Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

27 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він з 25 вересня 2015 року по 06 грудня 2019 року працював на шахті «Фрунзе» ПрАТ «Суха Балка», з повним робочим днем (дільниця №2) підземним прохідником, а потім (з 17.10.2016 року) на дільниці №10 бурильником шпурів в підземних умовах. 6 грудня 2019 року позивача було звільнено з роботи за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП за станом здоров`я, що перешкоджає роботі. Робота у підземних умовах за тривалий час трудових відносин позивача з відповідачем негативно вплинули на стан його здоров`я, спричинивши виникнення професійного хронічного захворювання, за фактом якого було проведено розслідування, внаслідок чого за актом про розслідування від 6 квітня 2022 року професійне захворювання позивача виникло внаслідок недосконалості технології підземного видобутку ради, мавши місце порушення систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених показників загальної та локальної вібрації та підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Так комісією з розслідування встановлено наявність у позивача хронічного професійного захворювання за діагнозом: 1) вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом. Ускладнений гіпертонічною хворобою другої стадії, першого ступеня, гіпертензивне серце, ангіопатія сітківки обох очей. СН 1 ст. Ризик 2, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L4. L5. S1. C6. C7), вираженими порушеннями біомеханіки хребта стійким больовим та м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періортрозу (ПФ другого ступеня), періортрозу ліктьових та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей; 2) хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Враховуючи вказане, за довідкою МСЕК від 19 липня 2022 року позивачу було встановлено ступінь стійкої втрати працездатності внаслідок проф. захворювання - 65% (50% вібраційна хвороба; 15% ХОЗЛ) з 4 липня 2022 року, а також встановлено 3 групу інвалідності з 14 липня 2022 року до 1 серпня 2024 року. Таким чином через хронічне професійним захворювання було порушено нормальні життєві зв`язки позивача. Тривалий процес лікування позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання позивач відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, що позначається на його душевному та фізичному станах через незворотність негативних змін у його житті. Тому факт моральних страждань є очевидним, які позивачу мають бути відшкодовані внаслідок ушкодження його здоров`я у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства зі створення безпечних умов праці. Посилаючись на практику Верховного Суду в аналогічних справах, враховуючи ступінь втрати професійної працездатності позивача (65%), застосовуючи кратність у співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати на час розгляду справи, просив стягнути на користь позивача з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди 360000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. У відзиві представник відповідача, ПрАТ «Суха Балка», адвокат Заклецький В. В., не визнаючи позовні вимоги [PERSON] , вказував, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути які неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються пільгами. Позивач свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Ймовірною причиною професійного захворювання позивача є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, не зважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Зазначав, що позивач працював на ПрАТ «Суха Балка» 4 роки 4 місяці. Однак позивач не довів завдання йому відповідачем моральних страждань. Крім того сума моральної шкоди, визначена відповідачем у сумі 360000 грн., є занадто завищеною. На підставі наведеного просив суд у задоволенні позову [PERSON] про відшкодування моральної шкоди відмовити у повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені його позову. Представник відповідача, [PERSON] , у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що підприємство відповідача не винне у виникненні в [PERSON] професійного захворювання. Тому, підтримуючи відзив ПрАТ «Суха Балка», просив суд відмовити у позові повністю. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування. Судом встановлено, що [PERSON] з 20 серпня 2011 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював з вказаної дати до 06.12.2019 року. Так він працював на шахті імені «Фрунзе», дільниця №4 підземним прохідником 4 розряду, з повним робочим днем в підземних умовах, звідки 18 серпня 2015 року позивача було звільнено за власним бажанням. Після цього з 31 серпня 2015 року позивач працював до 21 вересня 2015 року на шахті імені «Фрунзе», дільниця № 6 прохідником 6 розряду, з повним робочим днем в підземних умовах, Звідки 21 вересня 2015 року позивача було звільнено за угодою сторін. Потім, з 25 вересня 2015 року позивач працював до 6 вересня 2019 року на шахті імені «Фрунзе» на різних посадах з повним робочим днем в підземних умовах: прохідником 4 розряду, бурильником шпурів 4 розряду, бурильником шпурів 5 розряду, бурильником шпурів 6 розряду, звідки його було звільнено 6 грудня 2019 року з роботи в ПрАТ «Суха Балка» за станом здоров`я, що перешкоджає роботі, що підтверджується копією трудової книжки позивача (серія [NUMBER] ) (а. с. 16-18). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 6 квітня 2022 року, складеного відносно підприємства ПрАТ «Суха Балка»,\~встановлено наявність у [PERSON] , стаж роботи якого в умовах впливу шкідливих факторів становив 8 років 1 місяць, професійного захворювання: 1) вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладнений гіпертонічною хворобою другої стадії, першого ступеня, гіпертензивне серце, ангіопатія сітківки обох очей. СН 1 ст. Ризик 2, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L4. L5. S1. C6. C7), вираженими порушеннями біомеханіки хребта стійким больовим та м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періортрозу (ПФ другого ступеня), періортрозу ліктьових та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей; 2)хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня, за діагнозом ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 17 лютого 2022 року. При цьому виникнення у позивача професійного захворювання обумовлено недосконалістю технології підземного видобутку руди, порушення систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, внаслідок чого він підпадав під вплив підвищених показників загальної та локальної вібрації та підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Також згідно із актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 6 квітня 2022 року на підставі інформаційної довідки про умови праці від 27.12.2019 р. № 28/4.6-11 та доповнення до неї від 06.08.2021 № 3865/4.6-11/21, які складені ГУ Держпраці і Дніпропетровській області, а також відповідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», умови праці бурильника шпурів дільниці №10 шахти ім. Фрунзе ПрАТ «Суха Балка» [PERSON] відносяться: за рівнем вібрації до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»; за вмістом аерозолів переважно фібро генної дії в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»; за показниками важкості праці до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»; за показниками мікроклімату до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі». Згідно із довідкою МСЕК № 130415 від 19 липня 2022 р. [PERSON] було встановлено 65% стійкої втрати працездатності (50% вібраційної хвороби, 15% ХОЗЛ) з 4 липня 2022 року до 1 серпня 2024 року зі встановленням 3-ї групи інвалідності з рекомендацією санаторно-курортного й медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а. с. 11). У зв`язку із професійним захворюванням [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписними епікризами від 17 вересня 2021 року, від 18 лютого 2022 року, від 17 вересня 2021 року. Суд зазначає,\~що за\~ст.\~3\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ч. 4\~ст. 43, ч. 1 ст. 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст. 153 КЗпП України забезпечення\~безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. На підставі\~ст.237-1\~КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Враховуючи, що відшкодування працівнику моральної шкоди у випадку, передбаченому ст. 237-1 КЗпП України, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків на підприємстві відповідача, то й моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я під час роботи у відповідача, оскільки роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, внаслідок чого суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок ПрАТ «Суха Балка». Так судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання зі встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% та встановленням третьої групи інвалідності позивачу безумовно заподіяно моральну шкоду. Внаслідок професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він змушений проходити тривале лікування, відчуваючи фізичний біль та дискомфорт у повсякденному житті, обмеженість у можливості продовжувати колишній активний спосіб життя та тривогу за майбутнє. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості. Так відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» №\~4\~від 31\~березня 1995\~року розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання кількість часу, який [PERSON] пропрацював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, ступінь втрати ним працездатності через професійне захворювання, отриману ним інвалідність, необхідність позивача у медикаментозному лікуванні, розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, а також провину підприємства відповідача у спричиненні ушкодження здоров`я позивачу, яка лежить на ПрАТ «Суха Балка». Отже, враховуючи, що [PERSON] пропрацював на підприємстві відповідача 8 років 1 місяць, отримавши 65% стійкої втрати працездатності внаслідок набутого ним професійного захворювання при роботі у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, визначеної позивачу втрати працездатності та 3 групи інвалідності, а також беручи до уваги розмір на 1 січня 2022 року мінімальної заробітної плати в сумі 6500 грн., то на переконання суду розмір відшкодування завданої [PERSON] ушкодженням здоров`я шкоди повинен дорівнювати 90000 грн., що відповідатиме завданій [PERSON] моральній шкоді через незворотність негативних наслідків профзахворювання на його подальшому житті. Суд зазначає, що виконуючи судове рішення про стягнення на користь працівника моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав, роботодавець як податковий агент утримує із присудженої суми відповідні податки і збори, оскільки суд, задовольняючи позовні вимоги працівника, визначає суму без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого на підставі закону виступає роботодавець, тому суд, задовольняючи вимоги про стягнення моральної шкоди на корись позивача, визначає суму моральної шкоди без утримання податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 7 жовтня 2020 року по справі № 523/14396/19. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягає стягненню\~в дохід\~держави також\~судовий збір\~в сумі\~900 грн.

Outcome: partial