Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 23 лютого 2021 року він дав в борг відповідачу грошові кошти в сумі 3 200 доларів США. Вказана обставина підтверджується власноруч складеною відповідачем розпискою від 23 лютого 2021 року. Відповідно до умов розписки датою повного погашення боргу відповідачем є 10 грудня 20212 року. Незважаючи на це, відповідач не повернув йому в повному розмірі отримані кошти, а повернув лише частину позики у розмірі 1\~600 доларів США. Решту суми позики відповідач до теперішнього часу не повернув та ухиляється від виконання свого обов`язку. \~ \~ \~ \~Тому просить стягнути з відповідача на його користь суму позики в розмірі 1 600 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 46 807 грн. 84 коп. (1 Долар США = 29 грн. 25 коп.), а також витрати по сплаті судового збору. 19 серпня 2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року позивач надав в борг відповідачу грошові кошти в сумі 3 200 доларів США. Вказана обставина підтверджується власноруч складеною відповідачем розпискою від 23 лютого 2021 року. Відповідно до умов розписки датою повного погашення боргу відповідачем є 10 грудня 20212 року. Незважаючи на це, відповідач не повернув позивачу в повному розмірі отримані кошти, а повернув лише частину позики у розмірі 1\~600 доларів США. Решту суми позики відповідач до теперішнього часу не повернув. Згідно ч.1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності із\~ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно із\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з вимогами\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що відповідач взяті на себе за договором позики зобов`язання в повному обсязі не виконав, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду відповідачем надано не було, в зв`язку з чим, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума позики в розмірі 1 600 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 46\~807,84 грн. (1 Долар США = 29 грн. 25 коп.), у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку, з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які відповідно до наданої квитанції становлять 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved