Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача є Орган опіки та піклування Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, вказавши, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2005 року, який був розірваний 12.08.2013 року . Вказує що, за час спільного проживання у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є позивач [PERSON] , яка на даний час проживає в [ADDRESS], де разом з нею проживає її син, а батьком дитини є відповідач [PERSON] , який умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не доглядає і не займається його вихованням, не цікавиться її здоров`ям, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток доньки на протязі 9-ти років. Вважає, що з метою соціального захисту неповнолітньої дитини є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина. Просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з його ухиленням від виконання обов`язку по вихованню дитини. В судове засідання позивач не з`явилась, однак від неї надійшла заява відповідно до якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила провести розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що наявні відомості в матеріалах справи. Представник органу опіки та піклування Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак надав заяву відповідно до якої вимоги позову визнають, просять розглянути справу у їх відсутності. Окрім того надали рішення та висновок № 37 від 25.06.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітного сина: [PERSON] , [INFO] . Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження батьками дитини є: позивач [PERSON] громадяни України та відповідач [PERSON] громадянин Румунії. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] на протязі останніх дев`яти років не підтримує стосунків з своїм неповнолітнім сином, не робить ніяких спроб налагодити контакт з ним, не займається його вихованням, зовсім не турбується і не цікавиться його життям, здоров`ям та майбутнім, до сина не приходить, матеріально добровільно не допомагає, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітного сина, що підтверджується висновком органу опіки та піклування. Встановлено, що дитина [PERSON] , з моменту його народження проживає з позивачем [PERSON] по [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Крім того доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо його неповнолітного сина підтверджується рішенням Органу опіки та піклування Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 37 від 25.06.2021 року (а.с. 11). За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , вихованням неповнолітного сина не займається, матеріально його утримує, життям, здоров`ям, навчанням та майбутнім не цікавиться, без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Разом з тим згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні відповідач відповідач , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] , яка діє і інтересах неповнолітного сина [PERSON] , про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157, 164, 165, 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved