Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

позивачі звернулися до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовною заявою до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору, в якій просять суд визнати за ними право власності на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, членами якого були позивачі. Розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводилось, а тому державна реєстрація прав власності даних часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вищезазначеними особами до 31.12.2013 року не проводилась. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору просять визнати за ними право власності на належні їм частки у вказаному домоволодінні. В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого, відкрилась спадщина на належну йому 1/6 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору. Позивачка [PERSON] вважаюся такою, що після смерті батька прийняла все належне йому на день смерті майно у тому числі належну безпосередньо батькові 1/6 частку у колгоспному двору, тому до неї перейшло спадкове майно. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно колгоспного двору, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулись до суду. Ухвалою суду від 04.11.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Щур Т.В.. Ухвалою суду від 13.12.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, через канцелярію представником позивачів було подане клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без участі сторони. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Щур Т.В. в підготовче засідання не з`явився. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно свідоцтва про право особисто власності на будівлю 10.02.1991, записане в реєстрову книгу під № 56, яке видано [PERSON] на підставі рішення К.Бузької районної ради народних депутатів №278 від 20.12.1990 будинковолодіння в [ADDRESS] , відноситься до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] ./а.с.30/. Разом з тим згідно довідки № 61 виданої 29.09.2022 Дідилівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, станом на 15.04.1991 за адресою: [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , - голова двору, [INFO] , [PERSON] дружина, [INFO] , [PERSON] , - дочка, [INFO] , [PERSON] , - дочка, [INFO] , [PERSON] - дочка, [INFO] , [PERSON] , - дочка [INFO] (а.с. 31). Згідно довідки № 3725 виданої 06.10.2022 КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31.12.2012 будинок [ADDRESS] (загальною площею 105,3 м.кв. в тому числі житловою 61,8 м.кв.) зареєстрований: за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на свідоцтва про право власності на виданого виконкомом Банюнинської сільради 10.02.1991 та рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому №278 від 20.12.1990, і записано в реєстрову книгу за № 56 10.02.1991 /а.с.32/. Згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 12.11.2021 Дідилівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, [INFO] помер [PERSON] /а.с.38/. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якого входить 1/6 частина будинковолодіння в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 09.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області, 09.08.2007 шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. Отже, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 09.02.2007. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.08.1980, [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с. 18/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.01.1985, [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с. 20/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 05.06.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану, 05.06.2005 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 22/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 30.10.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, 30.10.2007 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 23/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23.01.2016 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, 23.01.2016 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 21/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 27.09.1996, [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с. 15/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.02.2015 міським відділом державної реєстрації служби Львівського міського управління юстиції, 21.02.2015 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 16/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.12.1987, [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с. 15/. Відтак, позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є доньками померлого [PERSON] .. Згідно довідки № 57 виданої 08.09.2022 Дідилівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, померлий [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.42/. Згідно довідки № 57 виданої 08.09.2022 Дідилівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, померлий [PERSON] у старостинському окрузі заповіту не складав /а.с. 43/. Згідно посвідчених заяв, [PERSON] Сполітак [PERSON] , [PERSON] , відмовилися від належної їм спадщини (як за законом так і за заповітом) - будь-якого майна, яке залишилося після смерті [PERSON] на користь його доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 39-41). Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №56/2022, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с. 44/. Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Щур Т.В. № 60/02-31 від 19.10.2022 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно по спадковій справі № 56/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] було відмовлено /а.с. 45/. Позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на майно колишнього колгоспного двору, яку не можуть оформити, в зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Судом встановлено, що спірний житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був [PERSON] та членами цього двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір часток позивачів становить по 1/6 кожного. За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачами необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище. Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності в порядку спадкування після [PERSON] , суд встановив наступне. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/6 частина будинковолодіння в [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем спадкового майна померлого є [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батька, що підтверджується зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом до майна покійного [PERSON] та її належить майно, яке залишилося після його смерті, а саме право власності на 1/6 частини будинку [ADDRESS] . Враховуючи вище наведене та той факт, що позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їм в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно у відповідній частині.

Outcome: approved