Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області (далі ГУ Держгеокадастру у Київській області), Лісниківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про скасування права власності, визнання недійсними рішень та зобов`язання вчинити дії. Зазначений позов [PERSON] мотивував тим, що на підставі рішення Лісниківської сільської ради від 07.08.1998 № 8/34 він є власником земельної ділянки площею 0,6507 га, яка розташована на території [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно з актом про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки від 01.10.2018 межі земельної ділянки за кадастровим номером 3222484501:01:001:5105, яка знаходиться на [ADDRESS] площею 0,1501 га, наданої йому для ведення особистого селянського господарства. Межові знаки земельної ділянки у кількості 5 шт. закріплено межовими знаками. Відповідно до даних кадастрової карти межі вказаної земельної ділянки перетинаються із земельною ділянкою кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, площею 0,1088 га, що належала [PERSON] , яка у подальшому була продана [PERSON] . У зв`язку з ситуацією, що склалася він був змушений звернутися до Лісниківської сільської ради. 10.07.2017 голова Лісниківської сільської ради направив на ім`я начальника Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені ГУ Держгеокадастру у Київській області запит щодо накладення земельних ділянок належних йому на праві власності та [PERSON] , яка у подальшому продала її [PERSON] . Крім того зазначив, рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 3222484501:01:001:5021 у [ADDRESS] не приймалося. Також зазначено, що у [ADDRESS] не існує. Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру у Київській області від 29.09.2017 № 18-10-0.222-15335/2-17 відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021 перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру. В архіві Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені ГУ Держгеокадастру у Київській області відсутня землевпорядна документація на підставі якої відводилася вищевказана земельна ділянка. Враховуючи відсутність землевпорядної документації, Державний кадастровий реєстратор не має можливості перевірити координати поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021. Також він звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київській області та 09.01.2018 отримав відповідь за № 184/0-0.19-1/154-18, відповідно до якої у ГУ Держгеокадастру у Київській області відсутня можливість встановити причину перетину земельних ділянок з кадастровими номерами 3222484501:01:001:5105 та 3222484501:01:001:5021. Отже, технічна документація, на підставі якої зареєстровано у Державному земельному кадастрі спірну земельну ділянку, складається з недостовірних та підроблених документів. Враховуючи викладене, [PERSON] просив: скасувати право власності на земельну ділянку площею 0,1088 га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1088 га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки площею 0,1088 га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] та щодо суб`єкта права власності на цю земельну ділянку [PERSON] ; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у Київській області про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 0,1088 га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] та щодо суб`єкта права власності на цю земельну ділянку [PERSON] 29.07.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито загальне позовне провадження у цій справі та призначено підготовче судове засідання на 13.10.2020 о 15-00 год. 16.09.2020 до Києво-Святошинського районного суду Київської області від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що твердження позивача про те, що технічна документація на підставі якої зареєстровано в Державному земельному кадастрі спірну земельну ділянку складається із недостовірних та підроблених документів не відповідають дійсності. Ні в акті від 01.10.2018, ні в позовній заяві не зазначено на підставі яких саме даних було встановлено (відновлено) межі земельної ділянки позивача з кадастровим номером 3222484501:01:001:5105. Межі вкрапленої земельної ділянки, позначеної на Абрисі накладення меж земельних ділянок, долученому до акта від 01.10.2018, визначено виключно за даними кадастрової карти, не зрозуміло чи відповідають ці дані фактичним даним, чи є фактичне порушення меж або накладення земельних ділянок в натурі (на місцевості) та у системі координат відповідно до їх правовстановлюючих документів і документації із землеустрою на ці земельні ділянки. Згідно з Державним актом № 407 позивачу передано у власність одну земельну ділянку площею 0,6507 га та зазначено, що землю передано для ведення ОПГ 0,4007 га та обслуговування житлового будинку 0,2500 га. Однак, в Державному акті схематично зображено три земельні ділянки та вказано описи їх меж. Жодній із земельних ділянок не присвоювалися кадастрові номери, тому ідентифікувати земельні ділянки можна лише за площею та цільовим призначенням. Однак, цільове призначення в розрізі кожної з них також не зазначено, жодна із земельних ділянок не має площу 0,2500 га, щоб ідентифікувати її із земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку. Також не можна ідентифікувати інші земельні ділянки, оскільки жодна з них також не має площу 0,4007 га для ОПГ, в тому числі сумарно з площами інших ділянок. Позивач не надав доказів та не зазначив обставин щодо підстав формування земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:001:5105 площею 0,1501 га, оскільки у Державному акті зазначено три земельні ділянки. Згідно з Законом України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (коригування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, тому земельна ділянка позивача площею 0,6507 га була сформована після визначення її меж та видачі Державного акта № 407 від 29.04.2009. Спірна земельна ділянка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 04.09.2014 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. Станом на час реєстрації позивачем належної йому на праві власності земельної ділянки накладення площ земельних ділянок не було. Вона є належним власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021, площею 0,1088 га, право власності набуто правомірно та виникло 17.10.2017 (з моменту вчинення запису до Державного реєстру речових прав). Попередній власник [PERSON] набула право власності на вказану земельну ділянку також на законних підставах. 13.10.2020 справу слуханням відкладено на 27.01.2021 на 14-00 год у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 27.01.2021 представник [PERSON] адвокат Білан Л. М. подала клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи у цій справі, в якому просила призначити у справі судову земельно-технічну експертизу. Клопотання обґрунтувала тим, що є наявна суперечливість в обставинах, вказаних у позові, та фактичних обставинах справи. Зокрема, в реєстрі ДЗК зареєстровано земельну ділянку [PERSON] з кадастровим номером 3222484501:01:001:5105 з тими ж координатами, що і земельна ділянка з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021. Однак, враховуючи те, що кадастровий номер земельної ділянки [PERSON] було присвоєно пізніше ніж земельній ділянці [PERSON] , то відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021 в ДЗК, не дали б можливості програмному забезпеченню внести дані про іншу земельну ділянку з такими ж координатами та іншим цільовим призначенням. Зазначене також свідчить про те, що дані про земельну ділянку позивача могли бути внесені до ДЗК з порушеннями, що і призвело до накладення площ земельних ділянок в даних кадастрової карти. Отже, для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері земельних правовідносин, без яких неможливо встановити обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору. 27.01.2021 ухвалою Києво-Святошинський районний суд Київської області призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) Яка конфігурація, проміри та площа земельних ділянок, що перебувають у фактичному користуванні [PERSON] згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія І-КВ № 046646 від 19.04.1998 р.? 2) Яка конфігурація, проміри та площа земельних ділянок, що перебувають у фактичному користуванні [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222484501:01:001:5105, та [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021? 3) Чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів та чи таке накладення існує лише в системі координат Національної кадастрової системи? 4) Які варіанти технічно можливі для зміни конфігурації земельних ділянок, площею 0,1501 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222484501:01:001:5105, яка належать на праві власності [PERSON] , та площею 1088 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, яка належить на праві власності [PERSON] із збереженням їх площ з метою усунення порушення меж або накладання земельних ділянок? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі КНДІСЕ), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. 13.08.2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області від КНДІСЕ надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, в якому експерт просив: надати оригінали або копії документацій із землеустрою, належної якості, завірені печаткою розробника або державного органу земельних ресурсів, на підставі яких були отримані правовстановлюючі документи на земельні ділянки, щодо яких ставляться питання в №№ 1-3 в ухвалі на вирішення експертизи, з каталогами координат поворотних точок меж вищезазначених земельних ділянок в системі державної геодезичної мережі 1963 року (СК-63) в повному обсязі, із семизначних цифр до коми, двозначних після коми; надати дозвіл на отримання експерту КНДІСЕ Баранову Ю. Л. відомостей Державного земельного кадастру, з використанням електронної ідентифікації із застосуванням особистого електронного підпису, відповідно до пунктів 163, 187-194 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, та стратегії «Кадастр 2.0. Прозорість, доступність, інновації»; до дати проведення обстеження об`єктів дослідження (30.09.2021) погодити залучення для проведення топографо-геодезичних робіт інженерів-геодезистів: [PERSON] , [PERSON] , які включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та з якими КНДІСЕ укладені відповідні трудові угоди; забезпечити прибуття експерта та залучених інженерів-геодезистів із експертної установи на місцевість (зобов`язати одну із сторін) для обстеження об`єктів дослідження, безперешкодний доступ до об`єктів дослідження, присутність сторін по справі, належні умови праці та повернення експерта та інженерів-геодезистів до експертної установи. 18.08.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області провадження у цій справі поновлено та призначено підготовче судове засідання на 28.10.2021 на 09-30 год. 25.10.2021 представник Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області Проценко О. В. подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про заміну сторони у справі, в якій просив замінити Лісниківську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області на Феодосіївську сільську раду Обухівського району Київської області, оскільки вона є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованих територіальних громад, у тому числі Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. 28.10.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву представника Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області Проценка О. В. про залучення правонаступника третьої особи у цій справі задоволено. Замінено третю особу Лісниківську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області виключивши її з числа осіб, що беруть участь у справі, на правонаступника Феодосіївську сільську раду Обухівського району Київської області. Розгляд справи відкладено на 18.01.2022 на 09-30 год 14.12.2021 від КНІСЕ на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов лист про залишення ухвали без виконання, оскільки відсутня оплата за виконання експертизи. 18.01.2022 у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі слухання відкладено на 09.02.2022 на 09-30 год. 09.02.2022 справа знята з розгляду на підставі Розпорядження голови Києво-Святошинського районного суду Київської області № 3 від 01.02.2022 про посилення введених карантинних обмежень в роботі суду. Розгляд справи призначено на 16.03.2022 на 12-30 год. 16.03.2022 справа знята з розгляду на підставі розпорядження в. о. голови Києво-Святошинського районного суду Київської області № 5 від 24.02.2022 та опублікованих рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022. Розгляд справи призначено на 21.06.2022 на 09-45 год. 21.06.2022 розгляд справи відкладено на 30.08.2022 на 11-30 год. 30.08.2022 розгляд справи відкладено на 13.10.2022 на 11-45 год. 13.10.2022 у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи призначено на 08.11.2022 на 10-45 год. 16.11.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2022 на 14-30 год. У судове засідання 08.12.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача направив до суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності відповідача та представника. Проти позову заперечував та просив суд відмовити. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] на підставі рішення Виконкому Лісниківської сільської Ради народних депутатів від 07.08.1998 № 8/34 є власником земельної ділянки площею 0,6507 га, яка розташована у [ADDRESS] та [ADDRESS] із цільовим призначенням для ведення ОПГ 0,4007 га, обслуговування житлового будинку 0,2500 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю І-КВ № 046646, зареєстрованим 19.04.1999 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 407. Згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,6507 га вона складається із трьох окремих земельних ділянок площами 0,2600 га, 0,1501 га та 0,2406 га. [PERSON] звернувся до державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені ГУ Держгеокадастру у Київській області із повідомленням про виправлення технічної помилки фізичною особою, в якому зазначив про те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,6507 га з кадастровим номером 3222484501:01:001:5105, яка знаходиться на [ADDRESS] та накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021, яка знаходиться на [ADDRESS] і обліковується за [PERSON] .. Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені ГУ Держгеокадастру у Київській області направило 09.01.2018 за № 184/0-0.19-1/154-18 [PERSON] відповідь, в якій зазначило, що земельна ділянка відповідно до Державного земельного кадастру з кадастровим номером 3222484501:01:001:5105 площею 0,1501 га в [ADDRESS] обліковується за [PERSON] . Земельна ділянка з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021 площею 0,1088 га у [ADDRESS] , яка належить [PERSON] була перенесена з Державного реєстру земель, в архіві відсутня землевпорядна документація на підставі якої відводилася земельна ділянка, тому відсутня можливість встановити причину перетину земельних ділянок з кадастровими номерами 3222484501:01:001:5105 та 3222484501:01:001:5021. Згідно з листом ГУ Держгеокадастру у Київській області від 29.09.2017 № 18-10-0.222-15335/2-17, адресованим Лісниківській сільській раді, за інформацією Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені ГУ Держгеокадастру у Київській області земельна ділянка відповідно до Державного земельного кадастру з кадастровим номером 3222484501:01:001:5105 площею 0,1501 га в [ADDRESS] була зареєстрована 04.09.2014 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] . Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021 (площею 0,1088 га, яка розташована на [ADDRESS] ) перенесені з Державного реєстру земель до державного земельного кадастру. Речові права на земельну ділянку [PERSON] надійшли відповідно до Порядку надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2012 № 118. В архіві Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені відсутня землевпорядна документація на підставі якої відводилась вищезазначена земельна ділянка. Враховуючи відсутність землевпорядної документації, державний кадастровий реєстратор не має можливості перевірити координати поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021. У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок, невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам, невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку, присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів, такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Актом про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки від 01.10.2018, складеним [PERSON] та сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] , встановлено межі земельної ділянки за кадастровим номером 3222484501:01:001:5105, яка знаходиться на [ADDRESS] площею 0,1501 га, наданої [PERSON] для ведення особистого господарства. Межові знаки земельної ділянки у кількості 5 шт. закріплено стовпами. Відповідно до даних кадастрової карти України межі вказаної земельної ділянки накладені на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021 площею 0,1088 га, яка надана у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на [ADDRESS] . [PERSON] не погоджує розташування спірної земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021 в межах своєї земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:001:5105. [PERSON] придбала у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за реєстровим № 1430, земельну ділянку площею 0,1088 га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, яка розташована на [ADDRESS] . Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 031670, виданого Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 10.09.2012. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2017 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1088 га з кадастровим номером 3222484501:01:001:5021, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться на [ADDRESS] . [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1501 га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5105, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2019 . Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Учасниками цивільних відносин є фізичні особи, юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ч. 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Ч. 1 ст. 153 ЗК України визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Відповідно до п. «і» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» видами документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно із ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема землевласники і землекористувачі. Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Ч. 10 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Відповідно до положень абзаців 2, 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Державний земельний кадастр» об`єктом Державного земельного кадастру є, зокрема земельна ділянка. Ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Відповідно до положень ч. ч. 1-4, 9, 10 ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою власника земельної ділянки. Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Ч. 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що [PERSON] не довів належними доказами порушення його права власності на користування земельної ділянкою з боку відповідача [PERSON] , тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення його позовних вимог. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Встановивши, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за реєстровим № 1430, на підставі якого [PERSON] набула право власності земельну ділянку площею 0,1088 га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5021, яка розташована на [ADDRESS] , є чинним та ніким не оспорений, також відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, та враховуючи, що в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, понесені ним судові витрати по справі, які складаються з судового збору покладаються судом на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed