Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивовано тим, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2008 до 01.10.2021, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила, що на даний час діти проживають із нею. Після розірвання шлюбу відповідач частково допомагав утримувати дітей, однак не виконує свій батьківський обов`язок у повному обсязі. Позивачка зазначила, що вона самостійно не може забезпечити дітям належний рівень життя. Відповідач є фізично здоровою та працездатною людиною, його дохід дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 10\~000, 00 гривень. Також позивачка звернула увагу суду на те, що між позивачем та відповідачем мала місце усна домовленість після фактичного припинення шлюбних відносин щодо сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 10\~000, 00 гривень, враховуючи значні витрати пов`язані із лікуванням сина, який має статус дитини-інваліда. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10\~000, 00 гривень, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 07.10.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; заяву адвоката позивачки про виклик свідків залишено без розгляду. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із ухвалою суду від 07.10.2022 та копією позовної заяви із додатками, направлені неодноразово відповідачу за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулися до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тому, було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою суду від 07.10.2022, від відповідача відзив на позов не надійшов. Ухвалою суду від 14.12.2022 від Головного управління ДПС у Вінницькій області витребувано інформацію з Центральної бази даних Державного реєстру\~фізичних осіб\~-\~платників податківпро розмір доходу [PERSON] за період з 01.01.2021 по день надання такої інформації. На виконання вимог вищевказаного судового рішення 26.12.2022 судом отримано витребувану інформацію. Будь-які докази по справі чи інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі № 127/21550/21, яке набрало законної сили 02.11.2021, шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 14.09.2008, розірвано, що підтверджується відомостями з ЄДРСР. (а.с. 6) Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 09.10.2009\~Відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Вінницького\~міського управління\~юстиції Вінницької\~області,\~батьками [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3722. (а.с. 7) Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 05.08.2016\~Вінницьким міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Вінницькій\~області,\~батьками [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2909. (а.с. 8) З індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 4 від 21.01.2021 вбачається, що малолітній [PERSON] є інвалідом з 2018 року, діагноз Q43.8. (а.с. 20-23) Згідно довідок по реєстрацію місця проживання особи № 35304, № 35307 та № 35300, виданих 12.08.2022 Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, а також акта про фактичне проживання у помешканні [ADDRESS] , складеного комісією ОСББ «Москаленка-65» 17.08.2022, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 31-34) З довідки про доходи № 243, виданої 13.09.2022 ЦБ № 3 ДО ВМР, дохід [PERSON] за період з 09.2021 по 08.2022 (за винятком аліментів) становить 7\~667, 35 гривень. (а.с. 30) З інформації, наданої Головним управлінням державної податкової служби у Вінницькій області на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2021, дохід у [PERSON] за період з 01.01.2021 по 4-й квартал 2022 року відсутній. (а.с. 59-60) На підтвердження усної домовленості позивачки із відповідачем щодо сплати останнім аліментів на утримання дітей в розмірі 10\~000, 00 гривень щомісяця та узгодження саме такого розміру аліментів, позивачкою надано банківські виписки з її рахунку. (а.с. 24-29) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З позовної заяви вбачається, що позивачкою, з якою проживають діти, обрано спосіб стягнення аліментів з їх батька саме в твердій грошовій сумі. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~1\~і ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст.\~83\~ЦПК України сторони\~та інші\~учасники справи\~подають докази\~у справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі, в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 07.10.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до\~ч.\~2\~і ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~п.\~2,\~п.\~4,\~п.\~6\~і п.\~7\~ч.\~2\~ст.\~43\~ЦПК України\~учасники справи\~зобов`язані: сприяти\~своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному встановленню\~всіх обставин\~справи; подавати\~усі наявні\~у них\~докази в\~порядку та\~строки,\~встановлені законом\~або судом,\~не приховувати\~докази; виконувати\~процесуальні дії\~у встановлені\~законом або\~судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, а також докази надані разом із нею. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2008 до 01.10.2021, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю позивачкою по справі. При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. Однак, як вбачається з інформації, наданої Головним управлінням державної податкової служби у Вінницькій області на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2021, дохід у [PERSON] за період з 01.01.2021 по 4-й квартал 2022 року відсутній. При встановленні розміру доходу відповідача судом прийнято до уваги, що у Державному реєстрі, який формується з інформації, що надходить від усіх територіальних органів ДФС та від інших державних органів відповідно до законодавства, забезпечується єдиний державний облік фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються ПК\~та іншими нормативно-правовими актами України. Інформація щодо одержання відповідачем іншого доходу відсутня. Водночас, судом прийнято до уваги, що на матеріальний стан відповідача можуть вказувати не лише його офіційні доходи, але й його спосіб життя, яким майном він володіє і користується тощо, адже все це разом демонструє його фінансову спроможність. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачкою, ні відповідачем відомостей щодо: матеріального становища платника аліментів; наявності на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого і нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою не надано доказів здійснення витрат платником аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. При визначені розміру аліментів судом також враховано матеріальне становище дітей та їх стан здоров`я. Взято до уваги, що малолітній [PERSON] є дитиною-інвалідом із супутніми захворюваннями, у зв`язку з чим потребує постійного лікування та догляду. При цьому судом прийнято до уваги, що батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, зокрема у зв`язку із хворобою дитини. Однак, суд прийшов до висновку, що в даному випадку у позивачки наявні щоденні витрати пов`язані із хворобами сина, які мають постійний і щоденний характер, а тому дані обставини слід врахувати при визначення розміру аліментів. Водночас, позивачкою не повідомлено суду розмір таких витрат, відповідних доказів не надано. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці, що згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі\~одного з\~батьків у\~додаткових витратах\~на дитину\~в разі\~спору визначається\~за рішенням\~суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачкою повідомлено суду, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідачем дані твердження позивачки не спростовувались. Судом не встановлено наявності домовленості між батьками дітей про розмір аліментів. При цьому банківські виписки, надані позивачкою до позовної заяви на підтвердження такої домовленості, суд вважає неналежним доказом в розумінні положень ч. 1 ст. 77 ЦПК України. З даних виписок не вбачається, що вони містять інформацію щодо предмета доказування, адже з них неможливо встановити, що саме відповідач, і саме в рахунок сплати аліментів на утримання дітей, перераховував на рахунок позивачки грошові кошти. Водночас, добровільна сплата коштів на утримання дітей, зважаючи на повідомлені позивачкою обставини у позові, у визначеному особисто відповідачем розмірі, оскільки доказів протилежного суду не надано, не є належним доказом можливості відповідача щомісяця до досягнення кожним з дітей повноліття, сплачувати аліменти саме у визначеному позивачкою розмірі. При цьому судом прийнято до уваги, що прожитковий мінімум на дитину до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 01.12.2021 становить 2\~272, 00 гривень, а з 6 років 2\~833, 00 гривень. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Позивачкою не надано жодних доказів, які вказували б на необхідність і можливість стягнення аліментів з відповідача саме у визначеному нею розмірі. Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків незалежно від матеріального становища і неможливість його виконання не звільняє від такого обов`язку. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Однак,\~врівноважуючи позиції\~сторін,\~законодавець обмежує максимально можливий розмір аліментів для дитини 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд не вправі визначити на дитину розмір аліментів менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом прийнято до уваги, що аліменти на утримання дітей необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для їх життя. Розмір аліментів,\~зокрема,\~обумовлюється фінансовими\~можливостями обох\~батьків,\~які в\~рівній мірі\~зобов`язані утримувати\~дитину,\~забезпечувати її\~потреби необхідні\~для її\~віку,\~розвитку тощо. При цьому, чинне сімейне законодавство передбачає достатнім розмір аліментів на утримання обома батьками однієї неповнолітньої дитини в сумі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України), а стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Враховуючи вищевикладене, достатніх підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання двох дітей в розмірі 10\~000, 00 гривень щомісячно, судом не встановлено. Отже, суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1 500, 00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3 500, 00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, враховуючи їх необґрунтованість та недоведеність належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією їхніх прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батька окремо від дітей не повинно впливати на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Згідно з\~ст.\~179\~СК України\~аліменти є\~власністю дитини,\~а не\~того з\~батьків,\~на ім`я\~кого вони\~виплачуються.\~При цьому\~на отримувача\~аліментів покладається\~обов`язок\~розпоряджатися аліментами\~лише за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або\~одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те,\~що позивачка\~на момент\~звернення до\~суду була\~звільнена від\~сплати судового\~збору на\~підставі п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~часткове задоволення\~позову,\~а також\~положення ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідача\~в дохід\~держави підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~сумі 496,\~20 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (50, 00 %). Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, суду не надано. Заяви про те, що докази розміру понесених судових витрат будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до суду не надходили. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial