Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2019 року він уклав шлюб із відповідачкою. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони на протязі тривалого часу не проживають разом, шлюб носить формальний характер, відносини між ними унеможливлюють подальше спільне проживання і збереження шлюбу, тому він звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.37-40). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.66-67). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, з 31.10.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованому виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 6 (а.с.13). Сторони по справі від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 163 (а.с.7). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прохальна частина позову містить також вимогу про стягнення судових витрат, попередній орієнтований розрахунок яких складає 24000 грн, однак ніяких доказів на підтвердження сплати їх, позивачем не додано. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Матеріали справи містять документально підтвердженні витрати, а саме копія квитанції про сплату судового збору на суму 992,40 грн. та квитанція про сплату поштового відправлення на суму 26 грн. Будь яких інших доказів щодо повної суми витрат вказаної в позові, а саме 24000 грн. позивачем не надано, позивачем навіть не зазначено до якої категорії судових витрат ця сума відноситься. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, слід стягнути з позивачки суми доведених судових витрат у сумі 1018,40 грн.

Outcome: partial