Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати неспроможність соціально незахищеної сім`ї сплатити заборгованість перед відповідачем за період з 01.09.2016 по 28.02.2021 в розмірі 14618,29 грн. в зв`язку з непереборними обставинами відсутністю коштів з соціальних доходів, які не відповідають мінімальному соціальному стандарту життя. В обгрунтуваня посилаються на наступні обставини, що позивачами отримано претензію №704 від відповідача від 06.04.2021 про стягнення з позивачів заборгованості за період з 01.09.2016 по 28.02.2021 в розмірі 14618,29 грн. (за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 7514,52 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення у розмірі 5710,47 грн., індекс інфляції 957,78 грн., та 3% річних 425,52 грн. Сплатити вказаний борг у позивачів немає можливості, оскільки останні є соціально незахищеною малозабезпеченою сім`єю, які отримують мінімальні доходи, які не покривають витрати на харчування з біологічних та фізіологічних норм відсутність мінімального стандарту життя. Заборгованість перед відповідачем пов`язана з непереборними обставинами відсутність коштів з вини держави, яка не доплачує кошти. Позивачі фізично неспроможні сплати заборгованість, яка виникла перед відповідачем на надані послуги. Представник відповідача КП «ХВК» скористався своїм правом на подання відзиву, в якому просять відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачами вибрано спосіб захисту, що не передбачений чинним законодавством, та у позивачів дійсно існує заборгованість перед відповідачем, яка станом на 01.08.2021 становить 20293,85 грн. Оспорювання заборгованості у листі претензії не передбачено чинним законодавством. Позивачами подані заперечення на відзив в яких зазначили, що визнання неспроможності сплатити борг надасть позивачам можливість отримувати субсидію від держави, що зменшить заборгованість. Примусове стягнення заборгованості це фізичне знищення, що є неприпустимим. Матеріальний стан позивачів значно погіршився, перспективи погасити заборгованість відсутні. Позивачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, надали до суду спільну заяву, в якій просять проводити всі судові засідання без їхньої участі за наявними в справі доказами. Представник відповідача КП «Харківводоканал» в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 03.06.2021 вказана позовна заява надійшла до Комінтернівського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Чайка І.В. Ухвалою судді від 04.06.2021 вказану справу передано для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. 05.07.2021 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 01.09.2021 вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачам 10-денного строку для усунення недоліків, які усунені позивачами 14.09.2021. Ухвалою судді від 04.11.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом встановлено, що позивачі мешкають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, позивач [PERSON] отримує пенсію за віком. На адресу позивачів від КП «Харківводоканал» надійшла претензія №704 з розрахунком, про сплату боргу за послуги з водопостачання та водовідведення, та необхідність сплати боргу, та борг на обліковому рахунку позивачів складає у загальному розмірі 14618,29 грн. Наявність боргу у позивачів за надані послуги також підтверджує відповідач у поданому відзиві. Позивачі вважають, що вказана претензія порушує їх права, та просять визнати позивачів такими, що неспроможні сплатити борг у зв`язку з відсутністю коштів, та наявність вказаного боргу позбавляє позивачів на отримання субсидії від держави, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовано правовідносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (частина перша статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексуУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Однак, виходячи з положень\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відкриття особового рахунку, проведення нарахувань та облік заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, її списання є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку КП «Харківводоканал». Листом Міністерства з питань ЖКГ України № 12/1-64 від 17.05.2007 року зазначено, що списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено. Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 Дебіторська заборгованість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку розрахунків за житлово-комунальні послуги на кожен об`єкт обліку (квартиру) відкривається один особовий рахунок. Особовий рахунок відкритий на конкретного споживача у підприємства-виконавця житлово-комунальних послуг є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства-виконавця і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто підприємства-виконавця. Зобов`язання споживача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. До такого висновку прийшла колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-3986св14. Сама по собі вказівка в претензії про наявність заборгованості та спрямування на адресу повідомлень не тягне для позивачів негативних наслідків, а у випадку непогашення заборгованості, чинним законодавством не передбачено визнання неспроможності сплати зазначених послуг у зв`язку з відсутністю коштів. Крім того, слід зазначити, що 21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII). Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник- юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав. Відповідно до статті 113 Кодекс № 2597-VIII провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наведених вище підстав. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed