Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

28.09.2022 [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, в період з березня 2017 до [INFO]. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак проживає за адресою: [ADDRESS] . 14.09.2022 [PERSON] звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа зареєстрована за номером [NUMBER] . Заявник вказує на те, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] , а у 2016 році прийняв спадщину після своєї дружини [PERSON] , яка складалася з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Інших спадкоємців, окрім заявниці немає. Листом №2749/02-14 приватний нотаріус повідомила [PERSON] , що для можливості отримання в подальшому Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , необхідно звернутися до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше, як п`ять років до дня його смерті. Просить заяву задовольнити. Ухвалою від 03.10.2022 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник та представник заявника адвокат Цап А.Р. в судовому засіданні заяву підтримали, просили встановити факт проживання. Представник заінтересованої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контора Львівської області в судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, однак подано заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав. Суд встановив такі обставини справи. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказує на те, що до смерті [PERSON] , [INFO] , вони разом проживали за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , копія свідоцтва є в матеріалах справи /арк.спр.12/. 14.09.2022 [PERSON] звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа зареєстрована за номером [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 та 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Інших спадкоємців, окрім заявниці немає. Згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2016 власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] /розмір частки 1/4/. [PERSON] не є родичкою померлого, а отримала у власність 1/4 частину квартири за заповітом, після смерті дружини покійного. На підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом те вели спільне господарство, заявниця надала суду такі документи: - довідку №157 від 08.09.2022 видана ТзОВ «Управляюча компанія «Збоїща» про те, що [PERSON] проживала без реєстрації та вела спільне господарство на [ADDRESS] разом з громадянським чоловіком [PERSON] з березня 2017 і по день його смерті [INFO] /арк..спр.18/; - акт №241 від 22.11.2022 ТзОВ «Управляюча компанія «Збоїща» про те, що [PERSON] проживає без реєстрації з березня 2017 і по теперішній час; - свідоцтво про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджує факт не перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі /арк.спр.23/; - чеки про придбання медичних препаратів та продуктів харчування /арк.спр.24-30/; - платіжні доручення про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] /арк.спр.32-135/. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він є сусідом [PERSON] . Вказав на те, що [PERSON] працювала двірником та обслуговувала їх будинок. Після смерті [PERSON] (дружини померлого) допомагала йому у придбанні продуктів харчування, а з 2017 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] познайомив їх з [PERSON] у 2008 році. Він з нею бачився кожен день, оскільки працювали двірниками. Вони зійшлися разом у 2017 році, після смерті дружини [PERSON] . Щодо норм права, які підлягають застосуванню. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку передбачений у ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утримання; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Згідно із ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведене узгоджуються із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 та інших. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 587/302/16 Верховний Суд указав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. В Законі № 1058-IV поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя. За частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі статтею 36 Сімейного Кодексу саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини другої статті 21 СК проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки. Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою. Крім цього, суд вважає необхідним зазначити, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, необхідно з`ясувати обставини, які свідчать про існування подружніх стосунків, але без реєстрації шлюбу, а саме: - спільне проживання однією сім`єю чоловіка та жінки; - ведення спільного побуту; - взаємні права та обов`язки чоловіка та жінки, що проживають однією сім`єю без шлюбу; - умови, завдяки яким цей факт набуває юридичного значення. Надані, як докази спільного проживання чеки про придбання медичних препаратів та продуктів харчування, платіжні доручення про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] за 2019-2022 роки не свідчать про таке, оскільки виписані на прізвище [PERSON] та ним оплачувалися. Однак, аналізуючи надані заявницею докази, суд прийшов до висновку, що вона не надала належних доказів, що підтверджували її факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим [PERSON] не менше п`яти років до дня смерті.

Outcome: dismissed