Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

22 грудня 2022 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи в шахто будівельному управлінні підземним заступником начальника дільниці з 21.12.2016 р. по 13.08.2019 р. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди мали місце порушення системи вентиляції, подавлення пилу та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, то він підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно із медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 14.01.2021 р. № 96 підставою для встановлення професійних захворювань послужив професійний маршрут. Так він працював з 11.12.1997 р. по 22.05.2009 р. підземним майстром гірничим, підземним начальником дільниці, заступником начальника дільниці, ш. ім. Фрунзе ПрАТ «Суха Балка» та з 01.11.2014 р. по 14.06.2016 р. інженером з охорони праці (гірничим) шахто будівельного управління ПрАТ «ЄВРАЗ - Суха Балка». Відповідно Акту форми П-4 на підставі інформаційної довідки про умови праці від 28.11.2019 року № 1061/4.6-2 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області позивачу встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН другого ступеня, причиною виникнення якого є пил з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% якого в повітрі робочої зони перевищував гранично-допустиму концентрацію в 2.4 рази. 06.04.2021 р. у зв`язку із отриманням професійного захворювання, що сталось з вини відповідача позивачу первинно МСЕК було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 25% безстроково, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення. В подальшому 4 жовтня 2022 року через погіршення стану здоров`я з причин отримання профзахворювання позивачу при повторному проходженні огляду МСЕК було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 60% безстроково, а також встановлено третю групу інвалідності й визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення. У зв`язку із отриманням профзахворювання з вини відповідача позивач змушений постійно звертатись до медичних закладів проводити реабілітацію, проходити періодичне лікування, було порушено нормальні життєві зв`язки, що позбавляє його вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання професійного захворювання позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Все це негативно позначається на душевному стані позивача, завдаючи йому моральні страждання. При визначенні розміру моральної шкоди він виходить з розміру мінімальної заробітної плати на 1 січня 2022 року, оцінюючи моральну шкоду в 28 місячних розмірів мінімальної зарплати, що становить 182000 грн. На підставі наведеного просив суд стягнути з ПрАТ "Суха Балка" на користь [PERSON] 182000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів й платежів. У відзиві представник відповідача, ПрАТ «Суха Балка», адвокат Заклецький В. В., не визнаючи позовні вимоги [PERSON] , вказував, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути які неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються пільгами. При укладенні з відповідачем трудовою договору позивача ознайомлено з умовами праці, який на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався захисними півмасками фільтруючими. Позивач не відмовлявся від дорученої роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я. Надана позивачем довідка МСЕК про становлення ступеня втрати професійної працездатності не містить відомостей стосовно перенесення позивачем моральних страждань. Отже посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, тому моральна шкода у заявленій сумі позивачем не доведена та є необґрунтованою. На підставі наведеного просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову. Представник відповідача, адвокат Заклецький В. В., у судовому засіданні, підтримуючи повністю доводи, викладенні ним у відзиві не позов, просив суд відмовити у вимогах [PERSON] у повному обсязі. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював з 11.12.1997 р. по 22.05.2009 р. підземним майстром гірничим, підземним начальником дільниці, заступником начальника дільниці, ш. ім. Фрунзе ПрАТ «Суха Балка»; з 01.11.2014 р. по 14.06.2016 р. інженером з охорони праці (гірничим) шахто будівельного управління ПрАТ «ЄВРАЗ - Суха Балка» та з 21.12.2016 р. по 13.08.2019 р. в шахто будівельному управлінні підземним заступником начальника дільниці з повним робочим днем в підземних умовах, звідки позивача було звільнено за станом здоров`я, що перешкоджає роботі, що підтверджується копією трудової книжки позивача (серія [NUMBER] ) (а. с. 11-19). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 лютого 2021 року, складеного відносно підприємства ПрАТ «Суха Балка»,\~встановлено наявність у [PERSON] , стаж роботи якого в умовах впливу шкідливих факторів становив 4 роки 2 місяці, професійного захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН другого ступеня за діагнозом, встановленим ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 14 січня 2021 року та підтвердженим 6 вересня 2022 року. При цьому виникнення у позивача професійного захворювання обумовлено недосконалістю технології підземного видобутку руди, порушення систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, внаслідок чого він підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони, що підтверджується інформаційною довідкою про умови праці від 28.11.2019 р. № 1061//4.6-2, складеної ГУ Держпраці і Дніпропетровській області, а також відповідно з Державних санітарних норм та правил «Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», за якими працював [PERSON] заступником начальника дільниці № 30 в шахто будівельному управлінні ПрАТ «Суха Балка». Крім того підставою для встановлення професійних захворювань послужив профмаршрут [PERSON] , який пропрацював з 11.12.1997 р. по 22.05.2009 р. підземним майстром гірничим, підземним начальником дільниці, заступником начальника дільниці, ш. ім. Фрунзе ПрАТ «Суха Балка» та з 01.11.2014 р. по 14.06.2016 р. інженером з охорони праці (гірничим) шахто будівельного управління ПрАТ «ЄВРАЗ - Суха Балка» (а. с. 20-23, 30-33, 38-43). Згідно із довідкою МСЕК № 059645 від 6 квітня 2021 р. [PERSON] було первинно встановлено 25% стійкої втрати працездатності внаслідок ХОЗЛ з 22 березня 2021 року з рекомендацією медикаментозного лікування (а. с. 24). За довідкою МСЕК № 122248 від 4 жовтня 2022 р. [PERSON] було встановлено при повторному огляді 60% стійкої втрати працездатності внаслідок ХОЗЛ з 26 вересня 2022 року безстроково зі встановленням 3-ї групи інвалідності з рекомендацією санаторно-курортного й медикаментозного лікування (а. с. 25-26). У зв`язку із професійним захворюванням [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписними епікризами від 16 січня 2021 року, від 9 вересня 2022 року (а. с. 27-29, 34-37). Суд зазначає,\~що за\~ст.\~3\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ч. 4\~ст. 43, ч. 1 ст. 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст. 153 КЗпП України забезпечення\~безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. На підставі\~ст.237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Враховуючи, що відшкодування працівнику моральної шкоди у випадку, передбаченому ст. 237-1 КЗпП України, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків на підприємстві відповідача, то моральну шкоду йому заподіяно відповідно ушкодженням здоров`я під час роботи у відповідача, оскільки роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, внаслідок чого суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок ПрАТ «Суха Балка». Так судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання зі встановленням стійкої втрати працездатності [PERSON] у розмірі 60% безстроково та встановленням йому третьої групи інвалідності позивачу безумовно було заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок професійного захворювання у останнього змінилися умови життя, він змушений проходити тривале лікування, відчуваючи фізичний біль та дискомфорт у повсякденному житті, обмеженість у можливості продовжувати колишній активний спосіб життя та тривогу за майбутнє. Тому суд відкидає посилання представника відповідача на те, що позивачем не було доведено завдання йому моральних страждань через спричинене йому професійне захворювання. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» №\~4\~від 31\~березня 1995\~року розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання кількість часу, який [PERSON] пропрацював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, профмаршрут позивача на підприємстві відповідача, що став причиною встановлення професійного захворювання, ступінь втрати ним працездатності через професійне захворювання, отриману ним інвалідність, необхідність позивача у медикаментозному лікуванні, розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, а також провину підприємства відповідача у спричиненні ушкодження здоров`я позивачу, яка лежить на ПрАТ «Суха Балка». Отже, враховуючи, що [PERSON] пропрацював на підприємстві відповідача майже 16 років, з яких 4 роки 2 місяці в шкідливих умовах, отримавши 60% стійкої втрати працездатності безстроково внаслідок набутого ним професійного захворювання при роботі у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, зважаючи на визначену позивачу втрату працездатності та 3 групу інвалідності, а також беручи до уваги розмір на 1 січня 2022 року мінімальної заробітної плати в сумі 6500 грн., то на переконання суду розмір відшкодування завданої [PERSON] ушкодженням здоров`я моральної шкоди повинен дорівнювати 100000 грн., що відповідатиме завданій [PERSON] моральній шкоді через незворотність негативних наслідків профзахворювання на його подальшому житті. Суд зазначає, що виконуючи судове рішення про стягнення на користь працівника моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав, роботодавець як податковий агент утримує із присудженої суми відповідні податки і збори, оскільки суд, задовольняючи позовні вимоги працівника, визначає суму без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого на підставі закону виступає роботодавець, тому суд, задовольняючи вимоги про стягнення моральної шкоди на корись позивача, визначає суму моральної шкоди без утримання податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 7 жовтня 2020 року по справі № 523/14396/19. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягає стягненню\~в дохід\~держави також\~судовий збір\~в сумі\~1000 грн.

Outcome: partial