Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна»» звернулося в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказавши суду, що 03.04.2021 р. відповідно до укладеного договору кредиту №3936845 між відповідачкою та ТОВ «Авентус Україна» [PERSON] отримала кредит в сумі - 14100 грн. 00 коп. строком на 30 днів з можливістю його пролонгації. Однак всупереч підписаній угоді, відповідачка не виконала умови кредитного договору, не сплатила відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснила повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. Ухвалою суду від 22.12.2022 року було задоволено клопотання відповідачки, яка позовні вимоги не визнала та постановлено призначити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 85). В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить стягнути з відповідачки заборгованість відповідно до наданого розрахунку та судові витрати по справі. Заперечила проти поданою відповідачкою відзиву. вважає його безпідставним. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечила (а.с. 90). Також до матеріалів справи долучено відзив [PERSON] на позов, у якому вона просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що їй безпідставно нараховувались проценти після спливу строку кредитного договору. Також посилається на несправедливі положення кредитного договору в частині нарахованої неустойки та на неможливість її нарахування у період встановленого карантину на території України. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачки. Суд, заслухавши пояснення представниці позивача, оголосивши відзив відповідачки, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом об`єктивно встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 03.04.2021 року було укладено договір кредиту №3936845, відповідно до умов якого відповідач отримала кошти в сумі 14100 грн. 00 коп. строком на 30 днів, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.16-19). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом від відповідачка своєчасно повне погашення кредиту не здійснила, декілька разів його пролонгувала, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 41078 грн. 08 коп. заборгованості по кредиту, що станом на 20.06.2022 року складається із: 12539 грн. 16 коп. - заборгованості за тілом кредитом; 28538 грн. 92 коп. - заборгованості за процентами (а.с.32-36). 21.06.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна»» було укладено договір факторингу №21-06/2022, згідно з умовами якого, серед інших, позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором до відповідачки, що підтверджується копією договору факторингу та виписки з реєстру боржників (а.с.25-29, 31, 108). З долучених представницею позивача документів до відповіді на відзив вбачається, що [PERSON] частково сплачуючи кошти на погашення кредиту тричі обирала опцію продовження кредиту, при можливості обрання наступних варіантів: «продовжити кредит», «сплатити кредит» (повне погашення), «частково сплатити кредит» (без продовження) (а.с.100-103). Згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору визначено наступне: Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених у Розділі 4 цього договору (п.1.4). Строк кредиту може бути продовжено : -за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену у п.1.4 договору. якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п.4.2 (пп.4.2.1-4.2.4) договору або -в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених у п.4.3 (пп.4.3.1-4.3.2) (п.4.1). Порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача (далі - пролонгація): Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом. споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: -перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або -протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом (п.4.2-4.2.2). У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пп.4.2.2 цього пункту договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті (п.4.2.4). Порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2 договору (п.4.3-4.3.2). Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін передбачена в п.4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину (п.4.4). Тому, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає безпідставними твердження відповідачки про те, що їй ніби то нараховувались проценти поза межами строку дії кредитного договору, оскільки це суперечить встановленим судом обставинам. Протягом часу нарахування процентів кредитний договір між сторонами був чинним і його строк не сплинув в результаті пролонгації. Також безпідставними є твердження відповідачки про те, що умови кредитного договору є несправедливими через нарахування їй неспівмірних штрафних санкцій у той час. як такі штрафні санкції взагалі не могли нараховуватись. Такі твердження відповідачки є цілком надуманими, оскільки з наданого суду розрахунку заборгованості по вказаному кредитному договору чітко вбачається структура заборгованості: тіло кредиту та проценти. Нарахування будь-яких штрафних санкцій відповідачці не проводилось. Отже, судом об`єктивно встановлено, що відповідачка зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної кредитної угоди від 03.04.2021 р. не виконала в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов`язання має виконуватися належним чином... Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»: До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. З врахуванням того, що позов задовольняється у повному обсязі, то на користь позивача з відповідача мають бути стягнути і понесені судові витрати останнім (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України: Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представницею позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 07.07.2022 року, ордер, копрію свідоцтва про права на зайняття адвокатсьокю діяльністю, звіт про надання правової допомоги із ззаначеною вартістю робіт на суму 6000 грн., рахунок на оплату та квитанцію про сплату позивачем адвокату гонорару в сумі 6000 грн. (а.с.44-50). Суд вважає такі витрати обґрунтованими, належним чином доведеними та співмірними із складністю і обсягом робіт, проведеними представницею позивача у даній справі.

Outcome: approved