Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

заявник звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт належності [PERSON] посвідчення до почесного звання «Заслужений економіст України» № 811 серія [NUMBER] , яке було видано на підставі Указу Президента України від 23 жовтня 2004 року № 1307 на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви покликається на те, що посвідчення містить розбіжність у частині запису «по батькові» заявника, адже замість вірно « [PERSON] », вказано « [PERSON] », що унеможливлює нарахування надбавки до пенсії. У зв`язку із наведеним просить заяву задовольнити. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року у відкритті провадження відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду. 09 січня 2023 року ухвалою судді прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання. Заявником подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча повідомлявся про місце, час та дату цього засідання, а тому з заяви представника заявника, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Суд установив, згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , виданий Подільським РУ ГУ МВС України у м. Києві 20.11.2001, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, по-батькові заявника значиться як « [PERSON] » (а.с. 5-7). Відповідно до копії трудової книжки по-батькові заявника записано російською як « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно посвідчення № 811 від 23.10.2004 № 1307 [PERSON] присвоєно почесне звання «Заслужений економіст України» (а.с. 12). Із відповіді Офісу Президента № 22/042424-28 від 22.08.2022 вбачається, що відповідно до даних нагородних документів Указом Президента України від 23.10.2004 № 1307 почесне звання «Заслужений економіст України» присвоєно [PERSON] - начальникові управління державної податкової адміністрації України, 19.08.1962 р.н., який на момент нагородження проживав за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14). В експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/921-а від 30.09.2022 зазначено, що записи українською мовою імені по-батькові [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] ) та [PERSON] (посвідчення про присвоєння почесного звання «Заслужений економіст України», запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 19790-19308/А-02/8-2600/22 від 13.09.2022 на ім`я [PERSON] вбачається, що пенсію за особливі заслуги не призначено, оскільки в посвідченні по-батькові не співпадає з паспортними даними (а.с. 15-16). Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною. Отже, із матеріалів справи вбачається, що по-батькові заявника в указі Президента України від 23.10.2004 № 1307 та посвідченні про присвоєння почесного звання «Заслужений економіст України» помилково зазначено з використанням нелітерного орфографічного знаку (апострофу) як « [PERSON] », в той час як заявник має по-батькові « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудовою книжкою. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про встановлення належності [PERSON] вищевказаного посвідчення, оскільки існує невідповідність у написанні його «по-батькові» в паспорті і в посвідченні, а заяву задовольнити.

Outcome: approved