Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Гарбазей Д.О. звернулася до суду з позовом Центрального відділу ДВС у м.Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ), ГУ ДПС України у Черкаській області, ГУ ПФУ в Черкаській області про зняття арешту з майна та виключення запису з реєстру боржників. В обґрунтування позову зазначає, що 18.02.1984 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно - 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] . Також позивач зазначив, що син померлого подав заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. Звернувшись, після спливу шестимісячного терміну, до нотаріуса для прийняття спадщини після померлого, було встановлено, що на все майно належне померлому, в тому числі частину квартири, постановами державного виконавця накладено арешти та оголошена заборона на відчуження. Також, внесено відомості про боржника [PERSON] до Єдиного реєстру боржників. Центральним відділом ДВС у м.Черкаси відмовлено у наданні будь-якої інформації про боржника [PERSON] , в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки арешт майна порушує її права, як власника - спадкоємця, який прийняв спадщину. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 серпня 2022 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 05.09.2022 року відповідачем ГУ ПФУ в Черкаській області, через електронний суд, подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили визнати ГУ ПФУ в Черкаській області неналежним відповідачем у даній справі. 12.09.2022 року відповідачем Центральним ВДВС у м.Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позову, оскільки Центральний ВДВС у м.Черкаси є неналежним відповідачем у даній справі. В судове засідання позивач та представник позивача - адвокат Гарбазей Д.О. не з`явилися. До початку розгляду справи по суді адвокат надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив про задоволення позову з викладених підстав. Представник Центрального ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Києва) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів справи, при прийнятті рішення по справі поклався на розсуд суду. Представники відповідачів ГУ ДПС України у Черкаській області, ГУ ПФУ в Черкаській області в судове засідання не з`явилися. Про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з Свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1997 року, виданого Органом приватизації Придніпровського райвиконкому, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63.7 кв.м., на праві приватної спільної сумісної власності, в рівних частках, належить: - [PERSON] ; - [PERSON] ; - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] , заведена спадкова справа № 73/2021 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою М.Ю.. Відповідно до заяви від 19 жовтня 2021 року №156 [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвої М.Ю. про прийняття спадщини, після померлого чоловіка [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за усіма підставами, що залишилася після смерті [PERSON] , на користь [PERSON] , що підтверджується копією заяви від 22 жовтня 2021 року №161, перевірену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою М.Ю.. З постанови старшого державного виконавця Центрального ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Гайдай Т.О. від 29.08.2017 року вбачається, що виконавчий документ про стягнення з [PERSON] на користь ДПІ у м.Черкаси боргу в сумі 18304.35 грн., повернуто стягувачу - ДПІ м.Черкаси ГУ ДФС Черкаській області. Відповідно до постанови старшого державного виконавця Центрального ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Головко М.В. від 15.02.2019 року виконавчий документ про стягнення [PERSON] на користь ГУ ДФС у Черкаській області недоїмки в сумі 10684.74 грн., повернуто стягувачу - ГУ ДФС Черкаській області. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №308859621 від 02.09.2022 Державним реєстратором Черкаського міського управління юстиції Умріхіним Р.С. зареєстровано обтяження на нерухоме майно [PERSON] , в межах суми 4572.42 грн., підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 49977070, виданий 28.01.2016, Видавник Центральний ВДВС ЧМУЮ, номер запису про обтяження 13308771. Також, відповідно до актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна: номер запису про обтяження 13434794, державний реєстр ЧМУЮ у черкаській області Носок Л.М. , підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 50171301, виданий 15.02.2016, Видавник Центральний ВДВС ЧМУЮ, все нерухоме майно в межах суми 18304.15 грн. Крім того, згідно з відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - тип обтяження : арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11751420, зареєстровано 21.10.2011 14:24:33 за №11751420 реєстратором: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 29391445, 18.10.2011, Центральний ВДВС ЧМУЮ, невизначене майно,все майно [PERSON] . Згідно отриманих пошукових даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 10.08.2022 відкритих виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] на виконанні у Центрального ВДВС м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебувають. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404) у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч.2 ст. 40 Закону №1404). Державним виконавцем при закінченні виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не зняв арешт з майна [PERSON] .. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Арешт всього належного [PERSON] майна, створює позивачу перешкоду у здійсненні права на отриманні спадщини та на користування та розпоряджання майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Що стосується позовної вимоги про виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника [PERSON] , то вказана вимога підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди . Згідно із ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 9 Закону №1404-VІІІ єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (ч.1). Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (ч.2). Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5). Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (ч.6). Відповідно до ч.7 ст.9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У свою чергу, пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п.1); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п.3); запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п.11). Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Так, згідно з п. 6, 7 розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1)про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників. З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 вбачається, що дійсно чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. Водночас суд відмічає, що, виходячи зі змісту Положення №2432/5 мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. У той же час, як встановлено судом, відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. При вирішені цієї вимоги спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Оскільки відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні, [PERSON] перестав бути боржником у розумінні Закону №1404-VІІІ. Як наслідок, відомості щодо [PERSON] мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників. На підставі наведеного, Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial