Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Позивач звернулася у вересні 2022 року до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнутим з ТОВ «Агро Край» заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками за 2021 рік, 3% річних та інфляційні витрати у загальному розмірі 26868,94 грн; розірвати договори оренди б/н від 09 вересня 2015 щодо передачі в оренду земельних ділянок кадастрові номери 5320485500:00:002:0113 та 5320485500:00:001:0318. В обґрунтування позову зазначила, що несвоєчасна сплата орендної плати за 2020 рік та несплата орендної плати за 2021 рік дає право орендодавцю вимагати розірвання договорів. Ухвалою суду від 27 вересня 2022 відкрито провадження у справі в спрощеному порядку без виклику сторін. 26.10.2022 від ТОВ «Агро Край» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач прохає відмовити в задоволенні позовних вимог. 26.10.2022 від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи меморіального ордеру від 22 лютого 2021 року щодо сплати орендної плати за 2020 рік в сумі 23\~151,48 грн. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є орендарем земельних ділянок кадастровий номер 5320485500:00:002:0113 та 5320485500:00:001:0318 відповідно до укладених та належним чином зареєстрованих договорів оренди та додаткових угод до них. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач на час звернення до суду мав заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 23\~151,5 грн. Окрім того, позивачем розраховано суму інфляційних в витрат в розмірі 3213,22 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 504,22 грн. Судом приймається даний розрахунок, оскільки він не оспорюється відповідачем та є належним чином обгрунтованим. Відповідно до наданого меморіального ордеру, відповідач сплатив 22 лютого 2021 орендну плату за 2020 рік в сумі 23151,48 грн. Таким чином, на час прийняття рішення існує заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за 2021 рік в сумі 23\~151,5 грн, оскільки відповідач не надав належних доказів виконання своїх зобов`язань за договорами оренди землі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.11 договорів оренди передбачено внесення орендної плати на рахунок позивача або сплату в іншій погодженій формі до 31 грудня поточного року. Оскільки орендна плата за 2021 рік не виплачена, тому позовні вимоги в частині стягнення інфляційних в витрат в розмірі 3213,22 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 504,22 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. В частині розірвання договорів оренди, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частинами першою та другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. У частині першій та другій статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Отже, за змістом статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Судом враховується, що на час розгляду справи існує разове порушення умов договору щодо сплати орендної плати за 2021 рік, оскільки орендна плата за 2020 рік виплачена в повному обсязі, а порушення строку її виплати складало незначний період часу, тому не може бути визнано суттєвим порушенням умов договору.

Outcome: partial