Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.2009 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Спільне життя між сторонами не ведеться по причині антисоціальної поведінки та аморального способу життя відповідача. Через таку поведінку відповідача в родині часто виникали сварки та скандали, які неодноразово відбувались в присутності дитини. Позивач вважає, що дитина сторін є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування світогляду, особливо щодо відносин у родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь-якої сім`ї. Позивач звертала увагу відповідача на його поведінку, вибачала йому, однак, відповідач ніяк не реагував на зауваження. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, оскільки своїми діями він зруйнував сім`ю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Примирення вважає позивач неможливим і просить суд строк на примирення не надавати. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Відповідач відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк не надав, заяв про перехід справи з прощеного провадження без виклику сторін в загальне провадження не направляв, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 11 листопада 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1502. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити за собою шлюбне прізвище « [PERSON] », про що вона зазначила у своєму позові. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved