Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання реєстраційної дії від 08.10.2021 року щодо реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] 14.09.2014 [INFO] за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі № 607/10896/19 - неправомірною та її скасування. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.10.2021 року відділ реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, за заявою [PERSON] без його письмової згоди як батька, неправомірно зареєстрували місце проживання дитини за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі № 607/10896/19 що не набрало законної сили, так як 05.04.2021року рішення було скасоване постановою Тернопільського апеляційного суду та ухвалено нове, яким в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання, дитини - відмовлено, а саме визначено місце проживання малолітнього [PERSON] 14.09.2014 [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення [PERSON] 14.09.2014 [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що реєстрація дитини за адресою [ADDRESS] була проведена на підставі рішення суду, яке втратило чинність, а тому просить позовні вимоги задовольнити. 09.12.2021року Тернопільським міськрайонним судом відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання реєстраційної дії неправомірною та скасування . 05.04.2022 року [PERSON] залучено в процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити. Представник управління державної реєстрації Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] - [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у письмовому поясненні, зазначаючи що у відповідача були відсутні підстави для відмови у здійсненні реєстраційної дії. Суд, заслухавши доводи представників учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі із 17 жовтня 2013 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2017 року. [INFO] від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , про що складено актовий запис №2494 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 10 жовтня 2014 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що після народження [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , тобто за адресою реєстрації [PERSON] та після розірвання шлюбу залишився проживати із матір`ю за тією ж адресою. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі №607/10896/19 вирішено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 24 грудня 2020 року. Вказаним рішенням встановлено, та не заперечується сторонами, що «22 березня 2019 року, відповідач [PERSON] , без згоди матері дитини позивачки [PERSON] забрав малолітнього сина [PERSON] із дошкільного навчального закладу «Затишок» та перевіз дитину у будинок за місцем його проживання: [ADDRESS] , у якому [PERSON] разом із батьком проживають по даний час, натомість матір дитини обмежена у спілкуванні з сином». В подальшому лише 21.01.2021року Тернопільським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року, витребувано із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/10896/19, дія рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року не зупинялася. 05.04.2021року постановою Тернопільського апеляційного суду рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задоволено. Визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2021 року ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21.01.2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 05.04.2021 року скасовано. Вирішено Передати справу № 607/10896/19 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. З моменту прийняття постанови суду касаційної ухвала Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 року та постанова Тернопільського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року втрачають законну силу. Надалі лише 12 жовтня 2021 року ухвалою Тернопільського апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження у справі № 607/10896/19 за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року. При цьому рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/10896/19 яке набрало законної сили 24 листопада 2020 року зупинено не було. 10.01.2022року постановою Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року - залишено без змін. В подальшому лише 28.04.2022року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Справу № 607/10896/19 призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 12.05.2022року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2022 року залишено без змін. Поновлено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~4\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відтак, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України). Суд вважає, що встановленими обставинами підтверджено, що спір у позивача [PERSON] виник саме з приводу реєстрації посадовими особами управління державної реєстрації Тернопільської міської ради дитини [PERSON] за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі №607/10896/19, яке як він вважає не набрало законної сили, або ж втратило чинність. Як вбачається із наданої інформації Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 16.11.2021року, згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки переданої Тернопільським MB УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 р. по 31.03.2016 р. та за період виконання відділом повноважень з 04.04.2016 р. по 16.11.2021 р. встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 08.10.2021 року на підставі рішення суду № 607/10896/19 від 12.11.2020 року. В той же час судом встановлено, що дія рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року була зупинена лише 28.04.2022року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, до закінчення його перегляду в касаційному порядку. У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Таке клопотання про зупинення дії рішення суду першої інстанції до закінчення розгляду справи судом касаційної інстанції надійшло від [PERSON] до Верховного Суду у квітні 2022 року і було мотивоване тим, що виконання означеного судового рішення завдасть непоправну шкоду психіці малолітнього [PERSON] , оскільки з 2019 року дитини проживає разом із ним ( [PERSON] ). Дитина виявляє більшу схильність до батька, ніж до матері, яка не приймає участі у вихованні сина, не забезпечує його матеріально та взагалі не піклується про нього. З 2019 року син не бачився з позивачкою, а тому виконання оскарженого судового рішення негативно відобразиться на дитині. Ці обставини підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, експертним висновком про стан психосоціального розвитку дитини та особливості психоемоційного ставлення до батьків і внутрішньосімейних відносин, складеним 21 травня 2019 року. Пунктом 21-1\~Правил реєстрації\~місця проживання\~та Порядку\~передачі органами\~реєстрації інформації\~до Єдиного\~державного демографічного\~реєстру,\~що затвердженні\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 2\~березня 2016\~р.\~№ 207\~встановлено,\~що місце\~проживання дитини\~віком до\~14\~років може\~бути зареєстровано\~(зокрема\~одночасно із\~зняттям з\~реєстрації попереднього\~місця проживання)\~за заявою\~батьків чи\~одного з\~них,\~поданою в\~електронній формі\~з використанням\~кваліфікованого електронного\~підпису. Реєстрація місця проживання дитини віком до 14 років в електронній формі здійснюється виключно за умови, що така реєстрація здійснюється за наявним у реєстрі територіальної громади зареєстрованим місцем проживання батьків чи одного з них. Згідно пункту 11 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування), як це визначено п.18 зазначених Правил. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.\~Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на викладене, цілком очевидно що 08.10.2021року, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року, на підставі якого [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , зупинено не було, та вважалося таким, що набрало законної сили та підлягало до виконання, у відповідача були відсутні підстави для відмови у здійсненні реєстрації місця проживання дитини [PERSON] 14.09.2014 [INFO] . Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи докази дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання реєстраційної дії від 08.10.2021 року щодо реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] 14.09.2014 [INFO] за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі № 607/10896/19 - неправомірною та її скасування до задоволення не підлягають, за безпідставністю, вчиняючи реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] 14.09.2014 [INFO] на підставі рішення суду відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, чим повністю виконав вимоги ст.19 Конституції України. За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed