Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача 1.1. [PERSON] звернувся 06.12.2022 до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до Державного підприємства «Шахта № 9 «Нововолинська» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. 1.2. Позивач зазначає, що він з 01.11.2011 працював прохідником підземним 5-го розряду у ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», в подальшому згадане підприємство було реорганізоване в Державне підприємство «Шахта № 9 «Нововолинська» (з 01.05.2021). [PERSON] звільнений з роботи 30.07.2021 на підставі ч. 3 ст. 38 Кодексу Законів про працю (КЗпП) України (за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору) із виплатою вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку. 1.3. Відповідач не виконав покладеного на нього законом обов`язку щодо виплати найманому працівнику заробітної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем. 1.4. [PERSON] звертався 22.03.2022 до Нововолинського міського суду Волинської області із заявою щодо видачі судового наказу про стягнення з ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» на його користь заборгованості по заробітній платі, такий наказ було видано. За заявою ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» у зв`язку з незгодою боржника з розміром стягнутої заборгованості, наявністю спору про право між сторонами, вказаний судовий наказ було скасовано ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 13.04.2022; [PERSON] роз`яснено його право звернутись до суду із позовом в порядку спрощеного позовного провадження з вимогами про стягнення заборгованості. 1.5. Позивач вважає, що його право є порушеним, посилається на норми ст. 115, 116 КЗпП України, зазначає, що відповідачем до цього часу не було здійснено повного розрахунку з ним, просить стягнути з ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 39900,37 грн.. [PERSON] посилається на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», просить стягнути з відповідача на його користь 12141,41 грн. такої компенсації (станом на листопад 2022 року). 2. Стислий виклад позиції відповідача 2.1. Представниця відповідача Лісовська Ю.М. (діє на підставі довіреності від 02.01.2023 № 1) надала до суду відзив на позовну заяву, де висловила заперечення проти задоволення вимог [PERSON] .. Представниця відповідача зазначила, що у ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» є зобов`язання щодо виплати поточної заробітної плати іншим найманим працівникам (шахтарям), підприємство має нестабільний фінансовий стан, просила суд при вирішенні спору виходити з засад справедливості, добросовісності та розумності, притаманних цивільному судочинству в Україні, та зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені працівника. На думку представниці відповідача, таким чином буде дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. З приводу вимоги [PERSON] про стягнення заборгованої заробітної плати представниця відповідача обґрунтованих заперечень не висловила. 3. Заяви (клопотання) учасників справи 3.1. Позивача [PERSON] було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом; позивач для участі в судовому засіданні не прибув, надав до суду заяву від 27.12.2022, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їхньому задоволенні (а. с. 36). 3.2. Відповідача ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом (а.с.37); відповідач не направив уповноваженого представника для участі в судовому розгляді цивільної справи. 3.3. За таких обставин суд здійснює розгляд справи без участі позивача, уповноваженого представника відповідача та без застосування технічних засобів фіксування судового засідання згідно з положеннями ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України. 4. Інші процесуальні дії у справі 4.1. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевської І.Є. від 06.12.2022 у справі № 156/788/22 позовну заяву залишено без руху через невідповідність ст. 175,177 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, надано позивачу строк для усунення недоліків. 4.2. На підставі розпорядження керівника апарату Іваничівського районного суду Волинської області Мороко С.В. від 14.12.2022 № 15 у зв`язку з вибуттям судді Малюшевської І.Є. в соціальну відпустку на період з 14.12.2022 по 18.04.2023 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 156/788/22 між суддями. За наслідками повторного автоматизованого розподілу головуючим у справі суддею визначено Бєлоусова А.Є.. 4.3. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусова А.Є. прийнято до провадження цивільну справу № 156/788/22. 4.4. Від позивача [PERSON] до суду 20.12.2022 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі судді від 06.12.2022. 4.5. Ухвалою судді від 20.12.2022 прийнято до розгляду (після усунення недоліків) позов [PERSON] до ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, відкрито провадження у справі, визначено необхідність розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 11.01.2023 на 13 год. 00 хв., про що сповіщено сторони. 5. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі 5.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 5.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 5.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 5.4. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 5.5. Позивач [PERSON] є громадянином України (а.с.5), внесений до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (а.с.6), народився [INFO] у смт. Турійськ Турійського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання у м. Нововолинську Волинської області (а. с. 3-5). 5.6. Відповідач Державне підприємство «Шахта № 9 «Нововолинська» є юридичною особою, має зареєстроване місцезнаходження за адресою: вул. Шахтарська,37, с. Литовеж, Володимирський район (колишня територія Іваничівського району) Волинської області, основним видом діяльності відповідача є добування кам`яного вугілля (а.с.26). 5.7. Згідно з записами в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій на ім`я [PERSON] , позивач з 01.11.2011 працював прохідником підземним 5-го розряду у ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»; з 01.05.2021 згадане підприємство було реорганізоване в Державне підприємство «Шахта № 9 «Нововолинська»; позивач звільнений з роботи 30.07.2021 на підставі ч. 3 ст. 38 Кодексу Законів про працю (КЗпП) України (за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору) із виплатою вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку (а. с. 9-13). 5.8. Відповідач не виконав покладеного на нього законом обов`язку щодо виплати найманому працівнику заробітної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем. Ця обставина визнається і позивачем, і відповідачем. 5.9. Як вбачається зі змісту ухвали судді Нововолинського міського суду Волинської області від 13.04.2022 у справі № 165/434/22 вбачається, що 22.03.2022 суддею Нововолинського міського суду Волинської області видано судового наказу про стягнення з ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» на його користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі. За заявою ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» у зв`язку з незгодою боржника з розміром стягнутої заборгованості, наявністю спору про право між сторонами, вказаний судовий наказ було скасовано ухвалою судді, [PERSON] роз`яснено його право звернутись до суду із позовом в порядку спрощеного позовного провадження з вимогами про стягнення заборгованості (а. с. 8). 5.10. Згідно з довідкою ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» від 14.10.2022 № 593 вказане підприємство має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] , станом на день звільнення працівника (30.07.2021) розмір такої заборгованості становить 39900,37 грн. (а. с. 6-7). 6. Оцінка суду 6.1. Вирішуючи заявлені позивачем [PERSON] вимоги по суті, суд виходить з такого. 6.2. Як зазначено у ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 6.3. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. 6.4. Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 6.5. Отже, всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає юридична відповідальність. 6.6. Згідно з правовими позиціями, викладеними у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності за несвоєчасний розрахунок з найманим працівником. 6.7. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим,1950), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В практиці Європейського суду з прав людини «мирне володіння майном» тлумачиться не лише як «класичне» право власності, що визнається національним законодавством України, але й, зокрема, включає виплати за трудовим договором та інші виплати найманому працівнику (наприклад, рішення Суду в справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009, заява № 40450/04). 6.8. Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може бути поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати визнається порушенням «права на мирне володіння своїм майном». 6.9. Ст.233 КЗпП України передбачені строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. Так, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (ч.1 ст. 233 КЗпП). Разом з тим, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч.2 ст. 233 КЗпП). 6.10. Згідно зі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ст. 38 і 39 КЗпП) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. 6.11. Згідно з довідкою ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» від 14.10.2022 № 593 (а. с. 6-7) позивачу були нараховані, однак не були виплачені роботодавцем суми заробітної плати: за лютий 2019 року - 28,62 грн.; за березень 2019 року - 91,57 грн.; за квітень 2019 року - 131,64 грн.; за травень 2019 року - 120,19 грн.; за червень 2019 року - 125,91 грн.; за серпень 2019 року - 160,26 грн.; за вересень 2019 року - 199,14 грн.; за жовтень 2019 року - 218,11 грн.; за листопад 2019 року - 151,72 грн.; за грудень 2019 року - 1132,86 грн.; за лютий 2020 року - 208,62 грн.; за березень 2020 року - 199,14 грн.; за квітень 2020 року - 189,66 грн.; за вересень 2020 року - 227,59 грн.; за жовтень 2020 року - 208,62 грн.; за листопад 2020 року - 199,14 грн.; за грудень 2020 року - 284,49 грн.; за січень 2021 року - 180,17 грн.; за березень 2021 року - 312,94 грн.. 6.12. [PERSON] працював прохідником підземним 5-го розряду у ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». З 01.05.2021 згадане підприємство було реорганізоване в Державне підприємство «Шахта № 9 «Нововолинська». Вказані обставини підтверджені записами в трудовій книжці позивача і не були спростовані відповідачем (доклад. див. п. 5.7. цього рішення суду). 6.13. Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу (ЦК) України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Відтак, саме до відповідача внаслідок реорганізації перейшли обов`язки щодо сплати [PERSON] заборгованої заробітної плати. 6.14. Також у липні 2021 року [PERSON] було нараховано вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку на суму 35529,98 грн., така сума відповідачем позивачу не виплачена. 6.15. Суд вважає, що існують обґрунтовані підстави для стягнення з ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» на користь [PERSON] нарахованих, але не виплачених сум заробітної плати (за період з лютого 2019 року по липень 2021 року) в загальному розмірі 39900,37 грн.. Адже наявність такої заборгованості підтверджена довідкою, виданою службовими особами ДП «Шахта № 9 «Нововолинська», твердження позивача щодо невиплати йому цієї заборгованості відповідачем спростовані не були. 6.16. Окрім того, одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. 6.17. З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець встановлює правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку. Така спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. 6.18. Відповідно до ст. 1 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (зі змінами) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 6.19. За змістом ст. 2 згаданого Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам, в тому числі, заробітної плати (грошового забезпечення). 6.20. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 6.21. Згідно з п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (зі змінами), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом. 6.22. Позивачем наведені показники індексів споживчих цін за відповідні періоди 2019,2020,2021 р. р., впродовж яких утворилась заборгованість по заробітній платі (інформація Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Мінсоцполітики України; видання «Праця та зарплата», № 43-44 (158-159) від 22.11.2022) (а.с.14) 6.23. Суд погоджується зі складеним [PERSON] у позовній заяві розрахунком компенсації втрати частини доходів (заробітної плати) у зв`язку з порушенням строків їх виплати, та стягує з відповідача на користь позивача 12141,41 грн. такої компенсації (станом на листопад 2022 року). 6.24. Натомість наведені у відзиві на позовну заяву представницею відповідача заперечення, згідно з якими у ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» є зобов`язання щодо виплати поточної заробітної плати іншим найманим працівникам (шахтарям), підприємство має нестабільний фінансовий стан, твердження представниці відповідача щодо потреби застосування судом дискреційних повноважень та зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені працівника суд не бере до уваги. Адже позов [PERSON] до ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» суд вирішує на засадах диспозитивності, притаманних цивільному судочинству в Україні (ст. 13 ЦПК України), сам позивач не заявляв вимоги щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені працівника (правове регулювання - ст. 117 КЗпП України). На думку суду, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може бути поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум. 6.25. Таким чином, враховуючи, що позивач був найманим працівником юридичної особи -відповідача, відповідач є роботодавцем, саме на нього покладено обов`язок здійснити розрахунок по заробітній платі з [PERSON] , право позивача підлягає судовому захисту, а позовні вимоги - задоволенню. При цьому на підставі п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. 7. Розподіл судових витрат між сторонами 7.1.Позивач заявив про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми витрат на правничу допомогу - 2100,00 грн.. Про наявність інших судових витрат [PERSON] не заявляв. 7.2. Позивач надав до суду договір, укладений 15.11.2022 між [PERSON] та адвокатом Дунець О.Ф., про надання професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом судової справи, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвокатом (адвокат здійснила оформлення позовної заяви, на це витрачено 4 год. робочого часу адвоката, ціна однієї год. роботи адвоката становить 525,00 грн., вартість наданої правничої допомоги становить 2100,00 грн.), квитанцію до прибуткового касового ордеру від 02.12.2022 № 46 (адвокатом Дунець О.Ф. прийнято від [PERSON] 2100,00 грн.). 7.3. Сторона відповідача не заявляла про наявність понесених судових витрат в цьому процесі. 7.4. Стороною відповідача не було заявлено клопотання щодо зменшення з мотивів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, понесених позивачем. 7.5. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 7.6. [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (як позивач, котрий звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі). 7.7. За змістом ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. 7.8. Аналогічні правові позиції висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 161/4985/17 (провадження № 14-71цс19), від 20.11.2019 у справі № 210/3177/17 (провадження № 14-288цс19). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 7.9. Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позову майнового характеру необхідно сплачувати судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 7.10. Заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають оплаті на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У грошовому вираженні ця сума складала (станом на день подання до суду позовної заяви - 06.12.2022) 992,40 грн. (на підставі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з розрахунку: 0,4 х 2481,00 грн. = 992,40 грн.). Саме таку суму судового збору суд стягує з відповідача ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» на користь держави. 7.11. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 7.12. [PERSON] доведені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Дунець О.Ф. (в межах суми 2100,00 грн.), позивач не заперечує факту підготовки тексту позовної заяви саме цим адвокатом, не вважає надмірними понесені ним витрати на отримання професійної правничої допомоги. 7.13. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.14. Оскільки позов [PERSON] до ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» було задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 2100,00 грн..

Outcome: approved