Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, в якому просить стягнути з ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс» грошові\~кошти в\~сумі 5597\~грн.\~67\~коп.\~та стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. грошові кошти в сумі 559 грн. 79 коп. Обґрунтовано позов тим, що 17 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. було відкрито виконавче провадження № 63950914 на підставі виконавчого напису, вчиненого 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 74614, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс» заборгованість\~в загальній\~сумі 24295\~грн.\~90\~коп. В рамках вказаного виконавчого провадження з позивача було стягнуто грошові кошти в загальній сумі 6733 грн. 69 коп., з яких 5597 грн. 67 коп. перераховано на користь стягувача, а 559 грн. 79 коп. витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця. Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року вказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин відпала підстава, за якої відповідачі набули грошові кошти, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовом про їх стягнення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28\~грудня 2022\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відзив на позов не подало. Представник відповідача приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області [PERSON] адвокат Коверзнев Д.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. посилаючись, зокрема, на те, що кошти виконавчого провадження мають спеціальний режим регулювання та на них не може поширюватись положення про кондикційні зобов`язання, оскільки вони набуваються в порядку, розмірі та на підставі закону, під час реалізації суб`єктом владно-управлінських функцій, делегованих державою. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав. Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно та належним чином, його представник подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09\~жовтня 2020\~року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 74614, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс» заборгованість\~в загальній\~сумі 24295\~грн.\~90\~коп. (а.с. 7). Вказаний виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П., виконавче провадження ВП 63950914. 17 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову, згідно якої визначено розмір основної винагороди приватного виконавця у даному виконавчому провадженні в сумі 2429 грн. 59 коп. Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року у справі № 745/806/21 виконавчий напис № 74614, вчинений 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс» заборгованість в загальній сумі 24295 грн. 90 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. від 18 лютого 2022 року виконавче провадження № 63950914 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису закінчено (а.с. 9-10). Згідно інформації приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. від 19.12.2022, під час здійснення виконавчого провадження № 63950914 приватним виконавцем було загалом стягнуто з боржника 6733 грн. 69 коп., які розподілено в порядку визначеному ст.ст. 45-47 ЗУ «Про виконавче провадження» та перераховано: 5597 грн. 67 коп. на погашення основної заборгованості за виконавчим документом ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»; 576 грн. 23 коп. - витрати виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця (а.с. 8). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 1212\~Цивільного кодексу\~України особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана повернути\~потерпілому це\~майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї\~глави застосовуються\~незалежно від\~того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення цієї\~глави застосовуються\~також до\~вимог про: 1)\~повернення виконаного\~за недійсним\~правочином; 2)\~витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння; 3)\~повернення виконаного\~однією із\~сторін у\~зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому,\~відповідно до\~статті 1215\~Цивільного кодексу\~України не підлягає\~поверненню безпідставно\~набуті: 1)\~заробітна плата\~і платежі,\~що прирівнюються\~до неї,\~пенсії,\~допомоги,\~стипендії,\~відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я або\~смертю,\~аліменти та\~інші грошові\~суми,\~надані фізичній\~особі як\~засіб до\~існування,\~якщо їх\~виплата проведена\~фізичною або\~юридичною особою\~добровільно,\~за відсутності\~рахункової помилки\~з її\~боку і\~недобросовісності з\~боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). Оскільки рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року у справі № 745/806/21 виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло кошти від позивача внаслідок виконання виконавчого напису нотаріуса. За таких\~обставин, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс» безпідставно набутих коштів в сумі 5597 грн. 67 коп. підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця в сумі 559 грн. 79 коп., суд зазначає наступне. Кошти виконавчого провадження мають спеціальний режим регулювання, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконанню рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню. Статтею 16 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець - громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом. Згідно із статтею 31 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» винагорода сплачується за вчинення виконавчих дій; може стягуватись у фіксованому та відсотковому розмірах - залежно від того, виконується рішення майнового чи немайнового характеру. Винагорода приватного виконавця складається із основної та додаткової. При цьому, основна - безумовно стягується з боржника. Додаткова - сплачується стягувачем та на боржника покладена бути не може. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Таким чином, підставою для стягнення основної винагороди приватного виконавця є його відповідна постанова, яка виноситься в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 31 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а також статей 27, 45 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, законодавець визначив особливий порядок оскарження такої постанови - до адміністративного суду, в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича № 63950914 від 17 грудня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди не оскаржувалась. Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено обов`язок повернути майно, яке було набуте безпідставно, або якщо підстава набуття в подальшому відпала. Таким чином, оскільки мова йде про набуття майна, то в кондикційних зобов`язаннях ключовим моментом є саме приріст активів у набувача за рахунок потерпілої особи. Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (статті 1213 Цивільного кодексу України), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна з часу, коли він дізнався або міг дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави (стаття 1214 Цивільного кодексу України). Існування понять «потерпілого» та «безпідставного збагачення» за його рахунок повністю нівелюються у виконавчому провадженні, адже винагорода приватному виконавцю сплачується залежно від вчинення виконавчих дій та їх результату, а не за сам факт існування виконавчого документа. Таким чином, основна винагорода є платою за роботу приватного виконавця, основним доходом від його професійної діяльності. А оскільки приватний виконавець не може займатись іншою оплачуваною роботою (частина третя статті 18 Закону Украіни «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»), то винагорода є його, по суті, єдиним джерелом доходу. Відтак, підстава для стягнення основної винагороди приватного виконавця під час виконання майнового рішення не залежить від факту скасування виконавчого документа, а залежить від обсягу вжитих заходів та досягнутих результатів приватним виконавцем. Також, згідно з частиною першою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Склад та розміри витрат виконавчого провадження визначено наказом Міністерства юстиції України «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» № 2830/5 від 29 вересня 2016 року. Здійснюючи примусове стягнення приватний виконавець у будь-якому разі несе витрати, саме тому законодавець розділяє поняття винагороди приватного виконавця (стаття 31 Закону України ««Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів») та витрат виконавчого провадження (частини друга, третя статті 42 Закону України «Про виконавче провадження»). Винагорода приватного виконавця - є платою за виконану роботу з примусового стягнення. У той же час стягнуті з боржника суми витрат виконавчого провадження мають компенсаційний, а не прибутковий характер. Отже, відсутній приріст активів у приватного виконавця. Право стягнення витрат з боржника (і, відповідно, обов`язок їх компенсувати) виникає виключно від факту здійснення виконавчого провадження і залежить від обсягу вжитих заходів примусового стягнення. Витрати стягуються на підставі постанови виконавця (пункт 2 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень). Закон не містить положень про повернення боржнику витрат виконавчого провадження, оскільки ця плата є компенсацією. Натомість рішення виконавця щодо їх стягнення може бути оскаржене до адміністративного суду, що передбачено статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, витрати виконавчого провадження стягуються на підставі саме постанов приватного виконавця, а не на підставі виконавчого документа. Факт визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не спростовує факту роботи виконавця, вжиття ним заходів примусового стягнення та понесення відповідних витрат. Таким чином,\~на кошти\~виконавчого провадження\~не поширюються\~положення про\~кондикиійні зобов`язання,\~оскільки вони\~мають іншу правову природу. Підставою їх стягнення є рішення виконавця, яке має спеціальний порядок оскарження згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження». За вказаних обставин, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Антоненко В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 26/10 від 26.10.2021 та ордеру серії СВ № 1042511 від 22.12.2022. Згідно квитанції № 0.0.2803725369.1 від 04.01.2023 позивач сплатила згідно договору № 26/10 від 26.10.2021 адвокату 8000 грн. (а.с. 38). Відповідно до звіту адвоката про виконану роботу за договором № 26/10 від 26.10.2021, станом на 04.01.2023 адвокатом виконані наступні роботи (послуги): 07.12.2022 усна консультація 500 грн.; 16.12.2022 складання та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця 1000 грн. (1 год.); 19.12.2022 повторна консультація із вивченням документів та узгодженням правової позиції 1000 грн.; 21.12.2022 складання позовної заяви та підготовка пакету документів для подачі позову 5500 грн. (5,5 год.), а всього на суму 8000 грн. Відповідачу - приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Палігіну О.П. правничу допомогу надавав адвокат Коверзнев Д.В. на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 04.01.2022, додаткової угоди № 750-9515-22 від 12.01.2023 та ордеру серії СВ № 1042629 від 12.01.2023. Згідно платіжної інструкції № 179 від 12.01.2023 приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. сплатив адвокату Коверзнев Д.В. за договором від 04.01.2022 та додатковою угодою від 12.01.2023 за надання правничої допомоги 1872 грн. 76 коп. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 16.01.2023 виконавець надав замовнику за договором від 04.01.2022 та додатковою угодою від 12.01.2023 правову допомогу, яка складається з: ознайомлення з матеріалами позовної заяви 200 грн. (15 хв.); складання відзиву 1600 грн. (120 хв.); надсилання поштових відправлень 72 грн. 75 коп., а всього на суму 1872 грн. 75 коп. Згідно частини\~другої статті\~137\~ЦПК України,\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із\~частиною четвертою\~статті 137\~ЦПК України,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, часткове задоволення позову, складність справи, обсяг наданих\~адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 4000 грн. Також, враховуючи, що відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем документально підтверджено понесення витрат на правничу допомогу, а тому суд знаходить підстави для стягнення таких витрат. Крім того,\~відповідно до\~статті 141\~ЦПК України,\~з ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» належить\~стягнути витрати\~по сплаті\~судового збору\~пропорційно до\~задоволених вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial