Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат посилаючись на те, що з 25.10.2003 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2012 року у справі № 2-5443/11 шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2021 року у справі № 755/12667/21 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Донька [PERSON] , яка вже повнолітня, проживає разом з нею, та навчається на 3 курсі в Київському фаховому коледжі туризму та готельного господарства на факультеті готельно-ресторанна справа, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Крім того, донька навчалася в професійно-технічному навчальному закладі «Дніпровський РСТК ТСОУ» з 25.05.2022 року по 08.08.2022 року, де розмір оплати за навчання складав 12 500,00 + 6 000,00 (паливно-мастильні матеріали) = 18 500,00 грн. Окрім того, в 2022 році стан доньки погіршився, вона не раз перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні, що потягло додаткові витрати на аналізи, ліки та проведення обстеження, які складають 28 038,50 грн. Донька не працює, перебуває на її повному утриманні. Відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. У зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000,00 грн., та додаткові витрати в сумі 14 019,35 грн. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 08.09.2022 року. 09.09.2022 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 12.09.2022 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані позивача. 13.09.2022 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Ухвалою від 14.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 14.12.2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву. 29.12.2022 року зареєстровано відповідь на відзив. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що 25.10.2003 року сторони уклали шлюб, від якого мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . 03.02.2012 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення (справа № 2-5443/11) яким розірвав шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2021 року (справа № 755/12667/21) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину до повноліття дітей. Встановлено, що [PERSON] стала повнолітньою [INFO] року. З матеріалів справи установлено, що [PERSON] з 01.09.2019 року є студенткою Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства, форма навчання - денна, термін навчання - по 30.01.2023 року. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 5 000,00 грн. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.ст. 199-200 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23 років, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України. Законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 5 000,00 грн. Розмір обумовлює тим, що дитина продовжує навчання, не працює та потребує матеріального утримання. Відповідач заперечує в стягненні з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з тих підстав, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, дружину, яка в декретній відпустці та непрацездатних батьків. Крім того, з нього стягуються аліменти на утримання сина від першого шлюбу, та він не отримує доходів, хоча і являється учасником ряду товариств. Виходячи із засад розумності та справедливості, та наданих документів, суд вважає, що вимога щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини підлягає задоволенню частково, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини доходів до закінчення навчання. Доказів неможливості сплачувати аліменти на дитину відповідач не надав. При визначенні розміру аліментів судом враховано наявність у відповідача трьох неповнолітніх дітей, один з яких являється сином позивача. Посилання відповідача на утримання непрацездатних батьків суд не враховує, оскільки дане твердження не доведено належними доказами. В частині стягнення додаткових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В Постанові від 13.09.2017 року Верховний Суд України зазначив про те, що згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у справах №№ 127/16614/15-ц, 272/118/17, 2-1161/11, 666/5055/15-ц, 759/328/17. Позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 14 019,35 грн., що являється половиною від 28 038,50 грн. Кошти витрачено на доньку в той час, коли вона була неповнолітня. Дана сума включає в себе 18 500,00 грн. сплачені позивачем на рахунок «Дніпровський РСТК ТСОУ» з 25.05.2022 року по 08.08.2022 року, де розмір оплати за навчання складав 12 500,00 грн. та 6 000,00 грн. (паливно-мастильні матеріали). За вказаний період [PERSON] проходила навчання за програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В». Враховуючи те, навчання з підготовки водіїв транспортних засобів не являється додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України, в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відсутні підстави і для стягнення з відповідача коштів у розмірі 4 769,25 грн. (половина від суми 9 538,50 грн.) за лікування дитини, оскільки позивачем не надано доказів того, що саме нею дані кошти були сплачені. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial