Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

13 жовтня 2022 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до ТОВ «Везем Шиппінг» про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що восени 2021 року [PERSON] та [PERSON] , які є подружжям, зацікавились пропозицією підбору та продажу автомобіля із США за допомогою ТОВ «Везем Шиппінг». Позивачі неодноразово спілкувалась з менеджерами вказаної компанії телефоном, за допомогою додатка «Вайбер», а також отримували деяку інформацію від відповідача через додаток «Телеграм». Працівники ТОВ «Везем Шиппінг» пояснили, що за умов сплати за послуги підбору авто та авансового платежу за транспортний засіб, позивачам підберуть якісний автомобіль та доставлять його у найкоротший строк. Позивачам було запропоновано підписати спочатку Договір послуг № 217513, а потім також Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11009. Обидва договори датовані 10 грудня 2021 року. При цьому Договір послуг був направлений позивачам Новою поштою. [PERSON] його підписала та відправила назад відповідачу, заливши собі один примірник. Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11009 був направлений позивачам на адресу електронної пошти та погоджений сторонами. 09 грудня 2021 року з рахунку [PERSON] було сплачено на рахунок відповідача 16332,00 грн. за призначенням платежу: оплата за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу згідно договору 217513. 13 грудня 2021 року було обрано автомобіль VOLKSWAGEN JETTA SE 2013 (за іншими даними 2012) року випуску, VIN [NUMBER] . Деталі обговорювались позивачами та менеджерами відповідача телефоном та через додаток «Вайбер». 14 грудня 2021 року між [PERSON] та ТзДВ «Страхова компанія Бенєфіт» було укладено договір добровільного страхування вантажів саме щодо вказаного автомобіля. Наступного дня [PERSON] сплатила страховий платіж на виконання вказаного договору у розмірі 9408,00 грн. Також на виконання вже Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11009 від 10 грудня 2021 року позивачами було сплачено двома платежами: - 13.12.2021 суму у розмірі 109055,60 грн. (призначення платежу: оплата за куп. легк. автомобіля б/у VOLKSWAGEN JETTА, ід. № [NUMBER] 2012 p., об. 2500см, бензин. Р№11009-ВШ0131); - 04.02.2022 суму у розмірі 96209,70 грн. (переказ готівки за легкове авто, бу, марка - VOLKSWAGEN, модель - JETTA, інд.номер [NUMBER], 2012 p., об`єм двигуна 2500 см3, тип двигуна бензиновий). 20.01.2022 року, [PERSON] повідомили про номер контейнеру - [NUMBER] та очікувану дату прибуття 30.05.2022 у порт Клайпеда (Литва). Пізніше в усному порядку уточнили, що прибуття можливе навіть раніше - 08.05.2022. 13.05.2022 року позивачі звернулись до відповідача для з`ясування, чи прибуло авто. Однак менеджер повідомила, що вона більше не працює у компанії. На дзвінки і повідомлення відповідей позивачі більше не отримали. Автомобіль позивачам до цього часу не переданий. 28.07.2022 року на адресу відповідача було направлено адвокатський запит з приводу місця знаходження автомобіля та врегулювання спірних відносин сторін. Однак лист із запитом повернувся з відміткою «за закінченням терміном зберігання». 12 вересня 2022 року [PERSON] направила вимогу до відповідача про повернення коштів. Однак жодної відповіді отримано не було. За треком відстеження Укрпошти на дату подання позову, Лист Вимога знаходиться у точці видачі /доставки. На даний час ТОВ «Везем Шиппінг» не виконало своїх зобов`язань за вказаними договорами. На письмові та усні звернення відповідач не реагує. Відповідно до п. 1.6. Договору послуг № 217513 від 10 грудня 2021 року, строк поставки Товару визначається Сторонами відповідно до розумних термінів на здійснення поставки щодо аналогічних товарів, але не може перевищувати 6 місяців. Відповідно до п. 2.2. Договору послуг з метою виконання умов Договору для здійснення підбору, огляду та бронювання Виконавцем Замовник відповідно до виставленого Виконавцем рахунку здійснює оплату, що за домовленістю сторін становить 16260,00 грн., в тому числі ПДВ 2710,00 грн. на розрахунковий рахунок Виконавця, вказаний в Договорі, одразу з моменту укладення цього Договору. Відповідно до п. 2.3. Договору послуг якщо Замовник після отримання від Виконавця тексту даного Договору для його укладання здійснив оплату, зазначену в п. 2.2. Договору, вважається, що здійснення такої оплати є прийняттям Замовником пропозиції укласти Договір та Замовник вступив у договірні відносини з Виконавцем. Відповідно до п. 3.6. Договору послуг у разі неотримання Замовником Товару, за умови належного виконання ним зобов`язань згідно цього Договору, Виконавець повертає Замовнику повну суму платежів, отриманих від Замовника за даним Договором. Як зазначено вище, строк поставки автомобіля не може перевищувати 6 місяців (п. 1.6 Договору послуг). Тобто, строк поставки автомобіля минув 11 червня 2022 року. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, позивачі вважають, що мають право на стягнення з відповідача коштів на виконання обов`язку щодо повернення суми платежів за Договором послуг у розмірі 16332,00 грн., а також пені у розмірі 58305,24 грн. Розрахунок пені. Вартість послуг 16332,00 грн. Кількість днів прострочення станом на 07.10.2022 - 119 днів. Отже 3% * 16332,00 * 119 = 58305,24 грн. Відповідно до п. 1.1 Попереднього договору сторони ( [PERSON] та відповідач) зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний відповідачу транспортний засіб Марка: VOLKSWAGEN, модель: JETTA, Рік випуску: 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Відповідно до п. 2.1 Попереднього договору продаж транспортного засобу мав вчинятися між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 7574,00 Доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення Договору становить 205265,25 грн., у тому числі ПДВ 34210,87 грн., та сплачуватися позивачем [PERSON] в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача в національній валюті України - гривні згідно з офіційним курсом НБУ на дату виставлення рахунку. Відповідно до п. 2.2. Попереднього договору Сторони домовилися про такий порядок проведення розрахунків за цим Договором: 2.3. Сторона-2 сплачує в день підписання цього Договору Стороні-1 в якості завдатку першу частину суми вартості Транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони-1 в розмірі 4024,00 долари США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення Договору становить 109055,63 грн., у тому числі ПДВ - 18176,03 грн. 2.4. Наступні розрахунки за Транспортний засіб здійснюються Стороною-2 на розрахунковий рахунок Сторони-1 відповідно до виставлених нею рахунків, але не пізніше строку, встановленого в п. 1.2. цього Договору. Як зазначено вище, на виконання Попереднього договору позивачами було сплачено двома платежами: - 13.12.2021 суму у розмірі 109055,60 грн. (призначення платежу: оплата за куп. легк. автомобіля б/у VOLKSWAGEN JETTА, ід. № [NUMBER] 2012 p., об. 2500см, бензин. Р№11009-ВШ0131); - 04.02.2022 суму у розмірі 96209,70 грн. (переказ готівки за легкове авто, бу, марка - VOLKSWAGEN, модель - JETTA, інд.номер [NUMBER], 2012 p., об`єм двигуна 2500 см3, тип двигуна бензиновий). В обох випадках відповідач направляв позивачам відповідні рахунки. Однак, Основний договір так і не був укладений, а автомобіль так і не належить жодному з позивачів. Таким чином, позивач [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» уклали попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу від 10.12.2021. Волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Відповідно до умов попереднього договору позивач [PERSON] сплатила відповідачу грошові кошти у розмірі 7574,00 Доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення Договору становить 205265,25 грн., у тому числі ПДВ 34210,87 грн., які сторони визначили як завдаток (п. 2.3 Попереднього договору). Договір купівлі-продажу транспортного засобу Марка: VOLKSWAGEN, модель: JETTA, Рік випуску: 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] в строк до 30.04.2022, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання Попереднього договору. Тобто, сплачені позивачем відповідачу гроші в розмірі 7574 доларів США, є авансом в розумінні ст. 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу [PERSON] . Відповідач не виконав зобов`язання за укладеним з позивачем [PERSON] . Попереднім договором та у добровільному порядку не повернув грошові кошти позивачу. З огляду на зазначене вище, позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Везем Шиппінг» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-11009 (а.с. 13). Згідно з п. 1.1. - 1.2. попереднього договору, сторони зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - JETTA, рік випуску: 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , в строк до 30 квітня 2022 року. Відповідно до п. 1.3. попереднього договору, ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього договору, буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. Згідно з п. 1.5. попереднього договору, ТОВ «Везем Шиппінг» здійснила викуп транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження зі [PERSON] , яка жодних заперечень та претензій щодо викупу транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має. Згідно з п. 2.1. попереднього договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 7,574.00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 205,265.25 грн., у тому числі ПДВ - 34,210.87 грн. На підставі пунктів 2.2.-2.5. попереднього договору, сторони домовилися про такий порядок проведення розрахунків за цим договором: [PERSON] сплачує в день підписання цього договору ТОВ «Везем Шиппінг» в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок Товариства в розмірі 4,024.00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 109,055.63 грн., у тому числі ПДВ - 18,176.03 грн. Наступні розрахунки за транспортний засіб здійснюються [PERSON] на розрахунковий розрахунок Товариства відповідно до виставлених нею рахунків, але не пізніше строку, встановленого в п. 1.2. даного договору. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Розділом 3 попереднього договору визначений порядок переходу права власності на транспортний засіб. Згідно з положеннями розділу 4 попереднього договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 10 грудня 2021 року, і діє до 30 квітня 2022 року, або до укладання основного договору. Судом встановлено, що 09 грудня 2021 року в процесі підбору відповідачем авто необхідного для позивача [PERSON] , позивачем [PERSON] було сплачено відповідачу кошти в розмірі 16 332 грн. 00 коп., що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А1786939264С6628 від 09 грудня 2021 року (а.с. 12). 13 грудня 2021 року позивач [PERSON] сплатила відповідачу в якості задатку першу частину вартості транспортного засобу 4,024.00 доларів США (109,055.63 грн.), що підтверджується квитанцією № ПН11249 (а.с. 15). 04 лютого 2022 року позивач [PERSON] сплатила відповідачу решту суми за умовами попереднього договору в розмірі 96 209 грн. 70 коп., що підтверджується квитанцією № 60775887 від 04 лютого 2022 року (а.с. 17). Таким чином, на виконання умов попереднього договору та договору послуг позивач [PERSON] сплатила відповідачу кошти в розмірі 221 597 грн. 30 коп. Судом встановлено, що позивач [PERSON] виконала свої зобов`язання по укладеному між сторонами попередньому договору купівлі-продажу транспортного засобу. Натомість відповідач не уклав з позивачем [PERSON] основний договір та не передав позивачу транспортний засіб. Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. В силу положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до абзацу 2 ч. 1, 2-3 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем 10 грудня 2021 року було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-11009. Відповідно до умов попереднього договору позивач [PERSON] сплатила відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 205 265 грн. 25 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель - JETTA, рік випуску: 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , в строк до 30 квітня 2022 року, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем [PERSON] та відповідачем не був укладений. Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору, то передана позивачем [PERSON] відповідачу сума коштів в розмірі 205 265 грн. 25 коп. є авансом в розумінні ст. 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду України від 18.02.2009 у справі №6-23108св08, у постановах Верховного Суду України від 25.09.2012 у справі №6-82цс13, від 13.02.2013 у справі №6-176цс12 та у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 №461/5297/16-ц, від 17.06.2021 у справі №711/5065/15-ц. Згідно положень статей 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов в частині позовних вимог позивача [PERSON] таким, що підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] авансовий платіж за Попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-11009 від 10 грудня 2021 року у розмірі 205 265 грн. 25 коп. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] щодо стягнення з ТОВ «Везем Шиппінг» на його користь коштів в рахунок повернення суми платежів за Договором послуг № 217513 від 10 грудня 2021 року у розмірі 16 332 грн. 00 коп., а також пеню у розмірі 58 305 грн. 24 коп., суд виходив з наступного. Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між позивачем [PERSON] (замовник) та відповідачем ТОВ «Везем Шиппінг» (виконавець) було укладено договір послуг № 217513, відповідно до умов якого замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу (а.с. 9-10). Відповідно до п. 2.2. Договору послуг, з метою виконання умов Договору для здійснення підбору, огляду та бронювання виконавцем замовник відповідно до встановленого виконавцем рахунку здійснює оплату, що за домовленістю сторін становить 16 260 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 2.710,00 грн. на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний в Договорі, одразу з моменту укладення цього договору. 09 грудня 2021 року на виконання вимог п. 2.2. Договору послуг № 217513, в процесі підбору відповідачем авто необхідного для позивача [PERSON] , позивачем [PERSON] було сплачено відповідачу кошти в розмірі 16 332 грн. 00 коп., що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А1786939264С6628 від 09 грудня 2021 року (призначення платежу: оплата за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу згідно договору № 217513) (а.с. 12). Суд звертає увагу на те, що хоч і вказані кошти у розмірі 16 332 грн. 00 коп. були сплачені позивачем [PERSON] , однак вони були сплачені на виконання вимог Договору послуг № 217513, який був укладений між відповідачем та дружиною позивача [PERSON] - [PERSON] , а тому суд вважає, що вказана сума є такою, що сплачена від імені позивача [PERSON] , оскільки саме вона являється стороною вищезазначеного договору. І тому саме позивач [PERSON] має звертатись до суду з вимогою про стягнення вказаної суми на її користь, як учасника договірних правовідносин, а не на користь її чоловіка, яким такі кошти були сплаченні на виконання умов договору, який був укладений зі [PERSON] . Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на вказане, суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] кошти в рахунок повернення суми платежів за Договором послуг № 217513 від 10 грудня 2021 року у розмірі 16 332 грн. 00 коп., а також пеню у розмірі 58 305 грн. 24 коп., в рамках даного провадження, оскільки нею такі вимоги не ставились перед судом. За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] коштів в рахунок повернення суми платежів за Договором послуг № 217513 від 10 грудня 2021 року у розмірі 16 332 грн. 00 коп., а також пеню у розмірі 58 305 грн. 24 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] авансового платежу за Попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-11009 від 10 грудня 2021 року у розмірі 205 265 грн. 25 коп., то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 2 052 грн. 65 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач [PERSON] була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. Також, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] , то згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати в цій частині слід віднести на рахунок держави, оскільки останній був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: partial