Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

представник Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» звернувся до суду з даним позовом, уточнивши вимоги в якому, просив визнати недійсним свідоцтва на земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами та повернути їх у постійне користування Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство»: -свідоцтво серія та номер: [NUMBER] , індексний номер 6202502, видане 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Бартошу Володимиру Володимировичу, на земельну ділянку площею 0,\~12 га, кадастровий номер 3221886400:36:118:0301, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво серія та номер: [NUMBER] , індексний номер 6190397, видане 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Кудрявцеву Борису Васильовичу, на земельну ділянку площею 0,\~12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0201, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво № [NUMBER] , видане 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,\~12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0202, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво серія та номер: [NUMBER] , індексний номер 6211011, видане 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області Лук`яненко Тарасу Андрійовичу, на земельну ділянку площею 0,\~12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0203, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво серія та номер: [NUMBER] , індексний номер 325143, видане 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області Лук`яненко Олександру Андрійовичу, на земельну ділянку площею 0,\~12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0204, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво № [NUMBER] , видане 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0205, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво серія та номер: [NUMBER] , індексний номер 6208731, видане 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Живиці Наталії Анатоліївні, на земельну ділянку площею 0,\~12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0206, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво серія та номер: [NUMBER] , індексний номер 6204062, видане 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Бартош Оксані Володимирівні, на земельну ділянку площею 0,\~12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0207, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво № [NUMBER] , видане 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0209, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво № [NUMBER] , видане 15 липня 2013 Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0210, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво № [NUMBER] , видане 15 липня 2013 Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0211, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; -свідоцтво № [NUMBER] , видане 15 липня 2013 Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0212, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська. Свої вимоги мотивує тим, що вилучення земельних лісових ділянок, а також зміна їх цільового призначення, відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України, з обов`язковим погодженням органу з питань лісового господарства. Однак, Кабінет Міністрів України рішення щодо вилучення та/або погодження зміни цільового призначення відведеної у приватну власність спірних лісових ділянок за рахунок земель ДП «Вищедубечанське лісове господарство» не приймав. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. Отже, спірні земельні ділянки набуті у приватну власність всупереч розпорядженню Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року №610\~- р. Крім того, вилучення лісових земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Однак, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації передано у власність земельну ділянку лісового фонду без згоди землекористувача, всупереч вимогам ч. 5 ст. 116, ч. 2, 3 ст. 142 Земельного кодексу України. Крім того, оскаржуваними свідоцтвами порушено порядок зміни цільового призначення земель, оскільки така зміна проведена не уповноваженим відповідно до вимог Земельного кодексу України органом та за відсутності згоди органу лісового господарства та Кабінету Міністрів України. Водночас зазначив, що відведення у приватну власність земельної ділянки для цілей, не пов`язаних з веденням лісового господарства, за рахунок земель лісогосподарського призначення суперечить вимогам ст. 46, 84 ЗК, ст. 7, 8 ЛК. Крім того, 08 жовтня 2015 року Рішенням Київської обласної ради 6 скликання «Про оголошення нововиявленої території та об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення на території Київської області» до ландшафтного заказнику місцевого значення в Україні «Зачарована Десна» було приєднано частину земель лісового фонду ДП «Вищедубечанського лісового господарства» (кв. 167-183 Пірнівського, кв. 166-176 Воропаївського, кв. 147-152, 154 Жукинського лісництва). Фактично, територія заказника становить смугу земель лісового фонду, що простягаються вздовж берега Десни в межах Броварського та Вишгородського районів. На території даного заповіднику знаходяться рідкісні угруповання водних рослин. Особливої цінності зазначеним водоймам надає присутність тут рідкісних угруповань водних рослин, занесених до Зеленої книги України. ДП «Вищедубечанський лісгосп» дотримується всіх вимог щодо обмежень чинного законодавства стосовно природно-заповідних територій. Також зазначила, що згідно листа ВО "Укрдержліспроект" \~ \~ \~ \~№06-49/341 від 21 лютого 2019 р. дані земельні ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП "Вищедубечанське лісове господарство", а саме: 1) 3221886400:36:118:0301 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал № 910 виділ 7; 2) 3221886400:36:117:0201 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №912 виділ 12; 3) 3221886400:36:117:0202 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №910 виділ 6; 4) 3221886400:36:117:0203 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №912 виділ 5; 5) 3221886400:36:117:0204 накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №912 виділ 4; 6) 3221886400:36:117:0205 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №912 виділ 3; 7) 3221886400:36:117:0206 накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал № 912 виділ 2; 8) 3221886400:36:117:0207 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №912 виділ 1; 9) 3221886400:36:117:0209 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №910 виділ 11; 10) 3221886400:36:117:0210 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №910 виділ 10; 11) 3221886400:36:117:0211 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №910 виділ 9; 12) 3221886400:36:117:0212 - накладається повністю на землі лісгоспу Лівобережного лісництва квартал №910 виділ 8. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник третіх осіб - Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Кабінету Міністрів України надав суду письмові пояснення, в яких пояснив що на момент виникнення спірних правовідносин, повноваження органів виконавчої влади та місцевого самоврядування щодо вилучення і розпорядження земельними ділянками розмежовувались ст.ст. 122, 149 ЗК України. Таким чином, органом, повноважним приймати рішення про припинення права постійного користування або вилучення та про подальше розпорядження спірними земельними ділянками рекреаційного призначення в силу наведених положень статей 122 та 149 ЗК України, був Кабінет Міністрів України. Кабінету Міністрів України, який відповідно до закону є розпорядником спірних земельних ділянок, про факт первинного порушення інтересів держави, саме внаслідок прийняття розпоряджень про відведення у користування та у подальшому у приватну власність лісових земель відомо не було, інформація про відведені у власність земельних ділянок за рахунок земель лісогосподарського призначення у загальнодоступних базах даних відсутня. Кабінету Міністрів України про винесення рішення не було відомо, оскільки розпорядження про відведення у користування та передачу у власність земельних ділянок приймались без його участі. Водночас, інтереси держави було порушено унаслідок розпорядження землями лісогосподарського призначення всупереч вимогам законодавства. Окрім цього, до повноважень Кабінету Міністрів України не віднесено функцій здійснення контролю у сфері земельних правовідносин, а також повноваженнями щодо витребування від органів державної влади для перевірки землевпорядної документації, інформації відносно користувачів земельних ділянок. Просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов з викладених в ньому підстав. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися та про причини своєї неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08 травня 2020 року, у власності відповідачів перебувають наступні земельні ділянки з відповідними земельними номерами, зареєстровані на підставі: - \~ \~ \~ \~свідоцтва серії та номеру: [NUMBER] , індексний номер 6202502, виданого 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Бартошу Володимиру Володимировичу, на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:118:0301, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва серії та номеру: [NUMBER] , індексний номер 6190397, виданого 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Кудрявцеву Борису Васильовичу, на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0201, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~серії та номеру 6184108, виданого 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0202, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва серії та номеру: [NUMBER] , індексний номер 6211011, виданого 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0203, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва серії та номеру: [NUMBER] , індексний номер 325143, виданого 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0204, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва № [NUMBER] , виданого 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0205, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва серії та номеру: [NUMBER] , індексний номер 6208731, виданого 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Живиці Наталії Анатоліївні, на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0206, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва серії та номеру: [NUMBER] , індексний номер 6204062, виданого 15 липня 2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Бартош Оксані Володимирівні, на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0207, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва № [NUMBER] , виданого 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0209, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва № [NUMBER] , виданого 15 липня 2013 Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0210, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва № [NUMBER] , виданого 15 липня 2013 Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0211, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська; - \~ \~ \~ \~свідоцтва № [NUMBER] , виданого 15 липня 2013 Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області [PERSON] , на земельну ділянку площею 0, 12 га, кадастровий номер 3221886400:36:117:0212, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська. Згідно Державного акту на право постійного користування землею від 24 вересня 1998 року, серії ІІ-КВ №003308, Вище-Дубечанському держлісгоспу на території Новосілківської сільської ради надано у постійне користування 2398,4 га землі для ведення лісового господарства, відповідно до рішення Новосілківської сільської Ради народних депутатів від 20 лютого 1998 року №11. До матеріалів справи додано лист ВО «Укрдержліспроект» №06/49/341 від 21 серпня 2019 року з фрагментами з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами частини кварталів і таксаційних відділів Лівобережного лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп», з якого вбачається, що на частині кадастрового кварталу №912 зображено 12 земельних ділянок з кадастровими номерами: 3221886400:36:118:0301, 3221886400:36:117:0201, 3221886400:36:117:0202, 3221886400:36:117:0203, 3221886400:36:117:0204, 3221886400:36:117:0205, 3221886400:36:117:0206, 3221886400:36:117:0207, 3221886400:36:117:0209, 3221886400:36:117:0210, 3221886400:36:117:0211, 3221886400:36:117:0212. Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 1 Лісового кодексу України, в редакції від 18 листопада 2012 року, що діла на час виникнення спірних правовідносин, ліс тип природних комплексів, у якому поєднується переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Лісового кодексу України, в редакції від 18 листопада 2012 року, що діла на час виникнення спірних правовідносин, лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара. Відповідно до ст. 7 Лісового Кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Згідно до ст. 45 Лісового Кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України. Статтею 46 Лісового Кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що лісовпорядкування передбачає відновлення у встановленому порядку меж території лісового фонду України і визначення внутрігосподарської організації; виконання відповідних топографо-геодезичних робіт і спеціального картографування лісів; інвентаризацію лісового фонду України з визначенням породного та вікового складу деревостанів, їх стану, якісних і кількісних характеристик лісових, ресурсів; виявлення деревостанів, що потребують рубок, з метою поліпшення якісного складу лісів; обґрунтування поділу лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; обчислення розрахункової лісосіки, обсягів використання інших видів лісових ресурсів; визначення обсягів робіт щодо відновлення лісів і лісорозведення, охорони лісів від пожеж, захисту від шкідників і хвороб, інших лісогосподарських заходів, а також порядку і способів їх проведення; ландшафтні, ґрунтові, лісотипологічні, лісобіологічні та інші обстеження і дослідження лісових природних комплексів; виявлення типових та унікальних природних комплексів, місць зростання та оселення рідкісних та таких, що перебувають під загрозою зникнення видів тваринного і рослинного світу і підлягають заповіданню, включенню до екологічної мережі; упорядкування мисливських угідь; забезпечення державного обліку лісів і державного лісового кадастру; проведення науково-дослідних робіт з метою забезпечення науково обґрунтованого використання лісових ресурсів, охорони, захисту та відтворення лісів; складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням; участь у розробленні програм охорони, захисту, використання та відтворення лісів; ведення моніторингу лісів; інші лісовпорядні дії. Відповідно до ст. 47 Лісового Кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства. Як визначено ст. 48 Лісового Кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього середовища. Відповідно до ст. 94 Лісового Кодексу України, в редакції станом на 18 листопада 2012, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральними органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, з питань лісового господарства, органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природнього середовища, з питань лісового господарства, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади в межах повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, в редакції станом на 01 липня 2013 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо воно не суперечать цьому Кодексу. Як передбачено ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України, в редакції станом на 01 липня 2013 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 84 Земельного кодексу України, в редакції станом на 01 липня 2013 року чинній на час виникнення спірних правовідносин, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. Відповідно до ст. 19 Конституції України, в редакції станом на 04 лютого 2011 року чинній на час виникнення спірних правовідносин, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Повноваження сільських рад щодо питань земельних та лісових відносин, станом на 2011 рік, регулювалися Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельним кодексом України, Лісовим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 1 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2007 року №848, Державний лісовий кадастр та облік лісів ведеться Держлісгоспом за єдиною для усіх лісів системою за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення ефективної організації охорони і захисту лісів, їх раціонального використання та відтворення, здійснення постійного контролю за якісними і кількісними змінами в лісовому фонді України. Згідно п.п. 2, 4, 5, 6, 8, 9 вказаного Порядку державний лісовий кадастр (далі - кадастр) включає системні відомості про розподіл лісового фонду між власниками лісів і постійними лісокористувачами, поділ усіх лісів за категоріями залежно від виконуваних ними основних функцій, грошову оцінку та інші дані, що характеризують кількісний і якісний стан лісів. Документація кадастру ведеться на основі даних державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та первинного обліку лісів окремо за власниками лісів і постійними лісокористувачами на підставі документів, визначених статтею 52 Лісового кодексу України. Дані про розподіл лісового фонду між власниками лісів і постійними лісокористувачами, його кількісний склад погоджуються з територіальними органами Держгеокадастру. Інформація про зміни у лісовому фонді вноситься власниками лісів і постійними лісокористувачами у матеріали первинного обліку лісів станом на 1 січня поточного року. На основі такої інформації уточнюється до 1 лютого документація кадастру. Документація кадастру поновлюється один раз на п`ять років. Підприємства, установи, організації та громадяни, що мають у постійному користуванні або у приватній власності ліси, надсилають до 1 березня року проведення чергового державного обліку лісів погоджену з територіальними органами Держгеокадастру та оформлену в установленому порядку документацію первинного обліку лісів відповідним державним лісогосподарським підприємствам Держлісагентства для узагальнення і подання органам Держлісагентства до 1 травня зведеної облікової інформації. Органи Держлісагентства перевіряють повноту і достовірність зазначеної інформації, формують зведені дані кадастру по Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києву та Севастополю і подають Держлісагентству до 1 серпня року проведення чергового державного обліку лісів. За положеннями пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України в редакції станом на 18 листопада 2012 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. А тому при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки у користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцевих положень» Лісового кодексу України. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звернувшись до суду з даним позовом, представник Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» в обґрунтування заявлених вимог серед іншого посилається на лист ВО «Укрдержліспроект» №06-49/341 від 21 лютого 2019 року, згідно якого дані земельні ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні Державного підприємства «Вищедубещанське лісове господарство». Однак, позов обґрунтовано листом, який в фактично в матеріалах справи відсутній, натомість наявний лист ВО «Укрдержліспроект» №06-49/341 від 21 серпня 2019 року. Крім того, сам лише фрагмент з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами частини кварталів і таксаційних виділів Лівобережного лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп» та межами земельних ділянок згідно наданих кадастрових номерів, вказаних обставин достатньо не підтверджує та не є належно оформленою земельно-кадастровою документацією згідно вказаних вище вимог Закону. З поданого\~суду державного\~акту серії ІІ-КВ №003308 від 24 вересня 1998 року не можна встановити, які земельні ділянки, в яких межах, площах та конфігураціях, а також, які квартали та виділи з них є землями для ведення лісового господарства, які знаходяться в користуванні Лівобережного лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп». Немає в справі належних, допустимих і достатніх доказів того, що спірні земельні ділянки накладаються на землі лісового фонду так, як про це йдеться в позові. Крім того, представник позивача в позові стверджує, що спірні земельні ділянки розташовані в кварталах №910 та №912 та на виділах 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12, однак, будь-яких доказів цьому не надано, з наданого фрагменту публічної карти України з нанесеними межами частини кварталів і таксаційних виділів Лівобережного лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп», ці обставини не вбачаються та не підтверджуються, а всі спірні земельні ділянки зображені у виділі №1, кварталу №912. Також в позові стверджується, що спірні земельні ділянки розташовані на землях При цьому відповідний лісовпорядний планшет, тобто належні планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, складені і затверджені з дотриманням вимог згаданого вище законодавства України, якій би містив позначення відповідних квадратів та виділів земель лісогосподарського призначення, що існував на момент виникнення спірних правовідносин, суду не подано. Відтак, суду позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження того, що земельні ділянки отримані громадянами на підставі свідоцтв про право власності, накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні Державного підприємства «Вищедубещанське лісове господарство», а тому підстав для задоволення позову судом не встановлено. Отже доводи позову на належних засобах доказування не ґрунтуються. У той же час, суд звертає увагу, що будь-які належні і достатні докази того, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:117:0203, площею 0, 12 га, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська належить [PERSON] , а земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:117:0204, площею 0, 12 га, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с/рада Новосілківська [PERSON] , відсутні, окрім посилання представника позивача на згаданих осіб, як на власників. Разом з тим, в матеріалах справи наявний витяг Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08 травня 2020 року, з якого вбачається, що власницею вказаних земельних ділянок є [PERSON] . Таким чином, з огляду на викладене вище, порушених прав позивача в цій справі судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed