Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Представниця позивачки звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] величину втрати товарної вартості автомобіля Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 21890,47 грн.; витрати на складання Звіту № 199-21 у сумі 2500,00 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 908,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 30 червня 2021 року по пр-ту Миру в м. Миколаєві сталося ДТП. На [PERSON] було складено протокол ДПР18 № 407060. [PERSON] свою вину в ДТП на місці пригоди визнав. 23 вересня 2021 року Центральним районним судом м. Миколаєва [PERSON] було визнано винним в ДТП. [PERSON] замовила за власні кошти незалежну оцінку про визначення вартості розміру матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП власнику автомобіля Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно звіту № 199-21, вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] на дату ДТП 30.06.2021 становить 46624,15 грн. з урахуванням ПДВ в запчастинах. Вказаний автомобіль відремонтовано за 24624,20 грн. Часткову вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, позивачці сплатило МТСБУ у сумі 22540,00 грн. Позивачка зверталася до відповідача з претензією щодо виплати величини втрати товарної вартості автомобіля, проте, відповіді, станом на теперішній час, так і не отримано. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3,5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», реалізує право вимоги, шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так як позивачем не доведено, що сума матеріального збитку перевищує суму страхових виплат, то необхідно відмовити позивачу в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача [PERSON] . Величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку. Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. З матеріалів, які надіслані позивачем відповідачу, не вбачається реальної оцінки спричиненої матеріальної шкоди з урахуванням втрати товарної оцінки спричиненої матеріальної шкоди з урахуванням втрати товарної вартості, а лише розраховується така втрата, тобто дослідження ВТВ є неповним та сумнівним. Позивачем не надано перелік частин транспортного засобу, які мінялися чи фарбувалися. Від представника МТСБУ надійшли пояснення по справі, відповідно до яких просить врахувати викладені у них обґрунтування при прийнятті рішення по справі. Зазначає, що з позовної заяви вбачається, що 30.06.2021 у м. Миколаєві мала місце ДТП за участі транспортного засобу марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , в результаті чого вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2021, винним у вказаній ДТП визнано водія [PERSON] . З`ясувавши про відсутність у винуватця ДТП полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власником пошкодженого автомобіля подано до МТСБУ повідомлення про ДТП та заяву про здійснення регламентної виплати. МТСБУ здійснило на користь потерпілої особи регламентну виплату на загальну суму 22\~540,00 грн. , а отже, виконало вимоги закону у повному обсязі. Ухвалою суду від 09.12.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 10.01.2022, пояснення на позовну заяву МТСБУ повернуто без розгляду. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власників наземного транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER] не застрахована на підставі п. 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 30 червня 2021 року близько 13:10 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки "Daewoo Lanos" реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в м. Миколаєві по пр. Миру в районі буд. №2 в напрямку вул. Будівельників та в порушення п.п. 2.3 "б", 12.1, 13.1\~Правил дорожнього руху\~України проявив неуважність до дорожньої обстановки та особливостей її змін, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки "Toyota C-HR Hybrid" реєстраційний номер [NUMBER] , який в цей час зупинився попереду в попутному напрямку. В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2021, [PERSON] \~визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі\~850\~(вісімсот п`ятдесят) грн.. Частина 4\~ст. 82 ЦПК України\~вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Власником транспортного засобу Toyota\~C-HR,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 30 червня 2021 року, з метою визначення вартості матеріального збитку, [PERSON] звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Згідно Звіту № 199-21 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] від 14.08.2021, вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП 30.06.2021 становить 46\~624,15 грн., з урахуванням ПДВ в запчастинах. Вартість відновлювального ремонту дорівнює 24\~733,68 грн. (з урахуванням ПДВ в запчастинах). Величина втрати товарної вартості, становить 21890, 47 грн. 25 серпня 2021 року [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] , вартість авто товарознавчого дослідження матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією № Р24А1466695904С5358 від 25.08.2021. Як вбачається з Акта виконаних робіт № НФ-0004539 від 12.11.2021, [PERSON] сплатила за ремонт автомобіля Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] у загальному розмірі 24624,20 грн. Порядок страхового відшкодування шкоди, нанесеної забезпеченим транспортним засобом регулюється\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі -\~Закон №1961-IV). Відповідно до п. 9.1.\~ст. 9 Закону №1961-IV\~страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 22.1.\~ст. 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Позивачка в своєму позові зазначає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, 12 жовтня 2021 року здійснило виплату у розмірі 22540,08 грн. 26 серпня 2021 року [PERSON] на адресу [PERSON] направлено претензію про відшкодування величини витрат товарної вартості автомобіля Toyota C-HR, реєстраційний номер [NUMBER] у загальному розмірі 21\~890,47 грн. +2500 вартість за складання звіту + 3000,00 грн. витрати на послуги адвоката. Станом на теперішній час, відповідачем не здійснено жодної виплати. Відповідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1\~ст. 599 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п`ятою\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків. Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ. Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Відповідно до\~ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. В свою чергу,\~статтею 32 Закону №1961-IV\~встановлені випадки, коли страховиком шкода не відшкодовується. Так, згідно п.32.7 ч .1\~ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Системний аналіз п.32.7 ч.1\~ст.32 закону №1961-IV,ст.22, абз.3 п.3ч.1 ст.988, ст ст.1166,\~1187,1194 ЦК, пп.1.6,8.6,8.6.1,8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17). При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.\~\~ Правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність винного водія застрахована, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). Верховний Суд у постанові у справі № 522/15636/16-ц зазначив, що виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,\~\~Законом\~\~№ 1961-IV\~\~покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим\~Законом\~і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від\~\~14 серпня 2019 року у справі № 344/3008/17 (провадження № 61-26423св18), від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 709/370/20 (провадження № 61-16320св20). Згідно пункту 36.2\~\~статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 22540,00 гривень. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. За результатом встановлення фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, суд приходить до висновку, що позивачем не надано перелік частин транспортного засобу, які мінялись чи фарбувались. Крім того, позивачка не просить суд стягнути з відповідача на її користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка нею одержана від страховика, а просить стягнути з відповідача величину втрати товарної вартості автомобіля. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed