Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 23.11.2006 Добрівлянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 02; визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , а дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.11.2006 уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. Зважаючи на інтереси дітей вважає за необхідне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , а дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . 12.09.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 28.09.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Призначено підготовче судове засідання на 11.10.2022. 11.10.2022 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 11.10.2022 підготовче судове засідання відкладено на 31.10.2022. 31.10.2022 підготовче судове засідання відкладено на 22.11.2022. 22.11.2022 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 22.11.2022 підготовче судове засідання відкладено на 26.12.2022. 26.12.2022 в судовому засіданні представник Органу опіки та піклування відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Костик М.П. надала витяг з рішення № 382 від 20.12.2022 та висновок про доцільність визначення місця проживання [PERSON] разом з батьком. Ухвалою від 26.12.2022 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 16.01.2023. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав. В судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи просив позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, однак вказала, що інтереси дитини для неї є важливіші, тому, якщо син вирішитиь залишитись проживати з батьком , вона заперечувати не буде. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що 23.11.2006 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб,\~який зареєстровано Добрівлянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 02, свідоцтво серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Статтею 24 СК України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11\~від 21.12.2007\~року проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті\~112\~СК України\~регламентовано,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. В судовому засіданні [PERSON] просив залишити проживати його з батьком, оскільки в них багато спільних інтересів, з батьком проводить багато часу, їздять на поле тракторцем. З мамою спілкується , однак хоче проживати з батьком. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області надано Висновок № 3-35/6967 від 20.12.2022 про доцільність визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області № 382 від 20.12.2022. Враховуючи вищенаведене інтереси дитини суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , а тому суд вважає позов в цій частині обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. З приводу визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] ,\~то суд\~приходить до\~висновку про\~відмову в\~цій частині\~позову,\~оскільки дитина\~досягла чотирнадцятирічного\~віку та\~має право\~самостійно визначати\~з ким\~із батьків\~буде проживати.

Outcome: partial