Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивач [PERSON] через свого уповноваженого представника адвоката Олексишина І.Б. (ордер на надання правничої допомоги серія ВС № 1105791 від 03.11.2021 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1738 від 15.09.2010 року, оригінал та належно засвідчена копія відповідно знаходяться у матеріалах справи), скориставшись канцелярію, 26.11.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 22844, в якій просить ухвалити рішення про визнання незаконним й скасування рішення відповідача 1 Стрийської міської ради Львівської області від 24.06.2021 року за № 456 у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) й передачу у власність на території Стрийської міської ради відповідачеві 2 [PERSON] земельної ділянки площею 0,0730 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0005, розташованої по [ADDRESS] . Також просить скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем 2 [PERSON] на вказану земельну ділянку та зобов`язати останнього не чинити йому перешкод у здійсненні права користування спільним проїздом шириною не менше 3,5 м до належних йому житлового будинку й земельної ділянки, що по [ADDRESS] , а ще усунути перешкоди у здійсненні такого права користування спільним проїздом у спосіб демонтажу огорожі, звільнення його від будівельних матеріалів й відходів, зрізки зелених насаджень. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення цієї позовної заяви до суду у загальному розмірі 2 724 грн., а також в оплаті коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000 грн. (розмір не остаточний), позивач [PERSON] просив покласти на обох відповідачів у рівних частинах. Позов обґрунтовано\~тим,\~що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0124, та розташованого на ній домоволодіння по [ADDRESS] . У свою чергу, відповідачеві 2 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0730 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0005, та розташоване на ній домоволодіння по [ADDRESS] . Між зазначеними земельними ділянками існує спільна межа, а вздовж належної відповідачеві 2 [PERSON] земельної ділянки з іншого боку існує проїзд від [ADDRESS] , котрий у тому числі було визначено до належної позивачеві [PERSON] земельної ділянки і котрим вони спільно користувалися. Проте влітку 2021 року відповідач 2 [PERSON] остаточно перекрив вказаний проїзд, загородивши його та поскладавши на нього будівельні матеріали й скинувши будівельні відходи, а також здійснивши на цій частині земельної ділянки зелені насадження, мотивувавши такі свої дії передачею цієї земельної ділянки йому у власність, після чого перестав надавати можливість позивачеві [PERSON] користуватися цим проїздом. Перевіряючи наведені обставини, позивач [PERSON] отримав інформацію про те, що дійсно відповідачеві 2 [PERSON] рішенням відповідача 1 Стрийської міської ради Львівської області від 24.06.2021 року за № 456 для обслуговування належного йому домоволодіння передано у власність земельну ділянку, у площу котрої увійшла й та, на якій розташований спільний проїзд, оскільки у користуванні відповідача 2 [PERSON] до цього перебувала земельна ділянка площею 0,0500 га, а у подальшому йому у власність передана земельна ділянка площею 0,0730 га, тобто на 0,0230 га більше, що, якраз й складає площу земельну ділянки, на котрій розміщений спільний проїзд. Позивач [PERSON] зазначає, що він як власник суміжної земельної ділянки, не погоджував відповідних меж між ними, й такий стан речей порушує його право на вільне користування спільним проїздом, котрий входить до земель загального користування і, відповідно, така земельна ділянка не могла бути передана у власність відповідачеві 2 [PERSON] .. За таких обставин позивач [PERSON] , на підставі положень статей 83, 103, 152 ЗК України та статей 15-16, 317, 321, 391 ЦК України, звернулася за захистом свого порушеного права до суду із даним позовом в обраний ним спосіб. Відповідач 1 Стрийська міська рада Львівської області у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього та [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення у частині передачі у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, усунення перешкод у здійсненні права користування спільним проїздом, не подав, свою позицію по справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів. Проте уповноважений представник зазначеного відповідача головний спеціаліст юридичного відділу Кобко Т.В., будучи присутнім в одному із судових засідань під час розгляду цієї справи по суті, зазначив про те, що при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, просив суд ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України. Відповідач 2 [PERSON] з пропуском запропонованого судом строку, однак у визначеному судом порядку подав відзив на позовну заяву [PERSON] до нього та Стрийської міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення у частині передачі у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, усунення перешкод у здійсненні права користування спільним проїздом, що надійшов та був зареєстрований в діловодстві суду 31.05.2022 року за вх. № 7439, у котрому викладена позиція на заперечення проти задоволення позовних вимог. Заперечення проти позову обґрунтовані передачею відповідачем 1 Стрийською міською радою Львівської області відповідачеві 2 [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0730 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0005, по [ADDRESS] , для обслуговування розташованого на ній домоволодіння, у відповідності до чинного земельного законодавства, за фактичним користування, та за погодженням її меж усіма суміжними землевласниками (землекористувачами), за винятком позивача [PERSON] , так як ця межа була погоджена відповідною комісією відповідача 1 Стрийської міської ради Львівської області, в силу існуючого конфлікту між зазначеним позивачем та відповідачем 2 [PERSON] з вказаного приводу. Спільний проїзд, про котрий зазначає позивач [PERSON] , ніколи не існував, генеральним планом населеного пункту на відповідній земельній ділянці він не передбачений, у зв`язку з чим передача такої земельної ділянки, на переконання відповідача 2 [PERSON] , відбулася правомірно, у межах фактичного користування. Крім того, належна позивачеві [PERSON] земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0124, по [ADDRESS] , з іншого боку межує з землями загального користування (вулицею), ширина котрої становить 5,25 м, що дозволяє проїзд до цієї земельної ділянки, й саме з вказаного боку передбачений такий проїзд, а, отже, про будь-які перешкоди у проїзді до цієї земельної ділянки йтися не може. Заяви та клопотання учасників справи. 29.12.2021 року від відповідача 2 [PERSON] на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 2511, про відкладення підготовчого засідання у цій справі у зв`язку із наміром укласти угоду з адвокатом та отримати професійну правничу допомогу. 18.02.2022 року від уповноваженого представника відповідача 2 [PERSON] адвоката Марочканича М.О. (ордер на надання правничої допомоги серія АТ № 1021406 від 18.02.2022 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ІФ № 001094 від 06.10.2016 року, оригінал та належно засвідчена копія відповідно знаходяться у матеріалах справи) на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 3041, про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами цієї справи, котра була у той же день реалізована у спосіб ознайомлення зазначеним адвокатом із зібраними матеріалами справи. 06.04.2022 року від уповноваженого представника позивача [PERSON] адвоката Олексишина І.Б. на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 4998, про виклик у судове засідання спеціаліста, а саме інженера-землевпорядника [PERSON] , який здійснює підприємницьку діяльність із надання зазначених послуг. 14.04.2022 року від відповідача 2 [PERSON] на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 5257, про відкладення підготовчого засідання у цій справі у зв`язку із мобілізацією його представника адвоката Марочканича М.О. до Збройних Сил України та необхідності пошуку й укладення угоди з іншим адвокатом. 18.04.2022 року, під час підготовчого засідання у цій справі, уповноваженим представником позивача [PERSON] адвокатом Олексишиним І.Б. заявлено усне клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів. 26.04.2022 року від уповноваженого представника відповідача 2 [PERSON] адвоката Мокрицького І.П. (ордер на надання правничої допомоги серія АТ № 1024210 від 26.04.2022 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 782 від 02.06.2011 року, оригінал та належно засвідчена копія відповідно знаходяться у матеріалах справи) на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 5691, про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами цієї справи, котра була реалізована 04.05.2022 року у спосіб ознайомлення зазначеним адвокатом із зібраними матеріалами справи. 31.05.2022 року від уповноваженого представника відповідача 2 [PERSON] адвоката Мокрицького І.П. на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання, що було зареєстроване в діловодстві суду за вх. № 7405, про повернення до стадії підготовчого провадження та поновлення строку на подання відзиву, його прийняття та приєднання до матеріалів цієї справи. 09.11.2022 року від уповноваженого представника відповідача 1 Стрийської міської ради Львівської області Кобка Т.В. на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання, що було зареєстроване в діловодстві суду за вх. № 15035, про продовження та закінчення розгляду цієї справи по суті за його відсутності. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки одним із відповідачів у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 29.11.2021 року було вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи відповідача 2 [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 29.11.2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 29.12.2021 року, 11:00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 29.12.2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання у справі відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 21.02.2022 року, 11:00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 21.02.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання у справі відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 18.04.2022 року, 11:00 год.. Ухвалою Стрийського\~міськрайонного суду\~Львівської області\~(головуючий\~ суддя\~Микитин В.Я.)\~від 18.04.2022\~року підготовче\~засідання у\~цій справі\~закрито,\~а справу\~призначено до\~розгляду по\~суті.\~Визначено місце,\~дату та\~час судового\~засідання щодо\~розгляду цієї\~справи по\~суті \~зал судових\~засідань у\~приміщенні Стрийського\~міськрайонного суду\~Львівської області\~за адресою:\~вул.\~Т.\~Шевченка,\~89,\~м.\~Стрий,\~Львівська область,\~02.06.2022\~року,\~10:00\~год.. Задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Олексишина І.Б. про виклик у судове засідання спеціаліста, а саме інженера-землевпорядника [PERSON] , який здійснює підприємницьку діяльність із надання зазначених послуг. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 02.06.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання у справі відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 02.08.2022 року, 11:00 год.. Ухвалами Стрийського\~міськрайонного суду\~Львівської області\~(головуючий\~ суддя\~Микитин В.Я.)\~від 02.08.2022\~року,\~постановленими без\~виходу до\~нарадчої кімнати, задоволено\~частково представника\~відповідача 2\~ [PERSON] \~ адвоката\~Мокрицького І.П.\~про повернення\~до стадії\~підготовчого провадження\~та поновлення\~строку на\~подання відзиву,\~його прийняття\~та приєднання\~до матеріалів\~цієї справи,\~зокрема поновлено\~відповідачеві 2\~ [PERSON] \~строк для\~подання відзивуна\~позовну заяву\~ [PERSON] \~до нього\~та Стрийської\~міської ради\~Львівської області\~про визнання\~незаконним та\~скасування рішення\~у частині\~передачі у\~власність земельної\~ділянки,\~скасування державної\~реєстрації права\~власності на\~земельну ділянку,\~усунення перешкод\~у здійсненні\~права користування\~спільним проїздом,\~прийнято зазначений\~відзив та\~приєднано його\~до матеріалів\~цієї справи.\~У задоволенні\~клопотання у\~частині повернення\~до стадії\~підготовчого провадження\~відмовлено.\~Судове засідання\~у справі\~відкладено на\~підставі пункту\~2\~ч.\~2\~ст.\~223\~ЦПК України.\~Визначено місце,\~дату та\~час нового\~судового засідання\~щодо розгляду\~цієї справи\~по суті\~ зал\~судових засідань\~у приміщенні\~Стрийського міськрайонного\~суду Львівської\~області,\~що за\~адресою:\~вул.\~Т.\~Шевченка,\~89,\~м.\~Стрий,\~Львівська область,\~14.09.2022\~року,\~11:00\~год..\~ Ухвалами Стрийського\~міськрайонного суду\~Львівської області\~(головуючий\~ суддя\~Микитин В.Я.)\~від 14.09.2022\~року,\~постановленими без\~виходу до\~нарадчої кімнати, розпочато судовий розгляд цієї справи по суті, після чого оголошено перерву у судовому засіданні до 11.11.2022 року, 10:00 год., для виклику у судове засідання спеціаліста, а саме інженера-землевпорядника [PERSON] , який здійснює підприємницьку діяльність із надання зазначених послуг, та одночасного дослідження зібраних у справі письмових доказів із відповідними роз`ясненнями окремих документів цим спеціалістом. Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 11.11.2022 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, продовжено судовий розгляд цієї справи по суті, отримано роз`яснення спеціаліста [PERSON] , здійснено дослідження зібраних у справі письмових доказів, після чого продовжено перерву у судовому засіданні до 28.12.2022 року, 10:00 год., для надання можливості присутнім учасникам справи, у тому числі, підготуватися до судових дебатів. Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 28.12.2022 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, перейдено до стадії судових дебатів, по завершенні котрих відбувся обмін репліками, а суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення вступної та резолютивної частини даного рішення. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Уповноважений представник позивача [PERSON] адвокат Олексишин І.Б. під час судового розгляду даної справи по суті позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, просив такі задовольнити з підстав, котрі викладені у позовній заяві. Уповноважений представник відповідача 1 Стрийської міської ради Львівської області Кобко Т.В. під час судового розгляду даної справи по суті при ухваленні у ній рішення поклався на розсуд суду, просив ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства України. Уповноважені представники відповідача 2 [PERSON] адвокати Мокрицький І.П. та Мартинишин Р.С. (ордер на надання правничої допомоги серія ВС № 1144630 від 02.06.2022 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001460 від 02.05.2019 року, оригінал та належно засвідчена копія відповідно знаходяться у матеріалах справи) під час судового розгляду даної справи по суті проти задоволення позовних вимог заперечили повністю з підстав їх недоведеності, просили в їх задоволенні відмовити повністю. Усі інші учасники справи участі в її розгляді по суті не приймали, про поважні причини своїх неявок до суду не повідомляли, жодних заяв чи клопотань з приводу неможливості проведення розгляду цієї справи по суті за їх відсутності не заявляли. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (справа «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року). Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу підстави звільнення від доказування визначені у ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав обох відповідачів, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. \~ \~ \~ \~Присутніми під час судового розгляду цієї справи по суті учасниками справи у наданих ними поясненнях, як і в позовній заяві, відзиві на позовну заяву та заявах процесуального характеру, визнаються, а отже в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, ті обставини, згідно з котрими позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0124, та розташованого на ній домоволодіння по [ADDRESS] , для обслуговування котрого ця земельна ділянка й була надана. У свою чергу, відповідач 2 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0730 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0005, та розташованого на ній домоволодіння по [ADDRESS] , для обслуговування котрого ця земельна ділянка також була надана. Між зазначеними земельними ділянками існує спільна межа. З Генерального плану с. Добряни Стрийського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 97), а також з викопіювання з проектного плану території зі схемою проектних планувальних обмежень та з викопіювання з схеми влучно-дорожньої мережі й зовнішнього транспорту генерального плану с. Добряни Стрийського району Львівської області (містяться у справі, а. с. 98, 108-109), дороги загального чи спільного користування, котра б вела з [ADDRESS] до належних позивачеві [PERSON] земельної ділянки й домоволодіння [ADDRESS] , по належній на даний час відповідачеві 2 [PERSON] земельній ділянці, не значиться. Судом встановлено, що рішення про спільний проїзд на належній на даний час відповідачеві 2 [PERSON] зазначеній земельній ділянці відповідачем 1 Стрийською міською радою Львівської області до передачі ним цієї земельної ділянки у власність, ані ще до того його правопопередником Добрянською сільською радою Стрийського району Львівської області, не приймалося. Відтак, будь-яких обмежень у наданні відповідачем 1 Стрийською міською радою Львівської області відповідачеві 2 [PERSON] у власність зазначеної земельної ділянки у відведеній для цього площі не було, відповідні відомості у Державному земельному кадастрі з цього приводу не були зареєстровані. Як вбачається з листа-відповіді виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області відповідачеві 2 [PERSON] від 03.03.2022 року за вих. № М-6214/3.22 з приводу звернення про виготовлення детального плану території в районі [ADDRESS] (копія міститься у справі, а. с. 107), містобудівна ситуація в цьому районі у с. Добряни Стрийського району Львівської області є історично сформованою і чітко відображаються в наявній містобудівній документації місцевого рівня генеральному плані с. Добряни Стрийського району Львівської області, а тому розроблення детального плану території, у тому числі й задля вирішення спору між зазначеним відповідачем та позивачем [PERSON] , є недоцільним, потреби у цьому не було й немає. Наведені вище встановлені судом обставини щодо відсутності проїзду загального чи спільного користування на наданій у власність відповідачеві 2 [PERSON] земельній ділянці площею 0,0730 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0005, по [ADDRESS] , для обслуговування розташованого на ній домоволодіння, та, як наслідок, відсутності будь-яких обмежень у можливості передачі цієї земельної ділянки у власність відповідачеві 2 [PERSON] , у судовому засіданні повністю підтвердив й інженер-землевпорядник [PERSON] , який виготовляв технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї земельної ділянки (копія міститься у справі, а. с. 52-76), та, з-поміж іншого, роз`яснив зміст цієї технічної документації із землеустрою, її відповідність вимогам діючого законодавства. У свою чергу позивачем [PERSON] не представлено суду технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж належної йому земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0124, по [ADDRESS] , з котрої б можна було встановити, де саме передбачено проїзд до цієї земельної ділянки, та, відповідно, підтвердити або ж спростувати існування такого проїзду саме зі сторони [ADDRESS] та саме по земельній ділянці, котра у подальшому була надана у власність відповідачеві 2 [PERSON] .. Натомість уповноважені представники цього відповідача стверджують про межування належної позивачеві [PERSON] земельної ділянки з протилежного боку із землями комунальної власності, що, власне є дорогою загального користування, з котрої й передбачено проїзд до його земельної ділянки та розтаг=шованого на ній домоволодіння. Наведене повністю підтверджується сформованим Витягом з Державного земельного кадастру про цю земельну ділянку (копія міститься у справі, а. с. 102-106). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо реалізації громадянами права на отримання земельних ділянок у власність, а також щодо захисту їх права власності на земельні ділянки, регулюються\~Конституцією України,\~Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й Протоколами до неї, Цивільним кодексом\~України (надалі ЦК України), Земельним кодексом України (надалі ЗК України), іншими актами цивільного та земельного законодавства. Так, в силу ч. 4 ст. 13 та ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Визначення права\~власності особи\~наведено у\~ст.\~316\~ЦК України,\~частиною 2\~котрої визначено,\~що правом\~власності є\~право особи\~на річ\~(майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб.\~Зміст права\~власності,\~у відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~317\~ЦК України\~складають правомочності\~власника щодо володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном.В силу частин 2, 4-5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник (співвласники) не можуть використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Статтею 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, за яким ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України регламентовані підстав набуття права вланості. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 391\~ЦК України\~встановлена можливість\~захисту права\~власності від\~порушень,\~не пов`язаних\~із позбавленням\~володіння,\~а саме\~власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпорядження\~своїм майном.У свою чергу, статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням його права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Європейський Суд\~з прав\~людини напрацював\~три категорії,\~котрі необхідно\~оцінювати на\~предмет сумісності\~заходу втручання\~у право\~особи на\~мирне володіння\~майном із\~гарантіями статті\~1\~Першого протоколу,\~а саме:\~-\~чи є\~втручання законним;\~-\~чи переслідує\~воно «суспільний»,\~«публічний» інтерес;\~-\~чи є\~такий захід\~пропорційним визначеним\~цілям.\~Порушення статті\~1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року має\~місце тоді,\~якщо хоча\~б одного\~з цих\~критеріїв не\~було додержано\~(справа\~«Спорронг і\~Льоннрот проти\~Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), заяви № 7151/75, №7152/75,\~рішення Європейського\~Суду з\~прав людини\~від 23\~вересня 1982\~року;\~справа «Джеймс\~та інші\~проти Сполученого\~Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), заява № 8793/79, рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1986 року; справа «Щокін проти України», заяви № 23759/03 та № 37943/06, рішення Європейського Суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року; справа «Сєрков проти України», заява № 39766/05, рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 2011 року; справа «Трегубенко проти України», \~заява № 61333/00, рішення Європейського Суду з прав людини від 23 січня 2014 року; та ін.). Також Європейський Суд з прав людини прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, рішення Європейського Суду з прав людини від 09 грудня 1994 року; справа «Проніна проти України», заява № 63566/00,\~рішення Європейського Суду з прав людини від 18 липня 2006 року; справа «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2010 року). Висновок суду за результатами розгляду справи. Вочевидь, факт неправомірності набуття відповідачем 2 [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,0730 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0005, по [ADDRESS] , оскільки це прямо не випливало із діючого на час набуття ним такого права власності законодавства, підлягає доведенню, із одночасним доказуванням при цьому позивачем [PERSON] необхідності захисту свого права власності на належну йому суміжну земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0124, по [ADDRESS] ,\~та розташоване\~на ній\~домоволодіння,\~а саме\~усунення йому\~перешкод у\~здійсненні права\~користування та\~розпорядження такими\~земельною ділянкою\~та домоволодінням. Поряд з цим, будь-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності, допустимості, достовірності та достатності, й котрі б підтверджували обставини, пов`язані з порушенням права позивача [PERSON] щодо користування та розпорядження належними йому згаданими земельною ділянкою та розташованим на ній домоволодінням, а саме неможливості проїзду до таких земельної ділянки й домоволодіння, як і надання відповідачеві 2 [PERSON] у власність земельної ділянки, на котрій існував єдиний можливий проїзд загального чи спільного користування до таких земельної ділянки й домоволодіння, матеріали даної справи не містять, відповідні докази, незважаючи на відсутність перешкод цьому, позивачем [PERSON] суду не були надані, а судом не здобуті. Відповідно, твердження позивача [PERSON] про перешкоди, котрі йому чиняться відповідачем 2 [PERSON] , а саме позбавлення його можливості користуватися невідображеним в наявній містобудівній документації місцевого рівня генеральному плані с. Добряни Стрийського району Львівської області, й усій технічній та землевпорядній документації, проїздом, суд вважає такими, що не доведені у визначені процесуальним законом спосіб й порядку. Як наслідок, суд не вважає прийнятним визнавати незаконним у відповідній частині оскаржуване рішення відповідача 1 Стрийської міської ради Львівської області як розпорядника землями комунальної власності у межах відповідної територіальної громади, котрим відповідно до наданих повноважень та на свій розсуд відповідачеві 2 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0730 га, кадастровий номер: 4625381000:01:008:0005, по [ADDRESS] , та, як наслідок, не вбачає потреби у скасуванні державної реєстрації права власності за відповідачем 2 [PERSON] на вказану земельну ділянку. Суд також, застосовуючи при розгляді даної справи вищевказану практику Європейського\~Суду з\~прав людини\~як джерело\~права, не надає відповідей на питання позивача [PERSON] щодо обставин передачі відповідачем 1 Стрийською міською радою Львівської області відповідачеві 2 [PERSON] у власність земельної ділянки площею, більшою за площу тої, котрою він фактично користувався, як і на питання, пов`язані з погодженням меж цієї земельної ділянки, оскільки відповіді на згадані питання, при встановлених обставинах даної справи та не підтвердженні відповідними засобами доказування існування на цій земельній ділянці проїзду загального чи спільного користування до належних позивачеві [PERSON] земельної ділянки та розташованого на ній домоволодіння, втрачає будь-який сенс. Таким чином [PERSON] слід відмовити в задоволенні його позовних вимог до Стрийської міської ради Львівської області та [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення у частині передачі у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, усунення перешкод у здійсненні права користування спільним проїздом, за їх недоведеністю. \~ \~ \~ \~ Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення до суду позовної заяви із трьома вимогами немайнового характеру, у загальному розмірі 2 724 грн. і підтверджуються квитанцією про сплату № 3745 від 26.11.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному у статтях 133, 141 ЦПК України, та, з урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, слід покласти на цього позивача та залишити за ним. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, у тому числі й оплати коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000 грн., матеріали цієї справи не містять.

Outcome: dismissed