Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Заявниця [PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяву мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 21 вересня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Хоч шлюб між ними і було розірвано, проте згодом вони примирилися та почали проживати разом однією сім`єю, однак шлюб при цьому повторно не укладали. На час спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO] . З огляду на те, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , запис про батька у Книзі реєстрації народжень був зроблений за її вказівкою. [INFO] у війні з російськими окупантами загинув [PERSON] , який був військовослужбовцем Збройних Сил України. Встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків дитини [PERSON] [INFO] та його батька [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в м. Соледар, Бахмутського району Донецької області, а також факту перебування [PERSON] [INFO] на утриманні батька [PERSON] , необхідні для документального оформлення одноразової грошової допомоги, визначеної постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Оскільки малолітній [PERSON] позбавлений можливості подати документи на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю батька [PERSON] , на утриманні якого він перебував, так як для цього необхідно надати рішення суду, що підтверджує факт перебування на утриманні загиблого. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Представника заінтересованої особи Рівненського об`єднаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо задоволення заяви не висловив. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З огляду на те, що заявниця [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , запис про батька у Книзі реєстрації народжень був зроблений за її вказівкою, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію ародження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вбачається, що сім`я [PERSON] складається з чотирьох осіб. На момент обстеження [PERSON] проживає з малолітнім сином. Двоє інших дітей, [PERSON] та [PERSON] , навчаються. Сім`я проживає у власному будинку, який вони прибдали з чоловіком [PERSON] (проживали без реєстрації шлюбу). До смерті чоловіка [PERSON] , сім`я проживала в повному складі та разом вела спільне господарство (а.с.12). Після повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, [PERSON] проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. [INFO] у війні з російськими окупантами загинув [PERSON] , який був військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду показали, що дійсно заявниця [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю, однак повторно шлюб не реєстрували. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] . [PERSON] виховував сина та матеріально його утримував. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Згідно статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до частин 2,4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19). Суд вирішує питання у сукупності,

Outcome: approved