Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

Відповідач за первісним позовом [PERSON] 17.06.2021 р. звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія « Мега-Гарант « про стягнення страхового відшкодування. В заяві вказав , що страховик, як позивач за первісним позовом, вважає безпідставно набутою [PERSON] суму в розмірі 15450,38 грн. та наполягає на її поверненні, нібито помилково сплаченої, у зв`язку з чим має місце заниження останнім реально розміру понесених відповідачем внаслідок страхового випадку збитків та як результат сплати страхового відшкодування не в повному обсязі. Зазначив , що 05.09.2020 року в м. Харків по пр-ту Московському,190/1 сталася ДТП : участю ТЗ DAEWOO NUBIRA днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] та SKODA FABIA днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка в свою чергу здійснила зіткнення з автомобілем HYUNDAI SOLARIS днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.10.2020 у справі № 645/5370/20 [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На час вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідно до Полісу № АР№0476645 із лімітом відповідальності- за шкоду майну - 130 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн. 07.09.2020 р. внаслідок вказаної ДТП [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу «HYUNDAI SOLARIS» д.н.з [NUMBER] , звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування. Задля визначення розміру спричиненої внаслідок пошкодження транспортного засобу шкоди позивач через зволікання відповідача вимушений був залучити спеціаліста- автотоварознавця [PERSON] , яка за результатами огляду автомобілю, пошкодженого внаслідок вище вказаної ДТП, склала Звіт № 12/09/20204 дослідження автомобіля «Hyundai Solaris» д.н.з [NUMBER] від 07.10.2020 , відповідно до якого розмір завданої шкоди становив 51518,38 грн. Отже, здобувши у такий спосіб докази розміру завданої внаслідок ДТП шкоди, позивач з метою отримання страхового відшкодування повідомив відповідача про такий розмір та відповідно про свій намір отримати саме таку суму страхового відшкодування. Втім, в подальшому усні перемови з відповідачем впродовж трьох місяців жодних результати не дали, а відповідач бездіяв. За таких обставин, він впродовж 90-денного строку, наданого страховику законодавцем для прийняття рішення, неодноразово звертався до останнього, намагаючись сприяти у належному розгляді його заяви та з`ясувати розмір заплановано страхового відшкодування. Втім, без попередження 07.12.2020 та 09.12.2020 на його рахунок від відповідача надійшли два платежи: 20\~000 грн. та 15 450,38 грн., призначення яких містили інформацію про сплату страхового вішкодування на підставі страхового акту за Договором № АР/0476645 від 13.08.2020. Отже, в грудні 2020 року загалом у такий спосіб йому було сплачено страхове відшкодування в розмірі 35450,38 грн., що не оспорюється позивачем за первісним позовом та підтверджується наявними в матеріалах справи суду платіжними дорученнями. На його звернення до відповідача щодо неповного страхового відшкодування та терміну проведення остаточного розрахунку конкретної відповіді він не отримав. 21.12.2020 з листа відповідача від 04.12.2020 за № 04-12/8, направленого останнім, дізнався про прийняте страховиком рішення, відповідно до якого розмір спричиненої шкоди за звітом оцінювача ФОП [PERSON] , якого залучено страховиком, становив лише 42540,46 грн. За вирахуванням ПДВ в розмірі 20%, що складає 7090,08 грн., відповідачем вирішено сплатити лише 35450,38 грн. (42540.46 - 7090,08= 35450,38). За таких умов відбулося заниження розміру спричинених внаслідок ДТП збитків та відповідно заниження розміру страхового відшкодування на суму 16068,00 грн. (51518,38-35450,38=16068,00) 05.01.2021 на рахунок позивача на підставі договору страхування № АР/0476645 від 13.08.2020 надійшла чергова сума в розмірі 15 450,38 грн. В послідуючому страхова компанія звернулася до суду із позовом про повернення помилково сплаченої суми. Вважає, що сума не була доплачена страховиком , тому прохав стягнути з АТ « СК «Мега-Гарант» на користь позивача недоплачену суму в розмірі 16068 грн. та стягнути 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. 28.07.2021 ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом АТ « СК «Мега-Гарант» про повернення безпідставно набутого майна, та об`єднаний в одне провадження. 09.08.2021 р. до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від Акціонерного товариства « Страхова компанія «Мега-гарант» , в якому останні зазначили, що дійсно 07.09.2020 р. [PERSON] було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування. Після повідомлення про ДТП , оцінювачем ФОП [PERSON] у присутності [PERSON] було здійснено огляд пошкодженого автомобіля та завдана шкода автомобілю була оцінена у 42\~540, 46 грн. [PERSON] було виплачено 7.12.2020 р.- 20000 грн. та 09.12.2020 р. -15450,38 грн., а всього 35\~450,38 грн. 05.01.2021 р. Страховою компанією помилково на рахунок [PERSON] було перераховано 15\~450,38 грн., тобто сума , яку вже було перераховано 09.12.2020 р. [PERSON] не надав доказів , чому саме потрібно надати перевагу висновку спеціаліста автотоварознавця [PERSON] , а не висновку ФОП « [PERSON] . Щодо відшкодування моральної шкоди , то ст. 26-1 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі , який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди моральна школа у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду , заподіяну здоров`ю. Тобто, Законом передбачено лише один випадок для виплати страховиком моральної шкоди за шкоду , заподіяну ушкодженням здоров`я під час ДТП. 13.08.2021 р. до суду надійшла відповідь на відзив від [PERSON] . Зазначив, що страховиком не дотримано вимог п.34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «, оскільки для огляду транспортного засобу замість осіб, вказаних у зазначеній статті, направлено саме оцінювача , який не є ані працівником страховика, ані аварійним комісаром, ані експертом, які мали визначитися із розміром шкоди та причинами настання страхового випадку. Звернення до оцінювача [PERSON] було обумовлено саме зволіканням страхової компанії направлення осіб , визначених у ст. 34 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «, для огляду транспортного засобу та узгодження з [PERSON] суми страхового відшкодування. Зазначив , що звіт ФОП [PERSON] № 36\\09\\20 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 07.09.2020 р. суперечливим за змістом та таким , що не відповідає вимогам нормативним актів, не відображає фактичного розміру завданої шкоди внаслідок ДТП. Вважає, що оцінювач провів лише органолептичне дослідження КТЗ, проте, внутрішні пошкодження досліджував та оцінював вибірково лише за окремими фотознимками, відібраними ним з числа тих, що надані [PERSON] , без власного проведення дефектування. ФОП [PERSON] помилково визначив доцільним проведення ремонту кришки багажника , замість її заміни із комплектуючими складовими, не врахувавши наявність зламів внутрішніх бічних ребер жорсткості кришки багажника, що істотно вплинули на функціональні властивості та зовнішній вигляд вказаної частини ТЗ, не вказав на необхідність заміни заднього протитуманного правого ліхтаря, значно занизив вартість ремонтних робіт лонжерону, перешкодивши у такий спосіб відновлення його право користуватися автомобілем в тому технічному стані та з такими самими споживчими властивостями, які мали місце до пошкодження внаслідок ДТП. Стосовно відшкодування моральної шкоди зазначив , що в позові йдеться мова про неналежне виконання страховиком своїх обов`язків, як споживачем послуг останнього , а не про відшкодування моральної шкоди внаслідок дій винуватця ДТП. 20.10.2021 р. ухвалою суду закрито підготовче судове засіданні по справі та справа призначена до судового розгляду по суті. Відповідно до розпорядження Верховного Суду № 2\\0\\9-22 від 08.03.2022 р. «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» цивільну справу направлено до Октябрського районного суду м. Полтави . Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2022 р. справа прийнята до провадження судді Андрієнко Г.В. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 07.09.2022 р. закрито підготовче судове засідання по справі та справа призначена до судового розгляду . Представник АТ СК « Страхова компанія « Мега-Гарант» в судові засідання, призначені 7.09.2022 р., 17.10.2002 р., 20.01.2022 р. не з`явилися , будучи вчасно повідомленими про час та місце розгляду справи. Від представника АТ СК «Мега-Гарант» до суду надійшло клопотання 07.09.2022 р. про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом та перенесення розгляду справи після припинення воєнного стану. Електронним листом АТ СК « Мега-гарант» була повідомлена про те , що для забезпечення безперешкодної участі сторін у розгляді справи , з метою їх безпеки в умовах воєнного стану , сторони мають приймати участь у судових засіданнях за допомогою системи « EASYCON» з використанням власних технічних засобів. Однак , інших заяв СК « Мега-гарант» до суду не направила , не надала заяви про розгляд справи без їх участі, тому ухвалою суду від 20.01.2023 р. позов АТ « Страхова компанія « Мега-гарант» до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна залишений без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Оскільки від представника відповідача [PERSON] та позивача за зустрічним позовом адвоката Астапової О.А. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її як представника , за наявними матеріалами справи , то суд продовжив розгляд зустрічного позову по суті. Дослідивши матеріали справи , надавши доказам у справі правову оцінку , суд встановив таке. 13.08.2020 р. між АТ « СК « Мега_Гарант`та Пасічним А.А. було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та видано Поліс № АР №0476645 , згідно з яким була застрахована його цивільно-правова відповідальність як власника автомобіля « DAEWO NUBIRA « д.н.з. [NUMBER] , яким встановлено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну -130\~000 грн. та розмір франшизи -00 грн. 05.09.2020 року в м. Харків по пр-ту Московському,190/1 сталася ДТП участю транспортних засобів- «DAEWOO NUBIRA» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «SKODA FABIA» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка в свою чергу здійснила зіткнення з автомобілем «HYUNDAI SOLARIS» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.10.2020 у справі № 645/5370/20 [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП . 07.09.2020 р. Бєлічем до АТ « СК«Мега Гарант» було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування ( а.с. 9,10 т. 1 ) . Після повідомлення про ДТП , оцінювачем ФОП [PERSON] у присутності представника позивача було здійснено огляд пошкодженого автомобіля для визначення суми матеріального збитку та для розрахунку страхового відшкодування 28.09.2020 р. ФОП [PERSON] був складений звіт № 36\\09\\20 про оцінку вартості відновлювального ремонту та зазначена вартість матеріального збитку в сумі 42\~540, 46 грн. 04.12.2020 р. АТ « СК «Мега-Гарант» повідомила [PERSON] про те , що прийняте рішення про виплату йому 35\~450, 38 грн. , сума виплати зменшена на суму ПДВ 7090,08 грн. При цьому, зазначили , що відповідно до п.36.2ст 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» доплата в розмірі , що не перевищує суми податку, буде виплачена за умови отримання АТ « СК « Мега-Гарант» документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту автомобіля ( а.с. 29 т. 1 ). 07.12.2020 р. перераховано СК «Мега-Гарант» 20 000 грн. , 09.12.2020 р. перераховано 15\~450, 38 грн. Страхова компанія вважала свої зобов`язання перед [PERSON] виконаними. Однак , 05.01.2021 р. страхова компанія перерахувала на рахунок [PERSON] повторно суму 15\~450, 38 грн. Страхова компанія вважає , що дана сума була перерахована помилково , дорівнює перерахованої сумі 09.12.2020 р. та підлягає поверненню. Оскільки позов страхової компанії залишений без розгляду , то суд не робить правових висновків чи підлягає дана сума поверненню страховій компанії як безпідставно набута. [PERSON] , не дочекавшись висновків страховика з приводу визначення вартості матеріального збитку , завданого власнику автомобіля, 09.09.2020 р. звернувся до ФОП [PERSON] , щоб остання оцінила завдані збитки. Згідно звіту № 12\\09\\2020Ч спеціаліста автотоварознавця ФОП [PERSON] від 07.10.2020 р.матеріальний збиток , завданий власнику автомобіля «HYUNDAI SOLARIS» д.н.з [NUMBER] складає 51518,38 грн. , з урахуванням ПДВ на вартість запчастин. Між сторонами виник спір стосовно того , яка саме сума відшкодування повинна бути виплачена: за висновком ФОП [PERSON] чи ФОП [PERSON] . На думку [PERSON] йому не доплачено страхове відшкодування в сумі 16068 грн. ( 51518,38-35450 ) . Однак , [PERSON] не враховує, що оцінювач [PERSON] також зазначила суму з урахуванням ПДВ . До спірних правовідносин слід застосувати наступні норми Законів. Порядок розрахунку розміру страхового відшкодування, що виплачується за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, визначається із процедур , передбачених ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «( далі Закон ) Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю , майну третьої особи , якщо настав страховий випадок. Ст.29 Закону визначене , що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати , пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу , розрахованого у порядку , встановленому законодавством , включаючи витрати на усунення пошкоджень , зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу , який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди , чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п.34.4. ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком , МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари , експерти або юридичні особи , у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором , і страхового акту. Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати , пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу , розрахованого порядку , встановленого законодавством. У випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлювального ремонту на суму , що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі , якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту , заміщенню , відтворенню застрахованого об`єкта , які мають бути використані в процесі його ремонту , то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснююється з урахуванням сум податку на додану вартість , які включаються до вартості й виділяються окремим рядком. [PERSON] вважає, що з ним страхова компанія повинна була узгодити суму страхового відшкодування . Закон України « Про страхування» та Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « не містять обов`язку страховика узгоджувати суму страхового відшкодування із особою, яка має право на отримання відшкодування. Таким чином , у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати [PERSON] шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах фактичних затрат , але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту зносу деталей , ПДВ та з вирахуванням франшизи. Відповідно до п.34.2 ст.34 Закону до обов`язків страховика відноситься протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника ( працівника , аварійного комісара або експерта ) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. СК «Мега-гарант» дотрималася даного обов`язку та направила свого представника ФОП [PERSON] , який 28.09. 2020 р. склав відповідний звіт авто товарознавця по визначенню вартості відновлюваного ремонту. Відповідно до даного звіту [PERSON] виплачене страхове відшкодування. Звіт № 36\\09\\20 выд 28.09.2020 р. виконаний ФОП [PERSON] у встановленому законом порядку законом не оскаржувався та не рецензувався , в порядку визначеному ЗУ « Про оцінку майна , майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні «. [PERSON] наданий звіт , складений спеціалістом -автотоварознавцем Черніковою Р.М. та він вважає, що саме цей звіт потрібно за основу при виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст .81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, вважає, що позивачем [PERSON] не доведений той факт , що відновлювальна вартість ремонту складає суму , що зазначена у звіті ФОП [PERSON] . Так , позивачем , не надані акти виконаних робіт із СТО , попередній розрахунок вартості відновлювальних робіт, не надані будь-які докази , що позивачем виконаний ремонт автомобіля та вартість відновлювального ремонту перевищувала суму , що сплатила страхова компанія. Позивач зазначає, що розмір страхового відшкодування , визначений за Звітом ФОП [PERSON] дорівнює розміру прямого збитку , якого він зазнав. Однак , жодного доказу про збитки , про витрати на ремонт автомобіля суду не надані. Крім того , суд зазначає, що позивач прохає стягнути недоплачене страхове відшкодування за звітом ФОП [PERSON] , в той час як сума 511518,38 грн. визначена з урахуванням ПДВ на вартість частин. В разі суперечок між сторонами про вартість відновлювального ремонту та в разі його непроведення на час розгляду справи , позивач мав право клопотати перед судом про призначення по справі автотехнічної експертизи . Такий висновок міг би усунути протиріччя. Експерт підлягає кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивого висновку. Відповідно до висновку ВС викладеного у постанові від 19.08.2018 р. у справі № 753/21177/16-ц при визначенні розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування , зокрема , звітом ( актом ) про оцінку майна , який має відповідати вимогам ЗУ « Про оцінку майна , майнових прав та професійну оціночну діяльність « та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. У разі вирішення питання про відшкодування реальних збитків , належними доказими можуть бути платіжні документи та інші документи , які підтверджують понесення таких витрат і повязаність таких витрат з усуненням заподіяної шкоди. Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що АТ «СК «Мега-гарант» належним чином виконав свої зобовязання по виплаті страхового відшкодування , у розмірі , встановленому ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки в задоволенні позову про стягнення недоплаченного страхового відшкодування відмовляється . Крім цього , якщо страховиком невчасно виплачене страхове відшкодування , то для страховика наступають санкції матеріального характеру , а не право на відшкодування моральної шкоди. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовляється , то судом не стягуються витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати , покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: dismissed