Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказував, що 06.09.2018 року між АТ «Креді Агріколь Банк»,\~ [PERSON] та ТДВ «СК «АХА Страхування Життя» укладено комплексний договір №1/3294892, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 21 369 гривень 78 копійок на споживчі потреби до 05.09.2021 року, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. В подальшому, а саме 05.06.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. 09.09.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем укладено Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І- 2019, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним між відповідачем та ПАТ «Креді Агріколь Банк», перейшло до позивача. Відповідно до оборотної відомості від 06.09.2018 року перераховано кошти в сумі 939 гривень 78 копійок, отримувач - ТДВ «СК «АХА Страхування Життя», та 20 430 гривень 00 копійок, отримувач - [PERSON] . Загальна сума 21 369 гривень 78 копійок. При цьому, згідно умов п.1.1. Комплексного договору, кредит у сумі 21 369 гривень 78 копійок надається позичальникові з 06.09.2018 року до 05.09.2021 року. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Пунктом 1.2. Комплексного договору передбачено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування. Відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.3.1. Комплексного договору підлягають сплаті Позичальником щомісячно, в розмірі 15,00 % річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Фактично до дня відступлення права вимоги від Банку до Позивача, оскільки Позивач не нараховує відсотки. Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до п. 1.3.2. щомісячно в розмірі 2.30 % у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1. Договору. Позивач не нараховує комісію з дати набуття права вимоги. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Разом з тим, станом на 03.10.2022 року відповідачем неналежним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом. Згідно з реєстром прав вимог від 09.09.2019 року до Договору №І-2019 від 05.06.2019 року, сума заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги становить\~-\~ 21\~682 гривень 55 копійок (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят дві) гривні 55 копійок,\~що складається із: заборгованості по тілу кредиту\~-\~ 17\~171 гривень 99 копійок; заборгованості за відсотками\~\~1\~196 гривень 13 копійок; заборгованості за комісією\~\~2\~949 гривень 00 копійок; заборгованості за пенею\~\~365 гривень 43 копійки. Пунктом 3.1. Комплексного договору передбачено обмеження зі сплати пені, саме: у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору на суму простроченого платежу нараховуєтеся пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Інфляційне збільшення: 7\~323 гривень 23 копійки, пеня (не більше ніж 15% від суми простроченого платежу): 1\~811 гривень 43 копійки. На підставі викладеного, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» заборгованість за Кредитним договором №1/3294892 від 06.09.2018 року у розмірі 30\~451 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят одна) гривня 78 копійок, що складається: із заборгованості по тілу кредиту\~-\~ 17\~171 гривень 99 копійок; заборгованості за відсотками\~\~1\~196 гривень 13 копійок; заборгованості за комісією\~\~2\~949 гривень 00 копійок; заборгованості за пенею\~\~1\~811 гривень 43 копійки, інфляційне збільшення 7\~323 гривень 23 копійки та судовий збір у розмірі 2481 гривень 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справа міститься заява, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що відповідач до суду не з`явився, а також не надав суду будь-яких клопотань чи заперечень щодо заявленого позову, суд вважає, що справу можливо розглянути за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Так, відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як убачається із матеріалів справи, відповідно до укладеного комплексного договору №1/3294892 від 06.09.2018 року, відповідач отримав кредит у розмірі 21 369 гривень 78 копійок строком на 36 місяців, а саме з 06.09.2018 року по 05.09.2021 року. Умовами укладеного між сторонами договору визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, що позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Відповідно до п.5 цього договору страхова сума 20\~430 гривень 00 копійок, сума страхової премії 939 гривень 78 копійок, страховий тариф 4,600%. Згідно з заявою-анкетою №0100441-06092018-002 від 06.09.2018 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» сума кредиту 21\~369 гривень 78 копійок, ставка 15% річних. Строк кредитування 36 місяців. Згідно з паспортом споживчого кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 44\~442 гривні 49 копійок, реальна річна процентна ставка 72 гривні 92 копійки. \~ \~ \~ \~ При\~цьому,\~банк зобов`язання\~за даним\~договором виконав\~у повному\~обсязі,\~а саме,\~надав відповідачу\~кредит у\~розмірі,\~передбаченому умовами\~кредитного договору\~й відповідно\~доказів на\~спростування вказаного суду не надано. Разом з тим як встановлено судом, відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за кредитним\~договором №1/3294892 від 06.09.2018 року у розмірі 30\~451 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят одна) гривня 78 копійок, що складається із: заборгованості по тілу кредиту\~-\~ 17\~171 гривень 99 копійок; заборгованості за відсотками\~\~1\~196 гривень 13 копійок; заборгованості за комісією\~\~2\~949 гривень 00 копійок; заборгованості за пенею\~\~1\~811 гривень 43 копійки, інфляційне збільшення 7\~323 гривень 23 копійки. Крім того, 05.06.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019 від 05.06.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» - новий кредитор та АТ «Креді Агріколь Банк» - первісний кредитор. Первісний кредитор передає Новому кредитор прав вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Згідно з витягу з реєстру прав вимог до договору №І-2019 від 05.06.2019 року у [PERSON] загальна сума заборгованості становить 21\~682 гривень 55 копійок. Так, згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобов`язання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також, згідно із\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому, згідно із\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ч. 2 ст. 625 ЦК України). Таким чином, правовий аналіз положень статей\~\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу,\~за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати\~\~Верховного Суду від\~4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). \~ \~ \~ \~Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.\~Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України.\~Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі,\~не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.\~Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~Крім того, у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи\~у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.\~Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості\~правомірно\~не сплачувати кредитору борг протягом певного часу\~врегульовані частиною першою\~статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість\~наслідки прострочення грошового зобов`язання\~(коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.\~У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу.\~За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою\~статті 625 ЦК України\~є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.\~Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому\~за період до прострочення\~боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~статті 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за\~період після такого прострочення\~підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання». Таким чином, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває і на даний час, тобто до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.\~\~Відтак кредитор має право на отримання\~сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, й відповідно має право на захист своїх порушених прав шляхом звернення до суду з вимогами про стягнення з боржника 3 процентів річних інфляційних витрат, визначених ст.625 ЦПК України. При цьому, формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні\~\~положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за\~\~змістом\~\~наведеної\~\~норми\~\~закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. \~ \~ \~ \~Крім того, законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, а невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. \~ \~ \~ \~Аналогічні за змістом правові висновки виклав Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 910/16945/14, від 27 квітня 2018 року у справі № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 642/493/17-ц, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Також слід зазначити, що право кредитора на звернення до суду із позовом на підставі\~статті 625 ЦК України\~і стягнення з боржника трьох процентів річних та інфляційних витрат за весь період прострочення виконання рішення суду не залежить від діяльності органів державної виконавчої служби з цього приводу. Така правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 4 грудня 2019 року справі № 601/2120/17. Виходячи з наведених вище положень закону, відповідач [PERSON] зобов`язаний відповідати перед позивачем у межах обов`язків, визначених положеннями\~ст.625 ЦК, тобто сплатити позивачу встановлений три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконує взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 2481 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved