Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідачі оплату за спожиті житлові послуги вносять не своєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2022 року становить 18 123,21 грн. Зазначена заборгованість виникла з лютого 2017 року, на доказ чого позивач надає копію оборотно-сальдової відомості щодо квартири [ADDRESS] за 2017-2022 роки. Оскільки на неодноразові звернення позивача з вимогою погасити суму заборгованості за спожиті послуги відповідачі належним чином не реагують, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач вважає за необхідне нарахувати на суму заборгованості інфляційні втрати та 3% річних. Згідно із доданим розрахунком втрати від інфляції склали 5 505,02 грн., 3% річних - 1 062,85 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням втрат від інфляції та 3% річних становить 24 691,08 грн. На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» заборгованість за спожиті житлові послуги в сумі 4530,80 грн., інфляційні витрати в сумі 1376,25 грн., 3% річних в сумі 265,71 грн., а всього 6 172,77 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» заборгованість за спожиті житлові послуги в сумі 4530,80 грн.; інфляційні втрати в сумі 1376,25 грн., 3% річних в сумі 265,71 грн., а всього 6 172,77 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» заборгованість за спожиті житлові послуги в сумі 4530,80 грн., інфляційні втрати в сумі 1376,25 грн., 3% річних в сумі 265,71 грн., а всього 6 172,77 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» заборгованість за спожиті житлові послуги в сумі 4530,80 грн., інфляційні втрати в сумі 1376,25 грн., 3% річних в сумі 265,71 грн., а всього 6 172,77 грн.; відшкодувати позивачеві за рахунок відповідачів понесені судові витрати. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Суднобудівник-21» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.09.2022 року відповідачкою [PERSON] до суду надано Відзив на позов. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка вказує про те, що на підтвердження позовних вимог позивач надав до суду докази, які не є належними доказами виникнення у відповідачки обов`язку сплачувати позивачу за послугу з управління будинком. Правове обґрунтування позивачем своїх вимог полягає у хибному тлумаченні приписів статей ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого відносини учасників даної справи не є предметом регулювання цього Закону. 21.09.2022 року від представника позивача до суду надійшла Відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що відповідачка вважає, що позивачем не надаються житлові послуги у будинку [ADDRESS] і він не є управителем багатоквартирного будинку. Натомість слушно зазначає, що відповідно до Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» відповідно до власного Статуту здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] з моменту свого створення і по даний час безперервно. До позовної заяви долучено копії кошторисів ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» щодо розміру витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Рішення про встановлення розміру витрат на утримання будинку та прибудинкової території є чинними і ніким, в тому числі і Відповідачем, оскаржені не були. Попри те, що надання житлових послуг безперервно здійснює позивач, у 2017 року в будинку [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оберіг 63-б» (код ЄДРПОУ 41113295). Але 04.08.2021 року воно ліквідовано за рішенням співвласників будинку. ОСББ «Оберіг 63-б» протягом часу свого існування не надавало співвласникам будинку [ADDRESS] жодних житлових послуг, хоч і виставляло рахунки за їх оплату. Позивач володіє інформацією про те, в якій сумі і коли відповідачами були оплачені спожиті житлові послуги, в тому числі і за рахунками, виставленими ОСББ «Оберіг 63-б». Всі суми, що вносились відповідачами як оплата спожитих послуг, відображені в оборотно-сальдової відомості щодо квартири [ADDRESS] за 2017-2021 роки, а також у розрахунку позовних вимог. Факт часткової оплати відповідачами спожитих житлових послуг свідчить про визнання ними такого обов`язку. Отже, оскільки Відповідачем не спростовано факту належності в тому числі і їй квартири [ADDRESS] та споживання за вказаною адресою житлових послуг, а матеріали справи містять докази надання таких послуг саме позивачем, представник наполягає на наявності підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиті послуги та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 27.09.2022 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшли Заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких зазначено, що у відзиві на позов відповідачка посилалась, передусім, на те, що позивач при обранні способу захисту свого права не врахував, що відповідно до п. 14 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» він, за своїм Статутом не є суб`єктом підприємницької діяльності, тобто, апріорі не може бути виконавцем ніяких послуг, такої форми управління будинком, як житлово-будівельний кооператив законодавством України з 1 липня 2015 року взагалі не передбачено, а відповідно до приписів абз. 5 п. 5 ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» позивач має право, до моменту створення співвласниками Об`єднання, на вимогу до мене, як співвласниці будинку, про відшкодування витрат на утримання будинків та прибудинкових територій із наданням належних доказів цих витрат та методики розподілу їх між співвласниками будинку. Позивачем у відповіді на відзив зазначається, що до позовної заяви ним приєднано кошториси ЖБК «Суднобудівник-21», натомість такий доказ не підтверджує фактичні витрати, оскільки є розрахунком внеску члена ЖБК «Суднобудівник-21» на майбутнє, тобто «очікувані» витрати і на можливість визначити фактично понесені витрати позивача на утримання будинку та прибудинкової території та без встановленої методики визначення частки відповідачів у цих витратах, ніяким чином не впливає. Також [PERSON] зазначає, що твердження позивача, яке не підтверджено жодним доказом, про сплату нею на рахунок позивача коштів у період з 01.02.2017 року по 31.05.2022 року, не відповідає дійсності, оскільки жодного платежу вона не здійснювала, у квартирі [ADDRESS] не проживає, не зареєстрована, житловими послугами не користується. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу. У судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] - у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у запереченнях, просила у задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи у її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представників позивачів та представника відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як встановлено судом, згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, випискою з ЄДРЮОФОПГФ Житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-21», ідентифікаційний код юридичної особи 23493229, зареєстровано 13.06.1991. З 30.03.2017 Житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-21» внесено до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-21» здійснює утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] . Згідно з ст. 1 розділу І статуту Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21», затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Суднобудівник-21» (протокол № 2/17 від 05 березня 2017 року), даний кооператив організовано з метою забезпечення житлом членів кооперативу і їхніх сімей шляхом будівництва багатоповерхового будинку, квартири за кошти членів кооперативу, а також для наступного управління та експлуатації цього будинку. Відповідно до ст. 10 розділу І статуту Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21» дія статуту ЖБК, рішень загальних зборів та зборів уповноважених членів ЖБК, а також правління ЖБК поширюється на всіх членів ЖБК та інших власників (співвласників) житлових/нежитлових приміщень у будинку ЖБК. Статтею 2 розділу ІІІ статуту Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21» визначено, що житлово-будівельний кооператив здійснює утримання, експлуатацію та ремонт належного йому житлового фонду і прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу. Статтею 1 розділу V статуту Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21» встановлено, що житлово-будівельний кооператив зобов`язаний своєчасно здійснювати ремонт житлового будинку, забезпечити безперебійну роботу інженерного обладнання будинку та житлових приміщень, належним чином утримувати під`їзди та нежитлові приміщення (підвал, технічний поверх, ліфтову шахту, кліткові сходи, електрощитову), інші місця загального користування будинку та прибудинкову територію. Згідно із ст. 11 розділу V статуту Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21» житлово-будівельний кооператив зобов`язаний забезпечувати своєчасне надходження платежів від власників/співвласників квартир у будинку ЖБК за утримання будинку та прибудинкової території, комунальні та інші послуги. Відповідно до ст. 1 розділу VI статуту Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21» встановлено, що кошти житлово-будівельного кооперативу складаються з: пайових внесків, внесків на проведення капітального та вибірково-капітального ремонтів житлового будинку, внесків на експлуатацію житлового будинку та утримання прибудинкової території і штату кооперативу, цільових надходжень коштів з бюджетів будь-якого рівня та благодійних фондів, інших надходжень. Відповідно до ст. 3 розділу VI статуту Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21» члени житлово-будівельного кооперативу зобов`язанні своєчасно вносити платежі на покриття витрат кооперативу з експлуатації, капітального, поточного ремонту житлового будівельного та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. У 2017 році було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оберіг-63б». Згідно з протоколом засідання правління ОСББ «Оберіг-63б» від 22.09.2020 вирішено перерахувати кошти з рахунку ОСББ «Оберіг-63б» на рахунок ЖБК «Суднобудівник-21» у розмірі 300000 грн. для обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки ОСББ «Оберіг-63б» не обслуговує будинок у зв`язку з відсутністю договорів з надавачами житлово-комунальних послуг та згідно з договором № 1 від 21 вересня, укладеним між ЖБК «Суднобудівник-21» та ОСББ «Оберіг-63б». 04.08.2021 припинено юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оберіг-63б». У матеріалах справи містяться складові нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2015 № 515, а також Деталізований звіт щодо складових нормативних витрат з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2015 № 515. На підтвердження надання ЖБК «Суднобудівник-21» послуг з обслуговування будинку [ADDRESS] позивачем надано, зокрема, копії: договору № 1640057 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01 січня 1999 року; договору № 210/1198-03 на співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з Балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого постачання (питної) холодної води та приймання стічних вод (з використанням внутрішньо будинкових мереж) від 11 червня 2015 року; договору № 0843 про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 01 липня 2017 року та акти звірки взаємних розрахунків за 2017-2022 роки; договору на постачання електричної енергії № 3515221 від 12 січня 2005 року та акт звірки взаєморозрахунків за 2019-2022 роки; договору № 4019 на вивезення твердих побутових відходів від 01 травня 2017 року та акти звіряння розрахунків за 2017-2022 роки; договору № 134/20/КП про надання комплексних послу від 01 січня 2021 року та акти звірки за 2021-2022 роки. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира належить їм на праві власності в рівних частинах. Вказана обставина відповідачами не заперечується. Відповідно до статей 64, 66, 67, 162 ЖК України, власники квартир, наймачі повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Відповідно до положень пункту 5 статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та введений в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачі оплату за спожиті у квартирі [ADDRESS] житлові послуги вносять несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 01.06.2022 року розмір вказаної заборгованості становить 18123,31 грн. Зазначена заборгованість виникла з лютого 2017 року, на доказ чого позивачем було надано копію оборотно-сальдової відомості щодо квартири [ADDRESS] за 2017-2022 роки. На неодноразові звернення щодо сплати заборгованості відповідачі не реагують. Згідно з вимогами ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послу сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, кредитор має право вимагати боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлено статтею 11 Цивільного Кодексу України, де зокрема в пункті 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на час звернення позивача до суду із даним позовом заборгованість відповідачами не погашена. Відповідно до наданого суду позивачем розрахунку у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідачу нараховано 3 % річних у розмірі 1062,85грн. та інфляційні втрати у розмірі 5505,02 грн. Відповідачами не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 620, 25 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved