Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 04.11.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 2623287000:03:002:0115 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3838 га, що розташована в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка 22.03.2016 склала заповіт, яким все своє майно та майнові права заповіла їй. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої ввійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований \~ \~ \~ \~ по [ADDRESS] , а також земельна ділянка з кадастровим номером 2623287000:03:002:0115 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3838 га, що розташована на території Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. 24.10.2022 приватним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Свідоцтво видано на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Крім того 24.10.2022 їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у неї як у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ з державною реєстрацією права власності за померлою на спадкове майно, а саме на зазначену земельну ділянку. У зв`язку з тим, що її мати за життя не отримала правовстановлюючого документа на земельну ділянку та не зареєструвала право власності на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так відповідно до рішення Спаської сільської ради Коломийського району затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку, а 13.01.2020 вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер. За повідомленням Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 19.10.2022, державний акт на право приватної власності на землю, що розташована на території Спаської сільської ради, виданий [PERSON] , зареєстрований в Книзі реєстрації актів державних актів Спаської сільської ради від 11.09.2002 №1204 на підставі рішення ІV cесії 4 демократичного скликання Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 11.09.2002 в архіві відділу відсутній. Зазначає, що її мати за життя так і не отримала правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку та не зареєструвала право власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на норми ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст. ст. 125, 126, 152 Земельного кодексу України Нижньовербізька сільська рада відзиву на позов не подавала. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Суд ухвалою від 08.11.2022 відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до Нижньовербізької сільської\~ради та призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 13.12.2022 суд задовольнив клопотання [PERSON] та витребував у відповідача матеріали, на підставі яких [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,3838 га з кадастровим номером 2623287000:03:002:0115; а також витребував у третьої особи належним чином завірену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі яких [PERSON] передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2623287000:03:002:0115; витребував матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 11.01.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд за її відсутності, заявлені позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник Нижньовербізької сільської ради для участі в судовому засіданні не прибув, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просив винести рішення відповідно до наявних матеріалів справи. Представник третьої\~особи для участі в судовому розгляді не з`явився, надали суду пояснення, в яких зокрема просили проводити судовий розгляд за їх відсутності. Зазначили, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Так з матеріалів справи вбачається, що згідно рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] передано у власність спірну земельну ділянку, однак остання за життя правовстановлюючого документа не отримала та не зареєструвала право власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав. Крім того зауважили, що якщо спадкоємець не набув право власності на земельну ділянку згідно із ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутись до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до положень ч. 3 ст.\~211 та ст. 223 ЦПК України. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив розглядати справу у відсутність представників відповідача та третьої особи, а також позивача. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Згідно Довідки Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 10.01.2020 №22 [PERSON] на підставі записів погосподарської книги № 5, особовий рахунок № [NUMBER] , є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , за яким обліковано 1,1239 га земельної ділянки із якої, зокрема, 0,3838 га для ведення підсобного селянського господарства (пай) на підставі рішення Спаської сільської ради від 11.09.2002. Як вбачається з Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] за межами населеного села Спас на території Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, її виготовлено ФОП [PERSON] за заявою [PERSON] щодо земельної ділянки площею, 0.3838 га. З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.01.2020 №НВ-2609403582020 слідує, що в кадастрі значиться земельна ділянка з номером 2623287000:03:002:0115, розташована у с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області, площею 0,3838 га. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена 13.01.2020 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 04.01.2020, виготовленої ФОП [PERSON] . Інформація про право власності на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відсутня. Рішенням від 26.02.2020 № 967-33/2019 Спаська сільська рада за заявою [PERSON] затвердила технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3838 га. Також вказаним рішенням земельну ділянку з кадастровим номером 2623287000:03:002:0115 площею 0,3838 га передано у власність [PERSON] та зазначено про необхідність реєстрації права власності у відповідних компетентних органах. У листі від 19.10.2022 № 0-9-0.331-2507/0/2-22 ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області повідомило нотаріуса, що в архіві відділу №3 Управління надання адміністративних послуг ГУ державний акт на право приватної власності на землю на території Спаської сільської ради, виданий [PERSON] , відсутній. Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.06.1957 слідує, що позивач є дочкою спадкодавця [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 13.08.2013, унаслідок укладення шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За життя [PERSON] склала заповіт від 22.03.2016, посвідчений секретарем Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, яким все своє майно, майнові права та обов`язки, які належали їй на момент складання заповіту і які належатимуть їй у майбутньому заповіла позивачу [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2021. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №31/2022, заведеної після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорець М.В., інші спадкоємці крім позивача відсутні. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач звернулась 26.05.2022. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2022, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3838 га, що розташована на території Спаської сільської ради. Постанова обґрунтована відсутністю правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку та реєстрації права власності за спадкодавцем. ІV. Оцінка Суду. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України (перша черга спадкоємців) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який отримав спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Згідно з п. «Г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Земельний кодекс України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (2020 рік), встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (ст. 126 ЗК України). \~Державна реєстрація\~земельних ділянок\~здійснюється за\~заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (ч. 3 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI). У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV). Разом із тим, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі №623/633/17, від 25.03.2020 у справі №158/1672/17, від 17.04.2019 у справі №723/1061/17, від 29.08.2019 у справі №554/1195/17, від 04.11.2020 у справі№545/1631/19 та від 24.12.2021 у справі №343/1341/20, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З матеріалів справи відомо, що спадкодавець, мати [PERSON] [PERSON] звернулась за життя до органу місцевого самоврядування із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Органом місцевого самоврядування заяву [PERSON] задоволено та затверджено технічну документацію із землеустрою, передано у власність земельну ділянку. [INFO] [PERSON] померла та не встигла завершити процедуру приватизації, оскільки набуте нею право власності відповідно до правил Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєструвала, про що свідчить відсутність відомостей щодо власника спірної земельної ділянки у Держаному земельному земельному кадастрі. Таким чином спадкоємець [PERSON] має\~право на завершення приватизації земельної ділянки, розпочатої спадкодавцем, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. На підставі викладеного,

Outcome: approved