Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

До Решетилівського районного суду Полтавської області 07 листопада 2022 року звернулася позивачка [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого позивачка знайшла за місцем його постійного проживання по [ADDRESS] заповіт його дружини та тітки позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно вказаного заповіту, складеного 30 червня 1992 року та посвідченого державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М., [PERSON] на випадок смерті зробила наступне розпорядження: все належне їй мано, де б воно не було та з чого б воно не складалося , в тому числі і жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] повністю заповіла [PERSON] та [PERSON] і рівних частках кожному, з правом довічного проживання в цьому будинку її чоловіка [PERSON] . Позивачка зазначає, що батько позивачки та її сестри [PERSON] дуже рано помер, тітка, а пізніше її чоловік, відносилися до них як до рідних дітей, яких у них не було, та дуже любили їх. Позивачка та її сестра постійно піклувалися про них, надавали їм допомогу по господарству, при посадці огороду, упорядкуванні садиби, приносили продукти харчування та ліки. Про те, чому тітка не повідомила їх про заповіт їй не відомо. Після її смерті позивачка з сестрою вважали, що її чоловік являється єдиним спадкоємцем її спадкового майна та наполягали на тому, щоб він подав до Решетилівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої дружини. Але свідоцтво про право на спадщину за законом він не отримав. Після смерті тітки позивачка та її сестра продовжували підтримувати теплі родинні стосунки з [PERSON] , оскільки й нього крім них нікого не залишилося. Сестра позивачки - [PERSON] проживала однією сім`єю з дядьком до дня його смерті без реєстрації в будинку [ADDRESS] . Коли [PERSON] помер, то позивачка та її сестра поховали його за власні кошти. Дізнавшись про існування заповіту, позивачка звернулася до Решетилівської державної нотаріальної контори з проханням видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку в [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] на спадщину не претендує. Проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Вважає, що її необізнаність про наявність заповіту, який був зроблений на її ім`я та на ім`я її сестри та не повідомлення її про його наявність нотаріусом є поважною причиною пропуску строку. . Посилаючись на вищезазначені обставини, на положення статей 1217, 1272 ЦК України, позивачка просила їй додатковий строк, терміном 6 місяців, для подання нею до Решетилівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини зва заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Решетилівка Полтавської області. Ухвалою судді від 08.11.2022 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 05 грудня 2022 року, яке в зв`язку із витребуванням доказів було відкладено на 27 грудня 2022 року. Підготовче провадження по справі проведено 27 грудня 2022 року. Розгляд справи призначено на 25 січня 2023 року. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Казаков О.А. не з`явилися, до суду 14 квітня 2021 року від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.89). Представник відповідача Решетилівської міської ради у судове засідання не з`явився, до суду 24 січня 2023 року надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с. 66). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.65), 27 грудня 2022 року від неї надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути без її участі (а.с.58). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до\~Решетилівської міської\~ради про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщинипідлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 27 травня 1983 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, прізвище дружини після шлюбу « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Решетилівського району Полтавської області видане свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] (а.с.8). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Решетилівського району Полтавської області видане свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до копії заповіту від 13 червня 1992 року, [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] , зробила таке розпорядження: все належне їй мано, де б воно не було та з чого б воно не складалося , в тому числі і жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] повністю заповідає [PERSON] та [PERSON] рівних частках кожному, з правом довічного проживання в цьому будинку її чоловіка [PERSON] (а.с.11). Право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом про право власності за законом (а.с.19). Як встановлено з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 02 червня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після шлюбу « [PERSON] » (а.с.7). Позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується копіями свідоцтва про народження [NUMBER] та [NUMBER] , в яких їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.а.с. 6, 14) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 жовтня 2022 року № 564/02-31 державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини (а.с.18). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2\~статті 77 ЦПК України). Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6\~статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). У відповідності до вимог частини 1\~статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 цієї статті). Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини 1\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3\~статті 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~\~1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання\~ про\~ визначення\~ особі\~додаткового строку,\~суд досліджує\~поважність причини\~ пропуску\~ строку\~ для\~ прийняття\~спадщини.\~ При\~ цьому\~ необхідно\~ виходити\~з того,\~ що\~поважними є\~причини,\~ пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Статтею 63 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Вказані норми законодавства направлені на недопущення порушення прав спадкоємців, які закликаються до спадкування за заповітом або за законом та покладають на нотаріуса додаткові обов`язки щодо їх повідомлення про відкриття спадщини і роз`яснення їхніх прав. \~ \~ \~ \~З оглянутої копії спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , наданій Решетилівською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 05.12.2022, судом встановлено, що державним нотаріусом Кириченко Т.М. при заведенні спадкової справи було встановлено наявність заповіту [PERSON] та отримано від Полтавського обласного державного нотаріального архіву його копію (а.с.43-54). Зі змісту вказаного заповіту [PERSON] нотаріусу достеменно стало відомо про те, що він складений на користь [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частин 1, 2 статті 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Водночас, дослідивши спадкову справу, судом не встановлено того, що нотаріус намагався дізнатися адресу місця проживання спадкоємців за заповітом [PERSON] з використанням відомостей державних реєстрів. Так само не було встановлено того, що нотаріусом було здійснено опублікування оголошення\~про відкриття\~спадщиниу пресі. При таких обставинах справи, коли позивачка [PERSON] довела належними доказами те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, є передбачені законом підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Щодо визначення позивачці тривалості додаткового строку для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, то\~суд вважає, що достатнім буде строк у два місяці із дня набрання законної сили цим рішенням суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved