Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

11.08.2022р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів (а.с. 1 3). Ухвалою судді Наумової О.С. від 03.10.2022р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 20). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2009р. Шлюб розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2011р. у справі № 2-7265/2011. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 30.01.2018р. по справі № 199/479/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, а також 1/4 частину від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. На виконанні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 55938487, щодо виконання судового наказу по справі № 199/479/18. [INFO] у [PERSON] народилась друга дитина, донька [PERSON] . Крім іншого, цивільна дружина позивача - [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому потребує матеріального забезпечення чоловіка. Також на утриманні позивача знаходиться мати [PERSON] , яка за віком та станом здоров`я є непрацездатною, отримує пенсію у мінімальному розмірі, якої не вистачає на ліки та продукти харчування, а тому потребує допомоги сина. На теперішній час [PERSON] безробітний, жодних доходів не має. Таким чином, матеріальне становище [PERSON] не дає об`єктивної можливо сплачувати аліменти на утримання старшої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, їх сплата погіршить матеріальне становище позивача, молодшої неповнолітньої дитини, цивільної дружини. Окрім іншого, [PERSON] має вади здоров`я, згідно з медичною документацією, щомісячно на лікування витрачає щонайменше 1000 грн. За станом здоров`я може здійснювати обмежений перелік видів робіт, з чим і пов`язаний тривалий період безробіття. Зважаючи викладене, на думку позивача, справедливим буде заміна стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] до 1/6 частини від всіх видів заробітку. На теперішній час рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання старшої дитини позивача у розмірі 1/4 від всіх видів доходів суперечить засадам рівності та справедливості, через наявність у нього на утриманні також іншої неповнолітньої дитини, дружини, яка перебуває у відпустці, матері пенсіонерки, а також зважаючи на стан його здоров`я та відсутність доходів. Заважаючи на наявність на утриманні двох дітей, стягнення на користь одного з них 1/4 частини від усіх видів заробітку суттєво вплине на бюджет сім`ї, погіршить матеріальне становище, яке наразі є скрутним. Тому просить суд зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 199/479/18 (2-н/199/50/18) від 30.01.2018р., що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи (а.с. 20 21, 25, 26). Надав до суду заяви, в яких просив розглянути справу за його відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував (а.с. 15, 27). Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 04.11.2022р., 13.12.2022р. та на 04.01.2023р. не з`явилася, про дати, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на підтверджену адресу місця її реєстрації (а.с. 18 23, 25, 28, 29, 31 32). Про причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулась, відзиву на позов не надала. Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №250 від 24.04.2009р., який розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2011р. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу, виданого 30 січня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 199/479/18, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 24.01.2018р., і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). На виконанні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 55938487 щодо виконання судового наказу по справі № 199/479/18 (а.с. 8 9). [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 27.07.2022р. Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації тактів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 617 (а.с. 6). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів позивач, зокрема, надав до суду свою медичну документацію, відповідно до якої у нього діагностовано остеохондроз, спондильоз шийного відділу хребта, протрузії та грижа дисків хребта, множинні вузли [PERSON] , дифузні зміни паренхіми печінки по типу жирової інфільтрації, гепатомегалія, дифузні зміни паренхіми підшлункової залози, ознаки хронічного панкреатиту та коліту, непрямі ознаки гастродуоденальної патології (а.с. 10, 12 14). Крім того, позивач зазначив, що на даний час він є безробітнім та має труднощі у працевлаштуванні через наявність обмежень у виборі роботи за станом свого здоров`я. При цьому, мати доньки позивача (його цивільна дружина) [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Також зазначає, що матеріальної допомоги потребує і його непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] , яка досягла пенсійного віку у 2020 році (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів. Вказані обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] на своєму утримання має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , цивільну дружину [PERSON] та мати [PERSON] , [INFO] , що вказує про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану у позивача. Крім того позивач має вади здоров`я, які потребують лікування та обмежують його у виборі при працевлаштуванні. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір все одно складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved