Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

\~07 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець Веремій Іван Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивувала тим, що укладений між нею та позивачем кредитний договір нотаріально не посвідчений, а сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі нею не визнається, отже не є безспірною. Крім того у період з 2006 по 2014 роки нею здійснювались періодичні платежі на користь відповідача і вона вважала, що в повному обсязі виконала умови кредитного договору. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але у своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача\~Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«Приват Банк»\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~в судове\~засідання не\~з`явився.\~Від представника\~відповідача надійшов\~відзив на\~позов,\~зі змісту\~якого вбачається,\~що відповідач вважає\~позовні вимоги\~недоведеними, оскільки позивачка\~не спростувала\~належними доказами\~а ні\~факту заборгованості\~перед банком,\~а ні\~розміру боргу,\~зазначеного у\~виконавчому написі. Вважає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений у відповідності до вимог законодавства, чинного на момент його винесення (а.с. ). Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., приватний виконавець Веремій І.М. в судове засідання\~\~не з`явились, про причини неявки не повідомили. Неявка представника відповідача та третіх осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 02.11.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № CNBWGK00320133, за яким відповідачка отримала кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 20000,00 дол. США (двадцять тисяч доларів 00 центів) на придбання житла та у розмірі 3600,00 дол. США (три тисячі доларів 00 центів) на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, на строк з 02 листопада 2006 року по 01 листопада 2026 року (а.с. 12-17). З матеріалів справи вбачається, що постановою від 17.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Веремієм І.М., відкрито виконавче провадження за № 68701374 на підставі виконавчого напису за № 10697, вчиненого 04.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., про стягнення з боржника [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» не сплачену в строк за кредитним договором № CNBWGK00320133 від 02.11.2006 заборгованість у загальному розмірі 28650,15 доларів США, що за курсом 26,06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.07.2017 року складає 746622,91 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16019,61 долалів США; заборгованість за відсотками у розмірі 5874,52 доларів США; заборгованість з комісії у розмірі 1360,00 доларів США; заборгованість з пені у розмірі 5396,02 доларів США (а.с. 20-21). Листами приватного виконавця Веремія І.М. від 17.02.2022 року позивачку повідомлено про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано з`явитись до виконавця щодо сплати боргу (а.с. 18, 19). Випискою по рахунку за період з 02.11.2006 року по 09.02.2015 року підтверджується внесення позивачкою внесення платежів в рахунок погашення заборгованості по кредиту (а.с. 22-26). За приписами ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює\~захист цивільних\~прав шляхом\~вчинення виконавчого\~напису на\~борговому документі\~у випадках\~і в\~порядку,\~встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», якою визначено умови вчинення виконавчих написів, нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~ документи підтверджують\~ безспірність заборгованості\~ або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Положенням ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Як зазначає позивачка у позовній заяві, вона не вважає боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, безспірними. У матеріалах справи відсутні докази, що АТ КБ «Приват Банк» нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та належного направлення та отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 04 серпня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн за подання позовної заяви.

Outcome: approved