Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 лютого 2021 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 165; стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліментів на своє утримання у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною трьох років. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16 лютого 2021 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем однією сім`єю не проживають, відповідач проживає окремо від неї з дитиною. Спільне життя не склалося. У вихованні дитини відповідач участі не приймає, фінансово сім`ю не забезпечує. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим, у зв`язку з чим шлюбні стосунки фактично припинені. Відповідач зловживає спиртними напоями, поводить себе неадекватно, агресивний. Шлюб носить лише формальний характер, примирення є неможливе. Сім`я фактично розпалась. Збереження шлюбу суперечить не лише її інтересам, але і інтересам їх малолітнього сина, у якого при спогляданні на таку ситуацію порушується психіка та формується негативне відношення до батька. Дитина після розлучення буде проживати з позивачкою. У зв`язку із складним матеріальним становищем позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. Відповідач у добровільному порядку відмовляється виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини. Офіційно він не працює, однак дохід має, також в його приватній власності є транспортний засіб. Позивач судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Суд відповідно до положень ст.223 ЦПК України ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 16 лютого 2021 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 165 (а.с.6). Сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9) Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За приписами частини першої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 28.10.2022 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, позивачка має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved