Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору №659у від 01.11.2021 року, укладеного між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС. На обґрунтування вимог зазначає, що Тернопільським міськвиконкомом 27.10.2021 року було прийнято рішення «Про призначення управителя групи багатоквартирних будинків міста Тернополя» № 974, головним розробником якого є відповідач 1. Рішення було оприлюднене на веб-сайті ТМР 01.11.2021 \~ \~ \~ \~року,\~тобто є\~загальновідомо доступним. У загальновідомому доступному додатку № 3 до вказаного рішення ТМВК наводиться інформація про те, що багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] , у якому він проживає, входить до переліку будинків, управителем яких призначено відповідача 2. 26.10.2021 \~ \~ \~ \~року,\~тобто за\~день до\~прийняття ТМВК\~вищевказаного рішення,\~відповідачем 2\~реєструється в\~державі України\~його відокремлений\~підрозділ (ВП),\~а саме:\~-\~ТЕРНОПІЛЬСЬКА ФІЛІЯ\~ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ\~«БУДСЕРВІС» з\~наступною адресою\~свого місцезнаходження:\~Тернопільська область,\~Тернопільський район,\~місто Тернопіль,\~вул.\~Текстильна,\~будинок 1Г\~Код ВП-44533186.\~В той,\~для позивача,\~ є\~незрозумілим,\~що стало підставою у автора вищезазначеного проекту рішення ТМВК для включення багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] до додатку № 3 до рішення ТМВК від 27.10.2021 року № 974; на підставі чого, ким, коли був встановлений тариф по наведеному будинку (вартість), всі його детальні складові та наявне прозоре економічне обґрунтування по кожній із цих складових; чи наявні документи про передачу, зокрема, багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] від ГТОВ «МРІЯ» безпосередньо до ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» або до Тернопільської філії цього ТОВ, зареєстрованої як ВП цього товариства 26.10.2021 року - за день до прийняття ТМВК рішення № 974, з вичерпним переліком документації по і казаному будинку, яка була передана. Крім того, по прибудинковій території, на якій розміщений багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] , документації із землеустрою (землевпорядної документації) немає; на вказаний будинок відсутня будь-яка технічна документація на всі абсолютно у ньому внутрішньобудинкові мережі, тому у рішення ВС у справі 607/6153/17 від 31.08.2021року ясно і зрозуміло встановлено те, що структура тарифу по будинку, де мешкає позивач була сформована навіть без спроб економічно обгрунтувати його складові, в структурі тарифу були наведені тільки цифри, які неможливо було перевірити відсутня техдокументація на всі внутрішньо будинкові мережі із допомогою якої було би можливо перевірити їх економічну обгрунтованість. Позивач зазначає, що продукція = послуга, договір № 659у від 01.11.2021року між відповідачами цієї справи стосується безпосередньо всіх мешканців багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , включаючи і позивача, ціна послуги 5,85 грн./кв.м. - це тариф ; ціна послуги повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов`язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем (чами) під час придбання (отримання) такої послуги. Спосіб розрахунку ціни послуги - 5,85 грн./1 кв.м. відповідачем 2 є для позивача, як споживача послуги є невідомим та непрозорим; ціна послуги - 5,85 грн./1 кв.м. визначена (запропонована) відповідачем 2 неналежним чином, так як структура ціни послуги по кожному виду витрат немає під собою її документального підтвердження документації із землеустрою нашого будинку, технічної документа дії на всі внутрішньобудинкові мережі будинку, що унеможливлює перевірку на достовірність встановлення всіх складових вказаної ціни послуги будь-коли), а це врешті решт призвело до введення його позивача договором № 659у від 01.11.2021 року в оману навіть і тоді, коли він безпосередньо і не є його стороною. Зазначає, що Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», визначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України позовна вимога гро визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Цивільний кодекс України (частина друга статті 16) встановлює способи захисту інтересів, зокрема: визнання правочину недійсним: припинення дії, яка порушує право: відновлення становища, яке існувало до порушення. З огляду на зазначене просить визнати недійсним договір №659у від 01.11.2021 року, укладений між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС з моменту його укладення. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, зіславшись на мотиви викладені у позові, виступах у судовому засіданні. Представник відповідача управління житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився, подано заяву про розгляд справи у відсутності представника, надано відзив на позов, в задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі зазначаючи, що позивачем не додано жодних доказів які б обґрунтовували та підтверджували факт порушення його права за участі чи з вини їх як відповідача. В останнє засідання не з`явився, направивши клопотання про розгляд справи за власної відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія БУДСЕРВІС» в судове засідання не зявилася, надано заяву в якій зазначено, що адвокат Ходюк К.М. буде перебувати у відпустці, а тому не має можливості взяяти участь у судовому засіданні, розгляд справи просить провести без участі представника, у задоволенні позову просить відмовити. Надано відзив на позов відповідно до якого зазначають, що позивачем не обґрунтовано, які саме його цивільні права або законні інтереси порушує спірний договір, а всі посилання позивача стосуються безпосередньо самих сторін спірного договору. В останнє засідання не з`явився, направивши клопотання про розгляд справи за власної відсутності. Усно оголошеними в підготовчому судовому засіданні 22.08.2022 року ухвалами, відхилене клопотання про прийняття доказів (арк. 13-36 том справи 2), відхилене клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів, відхилене клопотання про витребування доказів. Усно оголошеною ухвалою 22.08.2022 року, закрите підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2022 року, в задоволенні заяви позивача про про забезпечення доказів відмовлено. Ухвалу залишено в силі постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільного права є визнання правочину недійсним (п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України.) Позов судом розглядається в межах предмета, визначеного позивачем в позовній заяві. Відтак суд не приймає до уваги та не надає оціники викладеному [PERSON] в письмовій формі (арк. справи 83-90) виступу в судовому , оскільки викладені у змісті пояснення виходять за межі предмета позову. Позивач проживає у квартирі [ADDRESS] . Рішенням ВК ТМР народних депутатів №486 п.2 від 25.10.1989 року визанано право власносі на житлові будинки, які знаходяться на балансі ЖЕК управління ЖКХ, згідно з додатком № 1 в тому числі на житловий будинок по [ADDRESS] , за ВК місьткої ради нароолджних депутатів. Відповідно рішення ВК ТМР № 318 від 28.02.2011 року «Про передачу будинків`вказаний житловий будинок був переданий КЖЕП Залізничник ГТОВ Мрія. Що стосується вимог [PERSON] . ТОВ «Керуюча Компанія «Будсервіс» (м. Кременчук вул. Набережна, 17), код ЄДРПОУ : 368931 взяло участь в конкурсі з призначення управителя групи багатоквартирних будинків та Тернополя по об`єкт конкурсу (група будинків) ЛОТ 3. Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №974 від 27.10.2021р. «Про призначення управителя групи багатоквартирних будинків міста Тернополя», за результатами конкурсу, призначено управителем групи багатоквартирних будинків міста Тернополя ТОВ «Керуюча Компанія «Будсервіс» (м. Кременчук вул. Набережна, 17), код ЄДРПОУ 35868931, зокрема, багатоквартирного житлового будинку №18 по вул. Руська у м.Тернополі. Основним видом економічної діяльності Товариства - управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (код 68.32); та інші, зокрема (але не виключно): комплексне обслуговування об`єктів (код 81.10), інші види діяльності із прибирання (код 29), тощо. ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» входить до складу української групи підприємств «Місто для людей». 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю керуюча компанія «Будсервіс», (далі - управитель) в особі Сахнюка Ярослава Олександровича, що діє на підставі довіреності від 26.10.2021 р. з однієї сторони, та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] (далі - співввласники) в особі начальника управління житлово-комунального господарства, іагоустрою та екології Тернопільської міської ради Соколовського О.І. що діє на підставі рішення комісії з визначення управителя багатоквартирного будинку, оформлене протоколом комісії №5 від 25.10.2021р. та Положення, з іншої сторони (далі - сторони), уклали договір №659у про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до положень Договору, управитель, зобов`язався надавати послугу з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Послуга з управління включає: -утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонального спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Як заначає представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія БУДСЕРВІС» Технічна документація на будинок передалася відповідно до додатка 3 Договору №659у не пізніше, ніж протягом 5 днів з дня наступного з днем набрання чинності цим договором. Ціна послуги з управління становить 5,85 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: -витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна врозмірі 5,22 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до цього договору -винагороду управителю в розмірі 0,63 гривень на місяць. Відповдно ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189- VIII, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватись виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку визначених таким договором. Враховуючи вищевикладене, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] визначалася на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Буд сервіс» (переможця конкурсу), а саме 5,85 грн. Перелік та вартість робіт (послуг) з управління багатоквартирним будинком витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та прибудинкової території міститься в Додатку, наявний і кошторис витрат на управління вказаним будинком, що міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.202-221. ) Оскільки співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] , не було визначено особи, уповноваженої на підпис правовчину, в порядку ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», від імені власника договір підписано навальником управління житлового комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради. Позивач стверджує, що саме оспорюваний договір порушує його права та законні інтереси, йому є незрозумілим спосіб рахунку ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком, що дає підстави вважати, що його вводять в оману, а тому як він вважає це є підставою для визнання договору недійсним. Щодо інформування мешканців про визначення управителя багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , то Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Буд сервіс» зазначила, що на виконання п. 6 Порядку проведення конкурсу з -призначення управителя багатоквартирного будинку, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 150 від 13.06.2016 року, Товариством було розміщено на Інформаційних стендах багатоквартирних будинків, в тому числі будинку [ADDRESS] інформацію про повне наменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладання договору, ціну. Згідно ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. У відповідності до положень статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частинами 1, 3, 5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої зокрема частиною 1 ст.203 ЦК України, є, відповідно до ч.1 ст.215 цього Кодексу, підставою недійсності правочину. \~Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. \~Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України, правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У постанові від 16.11.2018 року у справі N 2-383/2010 (провадження N 14-308цс18). Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3,15,16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути всановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року N 18-рп/2004 надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституціїї законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституцій законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного рішення Конституційного Суду Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні і суспільні інтереси. Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Тобто, право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обгрунтованим. Однак гіпотетичний інтерес не охоплюється судовим захистом. Положення законодавства не передбачають права скаржитися щодо певних обставин абстрактно. При цьому, обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законам порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Отже, умовою звернення до суду з позовом про визнання незаконним (протиправним рішення органу місцевого самоврядування є заінтересованість позивача. Тому, для здійснення захисту у судовому порядку недостатньо лише твердження порушення права, свободи або законного інтересу. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визнача спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини. Тобто інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу. Окрім цього, згідно ст.385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Слід також звернути увагу суду, що відповідно до умов укладеного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою та вимог прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", якщо протягом строку дії договору співвласники приймають рішення про зміну форми управління будинком або про обранння іншого управителя, цей договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем письмового повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення. За положеннями ст.626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більш сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших акта цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, слід зауважити, що згідно ст.ст.215, 638 ЦК України, відсутність у договорі всіх істотних умов, є підставою для визнання такого правочину недійсним лише в разі доведення особою, яка не є стороною спірного Договору, наявності порушень (не визнання або оспорювання) її прав або охоронюваних законом інтересів, у протилежному випадку, це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову без надання оцінки дійсності умов спірного Договору. В даному ж випадку позивачем не обґрунтовано та не доведено які саме його цивільні права або законні інтереси порушує спірний Договір та які підстави для правового захисту прав або законних інтересів позивача у спірному Договорі судом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За офіційним визначенням, споживач це фізична особа, яка купує, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право захистити свої порушені права шляхом звернення до суду з позовною заявою про: ¦про усунення недоліків товару; ¦про заміну товару неналежної якості на аналогічний товар належної якості; ¦про розірвання договору і відшкодування понесених зби\-тків; ¦про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, запо\-діяної товаром неналежної якості. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що підстав визнавати недійсним договір №659у від 01.11.2021 року, укладений між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС немає, позивач [PERSON] не довів належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставин, та не підтвердив факт порушення його права як споживача саме відповідачами з огляду на викладене. Круючись ст.ст. 4, 13, 81, 82, 263, 265 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed