необхідних виплат КП «ВЖРЕО» при звільненні позивача є обмеженим. 06 січня 2023 року від КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» на адресу суду надійшов лист №01-07/04 від 05.01.2023 року в якому зазначено, що [PERSON] було проведено ще декілька виплат: 27.12.2022 року 3545,89 грн; 02.01.2023 року 2539,59 грн; 05.01.2023 року 4605,89 грн. Таким чином, відповідач стверджує, що на даний час залишок заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку становить 56255,57 грн. \~ \~ \~ \~Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. \~ \~ \~ \~Згідно\~зі ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Приписами\~ст.43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено із трудової книжки позивача [PERSON] , що вона дійсно з 01 березня 2003 року по 01 вересня 2022 року перебувала у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» та, на підставі наказу №48/ОС від 01 вересня 2022 року, була звільнена з посади старшого майстра дільниці благоустрою та прибирання прибудинкової території за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов колективного договору. /а.с.7-9/ Наказом №48/ОС від 01.09.2022 року [PERSON] , старшого майстра дільниці благоустрою та прибирання прибудинкової території, було звільнено 01.09.2022 року за власним бажанням у зв`язку з невиконанням адміністрацією підприємства (власником) законодавства про працю, умов Колективного договору та визначено провести з [PERSON] остаточний розрахунок і виплатити компенсацію за 17 календарних днів невикористаної щорічної основної та додаткової відпусток, виплатити вихідну допомогу у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, згідно ст.44 КЗпП України. /а.с.10/ Згідно Довідки КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» №01-07/524 від 20.10.2022 року, станом на момент видачі довідки, а саме 20.10.2022 року заборгованість перед [PERSON] складає 87785,73 грн. /а.с.11/ 10 листопада 2022 року [PERSON] звернулась до КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» з письмовою вимогою про виплату їй сум, належних при звільненні. /а.с.12/ Листом 01-07/575 від 10.11.2022 року [PERSON] було надано відповідь, що залишок заборгованості в сумі 83432,69 грн буде виплачуватись КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» поступово, по мірі зачислення коштів від населення. /а.с.13/ Згідно довідки про доходи КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» №01-07/602 від 18.11.2022 року середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 690,89 грн. /а.с.14/ Відповідно до Довідки КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» №01-07/603 від 18.11.2022 року, станом на момент видачі довідки, а саме 18.11.2022 року заборгованість перед [PERSON] складає 81456,53 грн. /а.с.15/ Згідно наданої відповідачем Довідки №01-07/629 від 09.12.2022 року заборгованість КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» перед [PERSON] на момент видачі довідки складає 77296,12 грн. /а.с.30/ Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. За змістом\~ст.\~116\~КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, а саме: - \~ \~ \~ \~основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; - \~ \~ \~ \~додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; - \~ \~ \~ \~інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Проаналізувавши зазначені норми, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що позивач звернувся до суду в строк, визначений ст.233 КЗпП України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають частковому задоволенню, оскільки з нею частково був проведений розрахунок по заробітній платі. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої-другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума заборгованості по заробітній платі у розмірі 77296,12 грн, яка підтверджена належним та допустимим доказом, поданим разом з відзивом, а саме Довідкою КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» №01-07/629 від 09.12.2022 року, яка має печатку та реквізити підприємства. /а.с.30/ Разом з тим, суд не приймає до уваги повідомлення відповідача №01-07/651 від 23.12.2022 року /а.с.42/ та №01-07/04 від 05.01.2023 року /а.с.47/ про виплату залишку заборгованості по заробітній платі, оскільки дані повідомлення не підтверджені належними доказами. Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача про нібито порушення позивачем порядку врегулювання трудового спору, оскільки працівник самостійно обирає в даному випадку спосіб захисту своїх порушених прав і відповідно до ст. 233 КЗпП України може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду. При цьому, обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору законодавством не передбачений. Обставини, викладені відповідачем у відзиві, не можуть слугувати підставою для відмови у задоволені вимоги про стягнення заробітної плати. Що ж стосується середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то слід зазначити наступне. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який станом на 22.11.2022 року, тобто на день звернення до суду із позовом становив 39380 грн 73 коп. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 3 липня 2013 року) згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» Порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із наданої позивачем довідки №01-07/602 від 18.11.2022 року /а.с.14/ вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 690,89 грн., а кількість відпрацьованих днів згідно графіка підприємства складає за липень 2022 року 17 робочих днів, за серпень 2022 року 18 робочих днів, тобто 4 дні на тиждень. Разом із відзивом відповідачем був поданий до суду Наказ №51 від 30.08.2022 року згідно з яким в КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради» з 01 вересня по 30 вересня 2022 року було внесено зміни до режиму роботи підприємства, а саме введено режим роботи в умовах неповного робочого тижня з неповним робочим днем по окремим підрозділам. Згідно Додатку 2 до вказаного наказу для всіх працівники дільниці благоустрою та прибирання прибудинкової території визначено вихідними та неробочими днями середа, субота та неділя. /а.с.32-35/ Наказом №57 від 19.09.2022 року продовжено з 01 жовтня 2022 року дію наказу №51 від 30.08.2022 року про внесення змін до режиму роботи підприємства. /а.с.36/ Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при розрахунку середнього заробітку слід множити середньоденну заробітну плату позивача на кількість робочих днів, із розрахунку чотири робочих дні на тиждень. Таким чином, оскільки позивач була звільнена з роботи 01 вересня 2022 року, час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, станом на 17 січня 2023 року, складає 80 робочих дні. Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні в сумі 55271 грн 20 коп. (690,89 грн/день * 80 робочих дні). Доводи відповідача\~про відсутність\~коштів у\~підприємства та\~тяжкий фінансовий\~стан не\~приймаються судом\~до уваги,\~оскільки сама\~по собі\~відсутність коштів\~у роботодавця\~не виключає\~його відповідальності. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача всю суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вважаючи її співмірною розміру заборгованості на день звільнення, та діям відповідача щодо якнайшвидшого погашення заборгованості. Щодо позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 9084,13 грн слід зазначити наступне. Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід до уваги не береться). Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам - за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно п. 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Так, індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Із правового висновку, викладеному Верховним Судом України у рішенні № 6-43цс14 від 21 травня 2014 року вбачається, що: «Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно з статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року №692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Із поданого позивачем розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, розмір такої компенсації становить 9084,13 грн. Доводи відповідача про те, що заборгованість по виплатам за липень та серпень 2022 року усунуто, суд не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем виплачувалась вже після звернення із позовом до суду. Враховуючи наведене, наявні підстави до стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати в розмірі 9084,13 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1299,21 грн, сплачений при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial