Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

26.08.2021 року позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту, що допущені при виготовленні заповіту технічні помилки не впливають на його дійсність та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, у якому просить: - встановити, що недоліки у нотаріальному документі - заповіті [PERSON] на користь [PERSON] , допущені 11.02.2017 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. при його виготовленні (в адресі знаходження заповіданої квартири, переплутані місцями номера квартири і будинку) носять суто технічний характер (механічні помилки/описки) та не впливають на його дійсність, не свідчать про порушення його форми та порядку посвідчення заповіту [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що [INFO] померла друга дружина батька позивача - [PERSON] , [INFO] , яка проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] . На вказану квартиру за життя [PERSON] набула право власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 05.04.1994 року. Оскільки спільних дітей у [PERSON] та батька позивача не було, саме позивач та його дружина підтримували спадкодавицю та допомагали їй матеріально. Похованням [PERSON] займався позивач, його дружина та племінники померлої. Зі слів спадкодавиці позивачу відомо, [PERSON] мала намір залишити своєму племіннику [PERSON] належну їй земельну ділянку, що знаходиться у Васильківському районі, Київської області. При цьому, стосовно належної [PERSON] квартири, остання за життя склала заповіт, яким заповіла квартиру позивачу. Поряд із цим, при оформленні 11.02.2017 року заповіту державний нотаріус допустився технічної помилки (описки) переплутавши в заповідальному розпорядженні номер квартири із номером будинку та зазначив: кв. [ADDRESS] , замість вірного кв. [ADDRESS] . Вказана помилка має суто технічне походження, адже заповідачці належала одна єдина квартира [ADDRESS] , у якій вона і проживала на час складання заповіту. Крім того, згідно довідника [ADDRESS] нумерація будинків закінчується номером [ADDRESS] не існує та ніколи існувало. При внесенні відомостей про посвідчений заповіт до Спадкового реєстру державний нотаріус зробила ще одну технічну помилку зазначивши замість вірної дати народження спадкодавиці 10.10.1936 року невірну дату 11.10.1936 року. 19.01.2021 року після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу до майна померлої і в установлений законом строк позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 04.03.2021 року нотаріусом було розглянуто заяву позивача про прийняття спадщини та повідомлено, що в тексі заповіту наявні технічні помилки, а саме переплутано номер квартири із номером будинку, а також що державний нотаріус Давидова Т.М. не дотрималась положень п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства та в двох оригінальних примірниках заповіту наявні розбіжності, оскільки в одному містяться виправлення, а інший, який зберігається в справах нотаріальної контори ніяких виправлень не містить. У зв`язку з наведеним нотаріус порекомендував позивачу звернутись до суду. Поряд із цим позивач наголосив нотаріусу на відсутності будь-яких ознак того, що волевиявлення заповідача не було вільним або не відповідало його волі, а технічні помилки допущені нотаріусом при складанні тексту заповіту загальноприйнятим технічним засобом за допомогою друкарської машинки не впливають на дійсність заповіту та не свідчать про порушення його форми і порядку посвідчення. Однак 11.05.2021 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо квартири померлої. Оскільки допущені нотаріусом при складанні заповіту помилки за своєю природою носять технічний характер та

Outcome: partial