Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 24.04.2019 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, стосунки погіршилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Фактично сім?я припинила своє існування. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує несумісність характерів, різні погляди на життя та сім?ю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 листопада 2022 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. Позивач у судове засідання, призначене на 16.01.2023 року не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. В матеріалах справи міститься заява, в якій позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Копія позовної заяви, ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка про виклик до суду на 16.01.2023 року надсилались відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 780, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2019 року (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.2019 року, виданого 23.05.2019 року Солом?янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved