Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

28.10.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на період навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітку) відповідача з моменту подання позову до суду і до закінчення навчання чи досягнення 23 років. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що її батьком є [PERSON] . Відповідач сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. На даний час досягла повноліття, після чого стягнення з відповідача аліментів припинилось, в добровільному порядку допомогу він не надає. Навчається на ІІІ курсі Полтавського фахового кооперативного коледжу. Кінцевий термін навчання 30.06.2023 року. Оскільки вона навчається за денною формою навчання не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно. Її мати не в змозі самостійно її утримувати. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням дитини. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.11.2022 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, прохають їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Прохав задовольнити позовні вимоги в розмірі визначеному у відзиві. Крім того зазначив, що [PERSON] добровільно та регулярно сплачує кошти позивачу, на підтвердження чого надав копії квитанцій. Відповідачем до суду надано відзив згідно якого позов визнає частково, обґрунтовуючи тим, що визначений позивачем розмір аліментів є занадто великим, може сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу). Крім того зазначив, що на його утриманні також перебуває матір - [PERSON] , 1955 р.н., яка тяжко хворіє та потребує вартісного лікування та його догляду. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2003 року (а.с. 5). З довідки №1681 від 20.09.2022 р. вбачається, що [PERSON] у 2021 році вступила до Полтавського фахового кооперативного коледжу і зараз навчається на ІІІ курсі денного відділення за спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність». Стипендію не отримує в зв`язку з тим, що навчається на контрактній (за кошти фізичних та юридичних осіб) основі. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2023. (а.с. 7) Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст. 200 СК України). Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивач не може самостійно забезпечити себе, оскільки продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не надав доказів неможливості надання такої допомоги. Крім того суд бере до уваги, що позивач може отримувати матеріальну допомогу і від матері, а на утриманні відповідача перебуває його матір [PERSON] , 1955 р.н., яка хворіє та потребує вартісного лікування та його догляду. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст. 182 СК України в межах наданих доказів суддя приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх його доходів, оскільки вона потребує матеріальної допомоги на час навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів, а саме 1/6 частини всіх доходів відповідача, є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи частковість задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, особливості їх формулювання, у зв`язку з чим вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, у зв`язку з неможливістю складення чіткої математичної пропорції, те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме 496,20 грн. (992,40 грн:2). На підставі викладеного і

Outcome: partial