Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

З 26 березня 2007 року і по теперішній час позивач [PERSON] проживає у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Андрієво - Іванівської сільської ради Березівського ( попередня назва Миколаївського ) району Одеської області та відкрито - користується ним. Вказаний будинок є єдиним постійним місцем проживання для позивача. Миколаївський район Одеської області реорганізовано шляхом об`єднання з іншими районами в Березівський район, Одеської області на підставі Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ п.15. Зазначений житловий будинок складається із будівель і споруд позначених на плані літерами: А1- житловий будинок, а1- веранда, а2- веранда, Б1 - літня кухня, б1 - веранда, В1 - сарай, Г1 - навіс, Д1 - погріб з шиєю, Е1 - сарай, №1 - хвіртка, №2- ворота, №3- огорожа, №4 - ворота. З часу його проживання в будинку, за даними погосподарської книги №6 особового рахунку № [NUMBER] Андрієво-Іванівської сільської ради вказаний, вище житловий будинок рахується за позивачем. Він став абонентом по платежам за електроенергію, платником земельного податку. За весь час його володіння житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами жодних претензій до нього ніким не було пред`явлено. Таким чином, понад десять років, тобто з березня 2007 року він, добросовісно та безперервно та відкрито володіє даним нерухомим майном як власним, доглядає та утримує його, сплачує належні платежі і вважає, що є його власником. Жодних дій для приховування цього факту він не здійснює. Позивач має намір і в подальшому володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним житловим будинком. Право власності на зазначений житловий будинок ні за ким не зареєстроване. При зверненні в державну реєстраційну службу по питанню державної реєстрації права власності, йому було роз`яснено, що реєстрація проводиться після подачі правовстановлюючих документів щодо належності цього майна власникові або рішення суду, що набрало законної сили. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об`єкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. На даний час технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , які позначені на плані літерами: А1- житловий будинок, а1- веранда, а2- веранда, Б1 - літня кухня, б1 - веранда, В1 - сарай, Г1 - навіс, Д1 - погріб з шиєю, Е1 - сарай, №1 - хвіртка, №2- ворота, №3- огорожа, №4 - ворота. Який розташований за адресою [ADDRESS] виготовлено КП Миколаївське РБТІ, вартість об`єкту оцінки становить 162 352 грн. З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі 15 років, а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання за ним права приватної власності за набувальною давністю на зазначену нежитлову будівлю. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача Андрієво \~Іванівської сільської\~ради,\~Березівського району,\~Одеської областів судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючого за адресою [ADDRESS] , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться по [ADDRESS] . Цей факт підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] \~(\~а.с.\~5\~),\~довідками \~виданими \~Ісаївським старостинським\~округом (\~а.с.\~6\~ 9\~),\~копією особового рахунку ( а.с. 10 12 ), копією Зведеного акту вартості будівель ( а.с. 13 - 16 ), довідкою про оціночну вартість нерухомості ( а.с. 17 - 19 ). Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. У відповідності до роз`яснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: п. 9. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння ), а також на безхазяйну річ. \~ \~ \~ \~Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. \~ \~ \~ \~ \~Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Outcome: approved