Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.08.2018 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1651, мотивуючи його тим, що подружнє життя у них не склалося через сварки та непорозуміння з побутових питань та сімейного життя, внаслідок чого їх подальше сімейне життя та збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам і вони з січня 2022 року фактично припинили шлюбні відносини. Від шлюбу спільних дітей не мають. Посилаючись на те, що подальше їхнє перебування у шлюбі суперечить її інтересам, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка разом з позовною заявою подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , був неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, однак в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався та заяв про відкладення судового засідання чи його проведення без його участі не подавав. За таких обставин, з врахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 18.08.2018 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1651. Під час\~державної реєстрації\~шлюбу позивачка\~змінила прізвище\~з " [PERSON] "\~на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони спільних дітей, в тому числі неповнолітніх, не мають. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та позивачка бажає розлучитися. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву на позовну заяву не подав, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням позиції позивачки, викладеної у позовній заяві, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з позивачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, викладене в позовній заяві, клопотання позивачки, в якому вона просив судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved