Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимог тим, що 12.05.2020 мала місце дорожньо-траспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Suzuki», д.р.н. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА», д.р.н. « [NUMBER] », яким керував [PERSON] . Оскільки винним у дорожньо-транспортній пригоді було визнано відповідача на підставі постанови Подільського районного суду міста Києва від 18.01.2021, то на підставі ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 3 685 грн. 59 коп. 25.01.2022 до суду надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України та підтверджено місце реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . 22.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження по справі та справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. 03.10.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. 06.10.2022 від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. Заявлений позов не визнає. 18.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 01.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12.05.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту СLAU-17402, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н [NUMBER] . 14.12.2020 у м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Suzuki», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «КІА», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . 18.01.2021 постановою Подільського районного суду міста Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 24.12.2020 до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/3032.20 звернулась [PERSON] . 05.01.2020 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі страхового акту № 7994 від 04.01.2021, рахунку № ГДрС-0013890 від 16.12.2020 та враховуючи дані Звіту про оцінку КТЗ № 03-16/12-1 від 16.12.2020 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 16 996,16 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість гривень 16 копійок), що підтверджується платіжним дорученням № 5626 від 05.01.2021 наявного в матеріалах справи. 19.01.2021 позивач звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8/2/0096-21, в якій просило здійснити страхове відшкодування в розмірі 16 996,16 грн. 19.03.2021 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» визнало вимоги ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» та сплатило на користь останнього страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 10 810,57 грн. Отже, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 10 810,57 грн = 8 741,16 грн + 8 255,00 грн *(1 - 0,458) -2 500, де: 8 741,16 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт та необхідних для ремонту матеріалів згідно з рахунком № ГДрС-0013890 від 16.12.2020 р.; 8 255,00 грн. - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, і на які нараховується фізичний знос (0,458); 2 500,00 - розмір франшизи, передбаченої полісом ОСЦПВ. Позивач листом вих. № 15/04/8.10/898-21 від 12.08.2021 звернувся до відповідача з проханням сплатити на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» 6 185,59 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди (16 996,16 грн.) і страховою виплатою ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (10 810,57 грн.) та суму франшизи, яка передбачена Полісом № 201858408. Вказаний лист був вручений відповідачу 02.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0319408582748. 08.09.2021 року відповідач на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» сплатив лише суму франшизи в розмірі 2 500,00 грн., яка була передбачена Полісом № 201858408. Станом на дату написання цієї позовної заяви Відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди в повному обсязі. Разом з тим, всі спроби Позивача вирішити дане питання в досудовому порядку виявилися безрезультатними. Всі вищевказані документи містяться в матеріалах справи. У своєму відзиві відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач, з посиланням на Страховий акт № 7994 від 04.01.2021, на думку відповідача, неправомірно вказує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki» становить 16 996 грн. 16 коп. Вказане твердження суперечить змісту «Звіту про оцінку КТЗ» №03-16/12-1 від 16.12.2020 р. складеного суб`єктом оцінної діяльності [PERSON] , який проводів огляд пошкодженого автомобіля і склав ремонтну калькуляцію для відновлення даного транспортного засобу. Так, на сторінці 14 вказаного звіту ФОП [PERSON] чітко зазначив, що вартість відновлювального ремонту КТЗ «8іі2икі», р. н. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та урахуванням ПДВ, становить 13 802 грн. 17 коп. Однак, позивач проігнорував висновок спеціаліста оцінної діяльності і всупереч ньому зазначив в страховому акті № 7994 від 04.01.2021 пункт 2 розділу IV про визначення розміру та порядку виплати страхового відшкодування, що вартість відновлювального ремонту складає 16 996,16 грн. Окрім цього, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201858408. У виконання зобов`язань відповідача, згідно умов страхового полісу, 08.09.2021 відповідач сплатив позивачу франшизу в сумі 2 500 грн. Відповідач зазначає, що з усіма іншими майновими претензіями, відповідно до полісу, в разі страхового випадку слід звертатися до ПАТ «НАСК ОРАНТА» в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих, який за полісом відповідача складає 130 000 грн. Тому відповідачем у даній справі має бути ПАТ «НАСК ОРАНТА». Жодних доказів відповідачем надано не було. Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з наступного. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Аналогічна правова позиція, що підтверджує законність вимог по пред`явленню регресного позову у разі коли дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, викладена у Постанові Верховного Суду від 16.04.2018 року по справі №921/283/17-г/7, згідно якої Верховний Суд погоджується із висновками господарського суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову. Позовною вимогою у даній справі є відшкодування страхової виплати позивачу - особі яка здійснила страхову виплату, страхувальником в порядку регресу на підставі пп. "г" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки дорожньо-транспортна пригода за доводами позивача визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Тобто, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особо, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Таким чином, суд вважає, що оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди саме відповідачем було порушено правила дорожнього руху у результаті чого завдано матеріальних збитків другому учаснику ДТП, якому позивач компенсував в повному обсязі, тому наявні правові підстави для стягнення саме з відповідача на користь позивача відшкодування у розмірі 3 685 грн. 59 коп. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved