Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

17.11.2022 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 27.01.2016 між сторонами було зареєстровано шлюб. За час спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок чого сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують нормальні шлюбні відносини. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.02.2020 шлюб між сторонами розірвано, доньку [PERSON] залишено проживати разом із позивачем, та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач з лютого 2020 року добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті, вихованні та розвитку дитини ніякої участі не приймає, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. Без належної матеріальної підтримки з боку відповідача позивач не має можливості повноцінно утримувати спільну доньку та забезпечувати її всім необхідним на теперішній час. Зазначає, що за час сумісного проживання однією сім`єю відповідач їздив на заробітки в Польщу, але наразі їй невідомо його місце роботи. Вказує, що відповідач є здоровим та працездатним, тому має можливість утримувати та матеріально забезпечувати їхню доньку. Також зазначає, що відповідач має працездатних батьків, дитину від попереднього шлюбу віком 9 років, відносно стягнення аліментних платежів на користь цієї дитини їй не відомо, а також на рахунок рухомого/нерухомого майна не володіє інформацією. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги для належного рівня утримання не надає, вважає, що з відповідача слід стягувати на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходів до досягнення дитиною повноліття для підтримання її нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (а.с.1-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.13) Ухвалою суду від 18.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.16). 03.01.2023 від відповідача [PERSON] до суду надійшла письмова заява у порядку ст. 182 ЦПК України, відповідно до якої відповідач частково визнає позов. Дану заяву відповідач мотивує тим, що добровільно за усною згодою матері надає кошти для утримання дочки. Поскільки у позивача виникло бажання отримувати аліменти за рішенням суду, не може заперечити такому встановленому законом порядку і буде виконувати обов`язок по утриманні дочки надалі. Крім сплати аліментів, за можливості приймає участь у вихованні дочки, надає іншу підтримку. Часткове визнання заявлених позовних вимог полягає в тому, що заперечує тільки визначений позивачем розмір стягуваних аліментів за рішенням суду. При розгляді даної справи, просить врахувати, що від іншого шлюбу із [PERSON] у нього також [INFO] народилася дочка [PERSON] . Даний шлюб також розірвано, дочка [PERSON] залишена проживати з матір`ю. На утримання дочки [PERSON] також сплачує аліменти у добровільному порядку за домовленістю з мамою дитини. Крім того відповідач зазначає, що відповідно до копії трудової книжки, з 25.08.2015 звільнений з постійної роботи, останній період отримує доходи від найму на перевезення транспортом, який належить іншим приватним особам, тобто на їх замовлення виконує перевезення. Доходи від таких послуг не є значними та постійними. Тому при визначенні розміру стягуваних аліментів просив врахувати його матеріальне становище, наявність у нього аліментних зобов`язань відносно дочки [PERSON] від іншого шлюбу, відсутності вартісного рухомого та нерухомого майна, значних грошових коштів Тому просив стягнути з нього для утримання дочки [PERSON] 1/6 частину від його заробітку (доходу). Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задоволити. Зазначила, що упродовж трьох років спільно з відповідачем не проживають. На даний час відповідач знаходиться за кордоном в Польщі, де працює, а також за кордоном отримує допомогу на дітей. Крім того, їй відомо, що на дитину [PERSON] від іншого шлюбу аліменти з відповідача не стягуються. Просила врахувати, що на її утриманні є син від першого шлюбу. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві у порядку ст.182 ЦПК України, яка надійшла до суду 03.01.2023, просив розгляд справи проводити без його участі. Заслухавши позивача, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 01.06.2016 серії І-НМ311277, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №1339. Батьками вказані, батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Відповідно до заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 24.02.2020 у справі №344/21686/19, провадження №2/344/1490/20, яке набрало законної сили 30.03.2020, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.01.2016 в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №113, - розірвано. Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] ,\~залишено на\~проживанні \~з матір`ю [PERSON] (а.с.8-10). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , 25.08.2015 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків. Одночасно мінімальним рекомендованим розміром аліментів є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просила стягувати аліменти на дитину у частці 1/4 всіх заробітків (доходів) відповідача. Відповідач у свою чергу частково визнав позов, однак просив встановити аліменти у частці 1/6 від його заробітку (доходу), врахувавши його матеріальне становище, наявність у нього аліментних зобов`язань відносно дочки [PERSON] від іншого шлюбу, відсутності вартісного рухомого та нерухомого майна, значних грошових коштів. Відповідачем вказано, що останній період отримує доходи від найму на перевезення транспортом, який належить іншим приватним особам, тобто на їх замовлення виконує перевезення. Однак, відповідач у свою чергу не надав даних про свій середньомісячний дохід, зазначає тільки, що доходи не є значними і постійними. Також, відповідач до заяви у порядку ст.182 ЦПК України додав копію свідоцтва про народження дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] від шлюбу з [PERSON] , та як зазначає відповідач про наявність у нього аліментних зобов`язань відносно дочки [PERSON] , то суд не бере такі докази до уваги як беззаперечні, оскільки належних та достатніх доказів, що він бере участь в утриманні дочки [PERSON] , суду не надано. Разом з тим, відповідачем суду не надано реальних доказів про його матеріальний стан, доходи. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, те, що позивач є працездатною особою молодого віку, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Усі інші\~доводи і\~аргументи не\~спростовують висновків\~суду,\~зазначених в\~цьому судовому\~рішенні та\~не надали\~можливості встановити\~обставини,\~які б\~були підставою\~для ухвалення\~будь-якого\~іншого судового\~рішення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду, з 17 листопада 2022 року. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі та

Outcome: approved