Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 03.06.2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 324. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 324. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя, та ведення спільного господарства, що призвело до припинення подружніх відносин та формального існування шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, про підтримання позовних вимог, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 03.06.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 324. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 26.09.2016, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та в судове засідання не з`явився, не спростував доводів позовної заяви, що свідчить про небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне.

Outcome: approved