Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «ГОУФІНГОУ», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог», про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що в березні 2020 року на її адресу - [ADDRESS] , від відповідача ТзОВ «ГОУФІНГОУ» надійшло повідомлення про виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020, який ніби-то було укладено між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ». Зазначає, що вона вказаного кредитного договору не оформляла, коштів не отримувала. З 2016 року вона проживає та працює в США, приїжджаючи в Україну тільки інколи і то не більше як на 1 місяць. В черговий раз вона поїхала до США в лютому 2019 року і в 2020 році в Україну взагалі не поверталася, повернулася тільки в червні 2021 року, що підтверджується копією паспорта для виїзду громадян України за кордон, а також копією листа Державної прикордонної служби України від 09.11.2021 № 91-4340320/0/15-24 вих., згідно якого вона перетинала державний кордон України на виїзд 02.02.2019, а на в`їзд в Україну - 05.06.2021. В зв`язку з цим вона 20.04.2020 звернулася з повідомленнями про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до ГУНП в Івано-Франківській області та прокуратури Івано-Франківської області, надіславши відповідні повідомлення на офіційні електронні адреси цих установ. В подальшому, у серпні 2020 року, у вересні 2020 року, у листопаді 2020 року, у грудні 2020 року на її адресу - [ADDRESS] , від відповідача ТзОВ « ГОУФІНГОУ» надійшли листи з вимогою про повернення боргу за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020, які були вручені членам її родини. В березні 2021 року на її адресу - [ADDRESS] , від ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» надійшов лист вимогою про повернення боргу ТОВ «ГОУФІНГОУ» за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020. Із вказаного листа вбачається, що повноваження по стягненню заборгованості за договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020 було передано до ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» згідно Договору доручення № ГФГ-1 від 02.11.2020. Її представником до ТОВ «ГОУФІНГОУ» 04.08.2020 було надіслано адвокатський запит з проханням: 1.Надати інформацію про те: 1)на підставі яких документів ТОВ «ГОУФІНГОУ» уклала 03.02.2020 кредитний договір за №2376118944/230593 з людиною, яка представилася [PERSON] ; 2)в який спосіб - особистої явки позичальника чи в режимі оn-linе було укладено вказаний вище договір; 3)якщо договір № 2376118944/230593 від 03.02.2020 з особою, яка представилася [PERSON] , було укладено оn-linе - які засоби зв`язку при цьому було використано позичальником, зазначити їх номер - для телефону, чи електронну пошту, якщо було використано її зазначити ІР-адресу за можливості; 4)яким чином було проведено перевірку особи позичальника та його документів; 5)на чиє ім`я, на який саме рахунок, в якому банку та коли було переказано кредитні кошти. 2.Надати копію заяви-анкети позичальника на отримання кредиту. 3.Надати копію кредитного договору за № 2376118944/230593 від 03.02.2020. Із відповіді на вказаний адвокатський запит вбачалося, що між Товариством та гр. [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту від 03.02.2020 № 2376118944/230593 на суму 2500 грн. строком на 16 днів; що виплата була здійснена 03.02.2020 на банківську картку: № [NUMBER] ; що вхід до особистого кабінету здійснювався з наступних ІР-адрес: [NUMBER] ; що договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства; що під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства клієнт надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів Кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки; що договір укладався відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що примірник кредитного договору був наданий клієнту в його особистому кабінеті на сайті Товариства. Із Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 2376118944/230593 від 03.02.2020 вбачається, що під час укладення вказаного договору особою, яка представилася як [PERSON] , було використано її персональні дані: паспортні дані та адресу місця проживання; що гроші було надіслано на рахунок: [NUMBER], що було використано цифровий підпис: R69221. При цьому, в такому договорі відсутня дата народження позивачки, її ідентифікаційний код, а також - номер телефону, на який було надіслано одноразовий цифровий підпис (ідентифікатор) R69221. Із анкетних даних, які долучено до Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 2376118944/230593 від 03.02.2020 вбачається, що підчас укладення оспорюваного договору особою, яка представилася як [PERSON] , також було використано її дату народження, ідентифікаційний код та номер телефону: [NUMBER] , ІР-адресу: [NUMBER] .; що кошти було переказано через платіжну систему РLAТON (належить ТОВ Платежі Онлайн»). Однак вона жодних заявок на сайті відповідача ТОВ «ГОУФІНГОУ» про отримання кредиту не залишала, жодних анкет на сайті відповідача ТОВ «ГОУФШГОУ» не заповнювала, нікого на оформлення такого кредиту не уповноважувала, не робила жодних дій, які б підтверджували її наміри щодо отримання позики у відповідача ТзОВ «ГОУФІНГОУ», не вела жодної переписки з цим відповідачем, не спілкувалася з представниками цього відповідача з приводу отримання коштів у позику. Оспорюваний кредитний договір № 2376118944/230593 03.02.2020 було укладено без її участі, без її волі, без її відома не встановленою особою. Про існування такого договору вона дізналася тільки після надходження вимоги від відповідача ТзОВ «ГОУФІНГОУ» про погашення заборгованості за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020, яке працівником відділу поштового зв`язку було вручено членам її родини вперше в березні 2020 року. Також вона жодних карток у банку для отримання коштів від ТОВ ГОУФІНГОУ» не оформляла і коштів від ТОВ «ГОУФІНГОУ» не отримувала. Їй невідомо про те, кому належить картка з номером [NUMBER] , в якому банку її відкрито і на чиє ім`я, де і в кого ця картка знаходилася станом на 03.02.2020, в кого вона знаходиться на даний час, хто і коли знімав з неї кошти, надані відповідачем ТОВ «ГОУФШГОУ». Із копії листа ТОВ «Платежі онлайн» № 46/11/21 від 17.11.2021, надісланого на ухвалу Надвірнянського районного суду від 02.11.2021 у справі № 348/1425/21 у справі за її позовом до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту № 00785-02/2020 від 03.02.2020 вбачається, що інформацію про повний номер платіжної картки мають банки-емітенти, а із додатку до вказаного листа ТОВ «Платежі онлайн» вбачається, що банком-емітентом кратки [NUMBER] є СОИСОRD ВАNK (АТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД»). Мобільним номером [NUMBER] вона не користується орієнтовно з 2016 року, а станом на 03.02.2020 взагалі перебувала за межами України, тому жодних sms-повідомлень з цифровим підписом від відповідача ТОВ «ГОУФІНГОУ» на цей номер не отримувала, яка особа його тримала - їй невідомо. Разом з тим, із копії листа ПрАТ «Київстар» від 11.11.2021 вих. № 14161/3/КТ вбачається, що базові станції ПрАТ «Київстар», які обслуговували номер мобільного телефона [NUMBER] в період з 02.02.2020 по 04.02.2020, знаходилися в Дніпровському районі м. Київ. Оскільки вона з 2016 регулярно їздила в США і тривалий час номером телефону [NUMBER] не користувалася, його було передано іншій особі. Оскільки станом на 03.02.2020 вона перебувала за кордоном (в США), то вона фізично не могла використати номер телефону українського оператора [NUMBER] для отримання sms-повідомлення з одноразовим цифровим підписом, тим більше, що базова станція, яка обслуговвувала вказаний номер мобільного телефону, знаходилася на той момент в м. Київ. Інформація про неї разом з її паспортними даним та РНОКПП перебувала в Українському бюро кредитних історій в зв`язку з тим, що в 2013 році вона брала в АТ КБ «ПриватБанк» кредит, який погасила в повному обсязі в 2015 році. Вважає, що особа, яка представилася іменем [PERSON] , і використала її персональні дані, всю інформацію про позивачку отримала із сайту Українського бюро кредитних історій, скориставшись номером мобільного телефона [NUMBER] , яким вона не користувалася з 2016 року, і інформацією про дату її народження позивачки, висвітлену нею по недосвідченості у соцмережі Fасеbооk. Також зазначає, що 03.02.2020 на її ім`я невстановленою особою було оформлено 3 кредитні договори : у ТОВ «ІНВЕСТРУМ», у ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», та у ТОВ «ГОУФІНГОУ». При цьому дані кредитні договори були оформлені з використання одного й того ж номера мобільного телефону : [NUMBER] , однієї і тієї ж ІР-адреси: [NUMBER] .; кошти було переказано через одну й ту ж платіжну систему РLATON на одну й ту ж банківську картку: [NUMBER] . Крім того договори про надання фінансового кредиту у ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та у ТОВ «ГОУФІНГОУ» мають практично одинакові номери: договір № 2376118944/230593 від 03.02.2020 - у ТОВ «ГОУФШГОУ», та № 2376118944/480098 від 03.02.2020 - у ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група». В даний час в провадженні Надвірнянського районного суду вже перебуває справа за позовом [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту № 00785-02/2020 від 03.02.2020, позов до ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про визання недійсним договору фінансового кредиту № 2376118944/480098 від 03.02.2020 буде нею подано. З наведеного вбачається, що в суду є всі підстави для визнання договору про надання фінансового кредиту № 2376118944/230593 від 03.02.2020 недійсним. У зв`язку з відсутністю її волевиявлення на укладення кредитного договору, про який вона дізналась після їх оформлення невідомою особою, яка заволоділа її персональними даними, в суду наявні підстави для визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту № 2376118944/230593 від 03.02.2020. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 2376118944/230593 від 03.02.2020, укладений між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та особою, яка представилась [PERSON] . Також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТзОВ "ГОУФІНГОУ" в судове засідання також не з"явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки представник відповідача не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2022 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.05.2022 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 04.03.2020 за № 806168 на адресу позивача [PERSON] - [ADDRESS] , відповідачем ТОВ «ГОУФІНГОУ» направлено повідомлення про виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020, який було укладено між та ТОВ «ГОУФІНГОУ» та особою, яка представилась [PERSON] , що підтверджується копією такого листа (а.с. 15). З 2016 року позивачка [PERSON] проживає в США. В черговий раз [PERSON] поїхала до США в лютому 2019 року та повернулася в Україну в червні 2021 року. Наведена обставина підтверджується копією паспорта [PERSON] для виїзду громадян України за кордон з відповідними відмітками, а також копією листа Державної прикордонної служби України від 09.11.2021 № 91-4340320/0/15-24 вих., згідно якого [PERSON] перетинала державний кордон України на виїзд 02.02.2019, а на в`їзд в Україну - 05.06.2021 (а.с. 16-19). 20.04.2020 позивач [PERSON] звернулася з повідомленнями про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та прокуратури Івано-Франківської області, надіславши відповідні повідомлення на офіційні електронні адреси цих установ, що підтверджується копіями повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інформацією з електронної пошти [PERSON] про надіслання таких повідомлень 20.04.2020 (а.с. 24-27). В подальшому, у серпні 2020 року, у вересні 2020 року, у листопаді 2020 року, у грудні 2020 року на адресу позивачки [PERSON] - [ADDRESS] , від відповідача ТОВ «ГОУФІНГОУ» надійшли листи з вимогою про повернення боргу за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020, які були вручені членам її родини, що підтверджується копіями листів ТОВ «ГОУФІНГОУ» від 04.08.2020 №806168, від 04.09.2020 №806168, від 04.11.2020 №806168, копією листа за грудень 2020 року (а.с. 28-35). В березні 2021 року на адресу позивачки [PERSON] - [ADDRESS] , від ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» надійшов лист вимогою про повернення боргу ТОВ «ГОУФІНГОУ» за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020. Із вказаного листа вбачається, що повноваження по стягненню заборгованості за договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020 було передано до ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» згідно Договору доручення № ГФГ-1 від 02.11.2020 р. Наведена обставина підтверджується копією листа ТОВ ПрімоКолект. Центр грошових вимог» від 25.03.2021 № 20403519 (а.с. 36-37). Представником позивача-адвокатом Гайтанюк М.М. до ТОВ «ГОУФІНГОУ» 04.08.2020 було надіслано адвокатський запит з проханням: 1.Надати інформацію про те: 1)на підставі яких документів ТОВ «ГОУФІНГОУ» уклала 03.02.2020 кредитний договір за №2376118944/230593 з людиною, яка представилася [PERSON] ; 2)в який спосіб - особистої явки позичальника чи в режимі оn-linе було укладено вказаний вище договір; 3)якщо договір № 2376118944/230593 від 03.02.2020 з особою, яка представилася [PERSON] , було укладено оn-linе - які засоби зв`язку при цьому було використано позичальником, зазначити їх: номер - для телефону, чи електронну пошту, якщо було використано її зазначити ІР-адресу за можливості; 4)яким чином було проведено перевірку особи позичальника та його документів; 5)на чиє ім`я, на який саме рахунок, в якому банку та коли було переказано кредитні кошти. 2.Надати копію заяви-анкети позичальника на отримання кредиту. 3.Надати копію кредитного договору за №2376118944/230593 від 03.02.2020 (а.с. 38-39). 11.08.2020 за Вих. № 61 аз ТОВ «ГОУФІНГОУ» надано відповідь на адвокатський запит, з якої вбачається, що між Товариством та гр. [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту від 03.02.2020 № 2376118944/230593 на суму 2500 грн. строком на 16 днів; що виплата була здійснена 03.02.2020 року на банківську картку: № [NUMBER] ; що вхід до особистого кабінету здійснювався з наступних ІР-адрес: [NUMBER] ; що договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства; що під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства клієнт надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів Кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки; що договір укладався відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що примірник кредитного договору був наданий клієнту в його особистому кабінеті на сайті Товариства (а.с. 40-41). Із Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 2376118944/230593 від 03.02.2020 вбачається, що під час укладення вказаного договору, особою, яка представилася як [PERSON] , було використано її персональні дані: паспортні дані та адресу місця проживання: що гроші було надіслано на рахунок: [NUMBER], що було використано цифровий підпис: R69221. При цьому, в такому договорі відсутня дата народження позивачки, її ідентифікаційний код, а також - номер телефону, на який було надіслано одноразовий цифровий підпис (ідентифікатор) R69221. Із анкетних даних, які долучено до Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №2376118944/230593 від 03.02.2020 вбачається, що підчас укладення оспорюваного договору, особою, яка представилася як [PERSON] , також було використано її дату народження, ідентифікаційний код та номер телефону: [NUMBER] , ІР-адресу: [NUMBER] .; що кошти було переказано через платіжну систему РLАТON (а.с. 42-47). З копії листа ТОВ «Платежі онлайн» № 46/11/21 від 17.11.2021, надісланого на ухвалу Надвірнянського районного суду від 02.11.2021 у справі № 348/1425/21 у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту № 00785-02/2020 від 03.02.2020 вбачається, що інформацію про повний номер платіжної картки мають банки-емітенти, а із додатку до вказаного листа ТОВ «Платежі онлайн» вбачається, що банком-емітентом кратки [NUMBER] є СОNСОRD ВАNK (тобто. АТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД») (а.с. 22-23). З копії листа ПрАТ «Київстар» від 11.11.2021 року вих. № 14161/3/КТ вбачається, що базові станції ПрАТ «Київстар», які обслуговували номер мобільного телефона [NUMBER] в період з 02.02.2020 по 04.02.2020, знаходилися в Дніпровському районі м. Київ (а.с. 20-22). 03.02.2020 на ім`я [PERSON] було оформлено 3 кредитні договори : у ТОВ «ІНВЕСТРУМ», у ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та у ТОВ «ГОУФІНГОУ». Дані кредитні договори були оформлені з використання одного й того ж номера мобільного телефону: [NUMBER] , однієї і тієї ж ІР-адреси: [NUMBER] .; кошти було переказано через одну й ту ж платіжну систему - РLATON (яка належить ТОВ «Платежі Онлайн») на одну й ту ж банківську картку: [NUMBER] . Договори про надання фінансового кредиту у ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та у ТОВ «ГОУФІНГОУ» мають практично одинакові номери: договір № 2376118944/230593 від 03.02.2020 - у ТОВ «ГОУФІНГОУ», та № 2376118944/480098 від 03.02.2020 року - у ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група». Наведена обставина підтверджується копіями договорів про надання фінансових кредитів ТОВ «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», та ТОВ «ГОУФІНГОУ» (а.с. 50-60). На адвокатські запити представника позивача-адвоката Гайтанюк М.М. ГУНП в Івано-Франківіській області та Надвірнянським ВП було надано відповіді, з яких вбачається, що звернення гр. [PERSON] розглянуте відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 61-69) Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того, статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. При цьому, за змістом частини третьої статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цьогоЗакону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] оспорюваного кредитного договору не оформляла, жодних заявок на сайті відповідача ТОВ «ГОУФІНГОУ» про отримання кредиту не залишала, жодних анкет на сайті відповідача ТОВ «ГОУФІНГОУ» не заповнювала, нікого на оформлення такого кредиту не уповноважувала, не робила жодних дій, які б підтверджували її наміри щодо отримання позики у відповідача ТОВ «ГОУФІНГОУ», не вела з ними жодної переписки, не спілкувалася з представниками Товариства з приводу отримання коштів у позику. Оспорюваний кредитний договір № 2376118944/230593 03.02.2020 було укладено без її участі, без її волі, без її відома не встановленою особою. В період укладення договору вона перебувала за кордоном та мобільним телефоном, вказаним в договорі, не користувалась. Про існування такого договору позивач дізналася тільки після надходження вимоги від відповідача ТОВ «ГОУФІНГОУ» про погашення заборгованості за кредитним договором № 2376118944/230593 від 03.02.2020, яке працівником відділу поштового зв`язку було вручено членам її родини вперше в березні 2020. Також позивачка жодних карток у банку для отримання коштів від ТОВ ГОУФІНГОУ» не оформляла і коштів від ТОВ «ГОУФІНГОУ» не отримувала. Їй невідомо про те, кому належить картка з номером [NUMBER] , в якому банку її відкрито і на чиє ім`я, де і в кого ця картка знаходилася станом на 03.02.2020 року, в кого вона знаходиться на даний час, хто і коли знімав з неї кошти, надані відповідачем ТОВ «ГОУФІНГОУ». Таким чином судом встановлено, що позивач не мала волевиявлення на укладення спірного правочину, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростовування встановлених в судовому засіданні обставин. Встановивши відсутність в матеріалах справи доказів того, що саме позивачем було застосовано будь-яким способом ідентифікатор електронного підпису, відсутність доказів отримання саме позивачем цього одноразового ідентифікатора, відсутність доказів реєстрації саме позивача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача, відсутність доказів отримання саме позивачем коштів згідно оспорюваного кредитного договору, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду: Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що позов необхідно задоволити, визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 2376118944/230593 від 03.02.2020, укладений між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та особою, яка представилась [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові відтрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме 992 грн. 40 коп. спадченого судового збору згідно квитанції від 14.03.2022. На підставі ст.ст. 15, 16, 202, 203, 207, 215, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 4 ЗУ «Про електронний цифровий підпис», ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», та

Outcome: approved