Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 9 листопада 2018 року між КС «Центр фінансових послуг» та відповідачем було укладено кредитний договір кредитної лінії № В54/363/18/136/95СЗ про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту додатковий договір про транш № 1, на підставі яких відповідачу було надано в кредит грошові кошти в сумі 5000,00 грн, які перераховано на цільовий внесок в додатковий капітал. У кредитному договорі та додатковому договорі про транш №1 сторонами погоджено розмір та порядок нарахування процентної ставки, а також погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідач зобов?язався проводити сплату нарахованих процентів та погашення частини кредиту не пізніше 20 числа кожного місяця у розмірі, визначеному в додатковому договорі про транш № 1. Позивачем обов`язок по видачі відповідачу кредиту виконано, відповідач свої обов`язки не виконує, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 28 квітня 2021 року, загальна сума заборгованості становила 9571,78 грн, в тому числі, заборгованість за кредитом в розмірі 2573,45 грн, заборгованість по відсотках за період з 9 травня 2019 року до 28 квітня 2021 року в розмірі 6998,33 грн. Вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2270 грн просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 1 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі. 3 червня 2021 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. Згідно з даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт вручено особисто відповідачу 3 червня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до правил частини 1 статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з?явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 9 листопада 2018 року між КС «Центр фінансових послуг» та відповідачем було укладено кредитний договір кредитної лінії № В54/363/18/136/95СЗ та про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с. 6-7). Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. зазначеного договору, позивач зобов?язався надати відповідачу кредит на споживчі цілі по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового використання та забезпеченості, а відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктами 3.1., 3.2., 3.3., 3.5. договору визначено, що кредит надається у національній валюті шляхом видачі готівки в касі або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника за його заявою. Нарахування процентів здійснюється з наступного дня після надання кредиту на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до дня повного погашення заборгованості по кредиту. Розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом на дату видачі кредиту становить 78 % річних. Погашення кредиту та процентів здійснюється згідно графіка платежів. В пункті 5.1. сторони погодили, що строк дії договору становить 36 місяців (до 9 листопада 2021 року), але зобов?язання за договором діють до моменту його повного та фактичного виконання позичальником. Додатковим договором про транш №1 від 9 листопада 2018 року сторони визначили графік платежів по кредиту та відсотках, який розрахований на 36 місяців (а.с. 8). З графіка платежів вбачається, що відповідч зобов?язався проводити сплату нарахованих процентів та погашення частини кредиту не пізніше 20 числа кожного місяця у розмірі, визначеному в додатковому договорі про транш № 1. Позивач виконав умови кредитного договору та 9 листопада 2018 року, на підставі заяви відповідача від 9 листопада 2018 року, перерахував кошти у розмірі 5000,00 грн на цільовий внесок в додатковий капітал. 9 листопада 2018 року, на підставі поданої відповідачем заяви, КС «Центр фінансових послуг» знято з добровільного цільового внеску у додатковий капітал та видано відповідачу кошти в розмірі 5000,00 грн. Вказані обставини підтверджуються даними заяв про надання траншу, про перерахування коштів на цільовий внесок в додатковий капітал, повернення цільового внеску в додатковий капітал від 9 листопада 2018 року та даними видаткового касового ордеру від 9 листопада 2018 року про зняття добровільного цільового внеску (а.с. 9, 12, 13, 14). Таким чином, відповідач отримав кредитні кошти, вносив платежі на їх погашення в період з грудня 2018 року до травня 2019 року. З того часу, в порушення умов договору кредиту, не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів. За даними розрахунку позивача, станом на 28 квітня 2021 року, заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту становить 2573,45 грн, заборгованість по сплаті процентів становить 6998,33 грн (а.с. 5). 16 лютого 2021 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення з вимогою здійснити оплату простроченої заборгованості по кредиту (а.с. 15). Відповідач обізнаний про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин з кредитування. Зокрема надано, письмові документи у виді договору № В54/363/18/136/95СЗ про надання кредиту та додаткового договору про надання траншу № 1 з визначеним графіком платежів, заяви відповідача про перерахування кредитних коштів від 9 листопада 2018 року, платіжний документ, що підтверджує видачу коштів. Вказані документи містять підпис відповідача. Отже, сторони обумовили у письмовому вигляді порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦПК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. За змістом статті 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем доведено, що відповідач порушив умови укладеного договору, допустив несплату чергових платежів внаслідок чого виникла заборгованість. Позивачем обраховано суму заборгованості по сплаті за кредитним договором, яка, станом на 28 квітня 2021 року, складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2573,45 грн, за відсотками - в розмірі 6998,33 грн. Розрахунок заборгованості за тілом кредиту здійснено у відповідності до умов кредитного договору, з урахуванням внесених відповідачем на погашення заборгованості коштів. Відповідачем факт наявності заборгованості та правильність її розрахунків не спростовано. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками у загальному розмірі 9571,78 грн. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості по основному боргу та заборгованості за відсотками підтверджені матеріалами справи, тому є доведеними. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2270,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, судовий збір в сумі 2270,00 грн підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved