Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

22.11.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «УкрФінансГруп»,\~треті особи\~-\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Данич Оксана\~Федорівна,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Щигарцев Ігор\~В`ячеславович про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним чином. 12.11.2021 року позивачу прийшло смс-повідомлення від Приватбанку у якому було зазначено, що його рахунки було заблоковано відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича про арешт коштів боржника від 11.11.2021 року. Через додаток «Дія», позивач ознайомився з постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2021 року та дізнався про те, що дане виконавче провадження №67457104 відкрито приватним виконавцем на підставі виконавчого напису №23914 від 16.06.2021 року, що видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. Вказане виконавче провадження відкрите на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія УкрФінансГруп», що як виявилось є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль» при примусовому виконанні виконавчого напису за №23914, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 16.06.2021 року про стягнення з позивача коштів у розмірі 34241 грн. 12 коп. Кредитний договір №011/3164/90928 від 31.08.2012 року позивач укладав саме з АТ «Райффайзен Банк Аваль» та отримав від них банківську картку з кредитним лімітом близько 3000 грн. Позивач зазначав, що він дійсно користувався цією карткою та поповнював її останній раз в кінці 2017 року, тому звідки такий борг він не розуміє та чому стягнення заборгованості проводиться за період з 31.08.2012 року по 15.06.2021 року, що майже 9 років йому теж невідомо. При отримані картки, кредитний договір нотаріально не посвідчувався, жодних вимог від АТ «Райффайзен Банк Аваль» або від відповідача позивач не отримував. А тому, враховуючи, що жодного повідомлення про наявність та розмір заборгованості за кредитним договором позивач не отримував, він звернувся за захистом своїх прав до суду. Разом з позовною заявою, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та було витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи, яка заведена у зв`язку із вчиненням виконавчого напису № 23914 від 16.06.2021 року. Однак, жодних документів нотаріус до суду не надав та правом на подання письмових пояснень не скористався. Ухвалою суду від 23.11.2021 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Відповідач та треті особи правом на подання відзиву та письмових пояснень не скористались. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. видано виконавчий напис №23914 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія УкрФінансГруп», яке є правонаступником АТ «Райфайзен Банк Аваль» на підставі договору відступлення права вимоги №114/65 від 26.10.2018 року, заборгованості за кредитним договором № 011/3164/90928 від 31.08.2012 року у розмірі 34241 грн. 12 коп. 10.11.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. на підставі вказаного виконавчого напису відкрив виконавче провадження №67457104. 11.11.2021 року приватний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника. За загальними положеннями, визначеним ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. 29 червня 1999 року на виконання вимог\~ст.87\~ Закону України «Про нотаріат»,\~Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Відповідно до п.1 вказаної постанови (у редакції, яка діяла до 26.11.2014) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662\~до зазначеного Переліку було внесено зміни, відповідно до яких, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості стало можливим за подання оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов`язання, які дозволили вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, не засвідчених нотаріально. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухваленою в адміністративній справі №826/20084/14залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017,\~Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662\~у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За правилами, встановленими\~статтею 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. З аналізу приведених норм вбачається, що виконавчий напис - є одним з інститутів правового регулювання відносин між кредитором і боржником, який обумовлюється відсутністю у сторін таких правовідносин спору по суті вимог. При цьому законодавство покладає на нотаріусів не тільки формальну роль із вчинення виконавчих написів, але й функції з оцінки документів, що надаються кредиторами на предмет наявності або відсутності спірних правовідносин, періоду формування заборгованості, відповідності вимог кредитора чинному законодавству тощо. Згідно з висновком до якого дійшла ВП/ВС у постанові від 21.09.2021 року прийнятій за результатами розгляду справи №910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та не чинною, кредитний договір який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів за яким може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З огляду на вищевикладене, відповідач не мав законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості, а нотаріус - підстав для вчинення такого напису, оскільки наданий кредитний договір не є нотаріально посвідченим. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування позовних вимог та враховуючи відсутність посилань у виконавчому написі на вчинення дій спрямованих на перевірку безспірності документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Крім того, судом береться до уваги процесуальна поведінка відповідача яка виразилась у відсутності інтересу до виниклого спору, що призвело до розгляду справи на підставі доказів, наданих позивачем та в межах його доводів. Виконавчий напис порушує права позивача, оскільки на підставі нього було відкрито виконавче провадження. Таким чином, позивач опинився під загрозою протиправного позбавлення права власності на майно та його рахунки. Оскільки право позивача порушене, воно підлягає судовому захисту, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, тобто шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 1362 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved