Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа: ООП Неліпинської сільської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування доводів зазначає, щопісля розірвання шлюбу з відповідачем донька [PERSON] , 2019 року залишилася проживати з позивачем (батьком) та проживає з ним по сьогоднішній день. Вимоги мотивує тим, що відповідач батьківських обов`язків (як мати) не виконує, не відвідує дитину та не спілкується з нею, долею, здоров`ям та розвитком доньки не цікавиться, ніякої участі у вихованні дитини не приймає, від утримання доньки ухиляється (має заборгованість по аліментам у розмірі 43910 грн.) Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд своєю ухвалою від 07.09.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Згідно ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2022 року суд зобов`язав Службу у справах дітей Неліпинської сільської ради як орган опіки та піклування надати висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] (матері) дитини [PERSON] , [INFO] . Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.11.2022 року на 09:00 годину 10.01.2023 року. Позивач подав до суду заяву (вх.№7258) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подала. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою "адресат відсутній" (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судового повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним»). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Представник третьої особи Тетянич А., яка діє в інтересах органу опіки та піклування Неліпинської сільської ради подала до суду заяву (вх.№8374) про розгляд справи у відсутності представника ООП Неліпинської сільської ради. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить заочний розгляд справи (ст. 280 ЦПК України) за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122, ст. 125 СК України. Згідно копіії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , актовий запис № 38 від 19.02.2019 року) - вказано у графі батько [PERSON] (позивача), мати - [PERSON] (відповідача). Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають мають один з батьків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин, враховує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, приймає до уваги, що відповідач з дитиною не проживає, до доньки не навідується та не сплікується з нею, вихованням не займається, матеріально не утримує дитину, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує дитині належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов`язків як мати. Судом досліджено надані позивачем докази: копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.07.2020 року (справа №306/121/20), згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з її батьком [PERSON] ; копія розрахунку заборгованості по аліментах від 17.06.2022 року, наданого Свалявським відділом державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ), згідно якого заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 01.06.2022 року складає 43910 грн.; копії постанов Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.01.2020 року, 16.03.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей). Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд перевірив: акт обстеження умов проживання від 30.12.2022 року, складений комісією служби у справах дітей Неліпинської сільської ради, акт обстеження проживаючих осіб у житловому будинку на території Неліпинської сільської ради від 02.01.2023 року, складений комісією виконкому Неліпинської сільської ради у присутності свідків-сусідів [PERSON] , [PERSON] за адресою проживання [PERSON] (матері дитини, відповідача), згідно яких громадянка [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] не проживає більше 5 (п`яти) років, місце її знаходження (перебування) невідоме. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені в ч.1 ст. 164 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України) (згідно роз`яснення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.05.2020 року, справа № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20); Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.10.2019 року, справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, враховує норми Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суди повинні виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на вищезазначене, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено. Суд встановив, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , 2019 року народження, зазначено обставини свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини та тривалого проживання доньки з батьком, а тому доходить висновку, що позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] необхідно задовольнити. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; ч.3 ст.166 СК України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд встановив, що відповідно до судового наказу Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.10.2020 року з [PERSON] , 1998 року народження, мешканки [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а тому суд не вирішує питання про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , 2019 року народження станом на день розгляду позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. Суд роз`яснює сторонам положенння ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги позивача про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій) суд доходить висновку, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, які діють з 01.01.2023 року на день постановлення рішення у розмірі 1073,60 грн. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved