Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

13.10.2022 року позивачка у порядку ч.1 ст.28 ЦПК України звернулася до суду саме з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову зазначила, що дитина мешкає разом із позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає з моменту народження, окрім невеликих коштів та товарів повсякденного вжитку, які не задовольняють мінімальні потреби дитини в утриманні. Усі витрати по утриманню дитини несе позивачка. Домовитися з відповідачем про добровільну сплату аліментів не вдалося, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Разом із позовною заявою позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог (а.с.10). Ухвалою судді від 24 жовтня 2022 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду, виконано вимоги ст.178-180 ЦПК України, відповідача сповіщено про відкриття провадження за місцем реєстрації військової частини, де він проходить службу (а.с.14). Ухвалою суду від 21.11.2022 року провадження у справі було відкладено через неявку відповідача, щодо якого були відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання, здійснено повторний виклик відповідача за зареєстрованим його місцем проживання (а.с.17). Ухвалою суду від 20.12.2022 року провадження у справі було відкладено через першу неявку належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло жодних заяв щодо суті заявлених до нього вимог без поважних причин (а.с.23). У судове засідання сторони не прибули. Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.27), раніше подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Належним чином повідомлений відповідач у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.28-29) у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим судом встановлюється повторна неявка без поважних причин у судове засідання відповідача, що дозволяє суду у порядку ч.4 ст.223 ЦПК України розглянути справу по суті. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Справа розглядається у загальному порядку, оскільки позивачка згоди на заочний розгляд справи не надавала. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони по справі від позашлюбних відносин мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27.09.2016 року (актовий запис про народження №202 від 27.09.2016 року)(а.с.3). Дитина сторін по справі зареєстрована за місцем проживання разом із позивачкою [PERSON] з 17.09.2016 року, що підтверджується довідкою №3970 від 07.10.2022 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.40). Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи вказану справу по суті, суд зазначає, що реєстрації дитини з позивачкою і призвела до подачі до суду саме позовної заяви, а не заяви про видачу судового наказу, що відповідає усталеній судовий практиці, зокрема і даного складу суду. Судом встановлено, що доказів надання допомоги на дитину з боку відповідача не надано, тобто вимоги позивачки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. В той же час позивачка визначила розмір аліментів відповідно до вимог законодавства, які стосуються видачі судового наказу, що є мінімально визначеними обов`язковими вимогами для утримання дитини і саме відповідно до прохальної частини позовної заяви суд вказані вимоги задовольняє. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у тому числі на користь держави. На підставі зазначеного та

Outcome: approved