Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Гедзик Василь Миронович, у листопаді 2022 звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що між сторонами 27.10.2022 було укладено шлюб, від шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] . 10.02.2017 рішенням суду шлюб між сторонами розірвано, рішенням суду від 16.10.2019 ухвалено збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дочка проживає з позивачем, усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини несе самостійно. Коштів, які сплачує відповідач недостатньо для належного утримання та забезпечення дитини. Тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1700грн. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити, оскільки відповідач зареєстрував повторно шлюб у 2019 році у якому [INFO] народилась дочка [PERSON] , а отже, та потребує витрат і на її утримання, окрім того раніше визначену судом суму аліментів сплачує, а підстави для збільшення такої відсутні. При цьому у виконавчій службі перебуває декілька виконавчих проваджень щодо виплат позивачу відповідачем на її утримання за попередніми рішенням суду (на утримання дружини, судові витрати). На даний час відповідач отримує дохід в розмірі близько 9 тис. грн., а його майновий стан з врахуванням перебування на утриманні ще однієї дитини зменшився. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 24.01.2017 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.01.2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.10.2012 року у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1580, прізвище позивача (відповідача у даній справі) змінено з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] » та залишено на проживання дитину [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (а.с.9). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.10.2019 вирішено змінити розмір аліментів в сумі 850 грн. згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.03.2017 року та стягувати з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2022 позивач зареєструвала шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно « [PERSON] » (а.с.6). З долученого представником відповідача копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.03.2019 відповідачем було укладено шлюб з [PERSON] (а.с.45) у якому народилась [INFO] дитина [PERSON] (а.с.46). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,\~ ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача про те, що на даний час збільшився як розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так і фактичні витрати на дитину, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань та те, що відповідач є на даний час працездатною особою. Що стосується наявності на утриманні ще однієї малолітньої дитини у відповідача в новому шлюбі, то витрати на новонароджену дитину і витрати на дитину від попереднього шлюбу не можуть бути різними в розумінні пояснення представника відповідача, що значні витрати на маленьку дитину. Щодо доводів представника відповідача, то як встановлено в судому засіданні два виконавчі провадження, що перебувають на виконанні стосуються заборгованості щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку, якій на даний час виповнилось 7 років, а також ВП щодо стягнення судових витрат в інших судових справах (витрати на правову допомогу), відтак не стосуються даної цивільної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов`язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за правильне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача та призначити їх та стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. При цьому, суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини, стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 1700 грн., то суд зазначає наступне. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем долучено до матеріалів копію договору про надання правової допомоги від 24.10.2022, рахунок на оплату №24/10/22 від 24.10.2022 на суму 1700грн. за надання правової допомоги у цивільній справі про збільшення розміру аліментів, квитанцію №0.0.2719180830.1 від 24.10.2022 на суму 1700 грн., копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1700,00 грн. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial