Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

КС «Злет» звернулася в суд з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг по кредитному договору № ШОШ-00311 від 30.10.2021 року в сумі 10\~089,98 грн. та судові витрати\~по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 30 жовтня 2021 року [PERSON] отримала кредит за кредитним договором № ШОШ-00311 в сумі 14\~500,00 грн. на термін 18 місяців (до 30.04.2023 року) зі щомісячною сплатою частини основної суми кредиту та нарахованих відсотків за користування ним з розрахунку 50 % річних. З дня отримання позики [PERSON] здійснювала сплати нерегулярно та не в повному обсязі, відсутні сплати у грудні 2021 року, лютому-травні та липні-грудні 2022 року, що є грубим порушенням істотних умов договору та графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною. Загальна сума боргу становить 10\~089,98 грн., з яких: 8\~005,68 грн. залишок боргу по кредиту та 2\~084,30 грн. проценти за користування кредитом. На неодноразові повідомлення та попередження про необхідність повернення боргу відповідачка не реагує. Такі її дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно довіреності від 15.10.2020 року [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою (а.с. 20), в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задоволити, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з датою вручення 28.12.2022 року (а.с. 19). За таких обставин суд 10.01.2023 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та\~оцінивши всі\~здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Про те, що між кредитною спілкою «Злет» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 14 500,00 грн. на термін 18 місяців (з 30.10.2021 року по 30.04.2023 року) зі щомісячною сплатою частини основної суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом з розрахунку 50 % річних, свідчить кредитний договір № ШОШ-00311 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 30.10.2021 року та видатковий чек № 7, який підтверджує факт перерахування позивачем коштів у розмірі 14 500,00 грн. (а.с. 6-9). Згідно з п. 2.1.1 даного договору, в разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, позикодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, а також належних йому процентів за користування кредитом в повному обсязі. Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті основної суми кредиту та нарахованих процентів, що наданий позивачем (а.с. 10), станом на час звернення до суду [PERSON] має таку заборгованість по кредитному договору № ШОШ-00311 від 30.10.2021 року: 8\~005,68 грн. основна сума кредиту та 2\~084,30 грн. проценти за користування кредитом. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № ШОШ-00311 від 30.10.2021 року, не здійснювала належним чином сплати для погашення кредиту, останню сплату здійснила в червні місяці 2022 року. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 10\~089,98 грн. боргу по кредитному договору № ШОШ-00311 від 30.10.2021 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,536,651,1050,1052,1054 ЦК України,

Outcome: approved