Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк» ( який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанку») про визнання кредитного договору №835/10-27/15/8-086 від 24.06.2008 року виконаним належним чином. В позовній заяві вказувала на те, що 24.06.2008 року між нею та АКБ «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту №835/10-27/15/8-086 на купівлю автотранспортних засобів. В якості забезпечення виконання зобов`язань між нею та банком укладено договір застави №835/13-27/15/8-066 від 24.06.2008 року, згідно якого передано у заставу АКБ «УКРСОЦБАНК» транспортний засіб марки Ford transit, 2008 року випуску, номер [NUMBER] (кузов, рама) № [NUMBER] , фургон малотонаж-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, 28.06.2008 року, який належить їй на праві власності. 13.04.2011 року рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з неї на користь банку заборгованість за договором № 835/10-27/15/8-086 від 24.06.2008 року в сумі 302\~308 грн. 59 коп.; заборгованість за договором №835/10-27/15/8-087 від 24.06.2008 року в сумі 7\~112,78грн. та відшкодування витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 3\~434 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 30.01.2013 року розстрочене виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 13.04.2011 року, встановлено наступний порядок його виконання: в продовж 55 місяців щомісячно сплачувати суму в розмірі 5\~496,52 грн. з якої 4132,47 грн. (75,18%) зараховувати на сплату кредиту, 694,17 грн. (12,63%) на сплату відсотків, 187,22 грн. (3,41) на сплату пені та 482,66 грн. (8,78%) на сплату штрафу. Виконавче провадження №35673348 було зупинено. На виконання даної ухвали позивач на рахунок № [NUMBER] , щомісячно вносила грошові кошти з 09.04.2013 року по 09.10.2017 рік та внесла кошти на загальну суму 265\~638,58 коп. На рахунок № [NUMBER] вона внесла грошові кошти у розмірі 10\~297 грн. 10 коп. на сплату пені та на рахунок № [NUMBER] нею було сплачено грошові кошти на загальну суму 26\~557 грн. 55 коп. у рахунок погашення штрафу. Крім того вона сплатила до ПАТ «УКРСОЦБАНК» витрати , пов`язані з вирішенням спору Третейським судом у повному обсязі. Таким чином заборгованість за кредитним договором нею погашена, в зв`язку з чим просила суд визнати кредитний договір №835/10-27/15/8-086 від 24.06.2008 року укладений між нею та АТ «Укрсоцбанк» припиненим внаслідок належного його виконання. 26.05.2022 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року розгляд цивільної справи призначено за правилами прощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з обставин , що викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Обставини на які посилається представник відповідача вважає безпідставними. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що на виконанні ВДВС перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором. Виконавче провадження не є закінченим у зв`язку з повним погашенням боргу позивачем. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, тому у задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Судом встановлено, що 24.06.2008 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту №835/10-27/15/8-086 на купівлю автотранспортних засобів, що підтверджується копією договору (а.с.8-10). В якості забезпечення виконання зобов`язань між позивачем та банком було укладено договір застави №835/13-27/15/8-066 від 24.06.2008 року, згідно якого передано у заставу АКБ «Укрсоцбанк» транспортний засіб марки Ford transit, 2008 року випуску, номер [NUMBER] (кузов, рама) № [NUMBER] , фургон малотонаж-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, 28.06.2008 року, який належить їй на праві власності, що підтверджується копією договору застави (а.с.11-12). 13.04.2011 року рішенням постійно діючого Третейського суд при Асоціації українських банків задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором № 835/10-27/15/8-086 від 24.06.2008 року в сумі 302\~308 грн. 59 коп.; заборгованість за договором №835/10-27/15/8-087 від 24.06.2008 року в сумі 7\~112,78грн. та відшкодування витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 3\~434 грн. (а.с.13-15). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2013 року заяву [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про видачу виконавчого листа на рішення суду задоволено. Розстрочено виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 13.04.2011 року встановивши наступний порядок його виконання: впродовж 55 місяців щомісячно сплачувати суму в розмірі 5 496,52 грн. з якої 4132,47 грн. (75,18%) зараховувати на сплату кредиту, 694,17 грн. (12,63%) на сплату відсотків, 187,22 грн. (3,41) на сплату пені та 482,66 грн. (8,78%) на сплату штрафу (а.с.16). Постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Гусейновим А.П. від 29.03.2013 року зупинено виконавче провадження №35673348 (а.с.50) На виконання вищевказаної ухвали позивач на рахунок № [NUMBER] , щомісячно вносила грошові кошти з 09.04.2013 року по 09.10.2017 рік та внесла кошти на загальну суму 265\~638,58 коп.; на рахунок № [NUMBER] - 10\~297 грн. 10 коп. на сплату пені; на рахунок № [NUMBER] - 26\~557 грн. 55 коп. у рахунок погашення штрафу, що підтверджується відповідними копіями квитанцій та платіжних доручень (а.с.18-48). Сплата позивачем коштів у сумі 7 150 грн. 99 коп., 3434 грн. 66 коп. встановлена ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва. Таким чином, позивач [PERSON] сплатила до ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі кошти, що стягнуті з неї за рішенням постійно діючого Третейського суд при Асоціації українських банків від 13 квітня 2011 року. Національний банк України відкликав банківську ліцензію та виключив АТ\~Укрсоцбанк з Державного реєстру банків. Відповідне рішення № 799-рш прийняте Правлінням НБУ 24 жовтня 2019 року. Правонаступником активів та зобов`язань АТ\~Укрсоцбанк з\~15\~жовтня 2019\~року стало АТ\~Альфа-Банк. Дана інформація є загальновідомою та міститься в загальному доступі. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У судовому засіданні представник відповідача не заперечував, а підтвердив, що банк звертаючись до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовними вимогами до позивача скористався своїм правом щодо дострокового стягнення з позивача [PERSON] заборгованості по кредитному договору №835/10-27/15/8-086 від 24.06.2008. Таким чином, з ухваленням рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13 квітня 2011 року справа № 318/11 про стягнення заборгованості за за кредитним договором, нарахування у послідуючому відсотків та інших платежів не відповідає вимогам діючого законодавства. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Посилання представника відповідача на перебуванні у ВДВС не закінченого виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13 квітня 2011 року справа № 318/11, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, є неприйнятними виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем безпосередньо на рахунок , що був відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювались погашення заборгованості по кредитному договору відповідно до рішення суду. У судовому засіданні представник відповідача не спростував не надходження зазначених коштів від позивача, а також не надав належних доказів, що банк не бажав отримання погашення кредиту безпосередньо від позивача , а не через органи ВДВС. Такі кошти позивачу не повертались, а тому суд дійшов до висновку, що банк погодився на виконання позивачем рішення суду шляхом сплати коштів на зазначений рахунок в сумах та строк, що визначені ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 січня 2013 року. Також суд приймає до уваги, що постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ від 03 грудня 2012 року ВП № 35673348 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5039/11 Дніпровського райсуду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості. Суду не надано належних доказів, що з часу відкриття виконавчого провадження, стягувачем здійснювались будь-які дії щодо оскарження бездіяльності державного виконавця в частині не належного виконання рішення суду боржником. Статтею 599\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Системний аналіз статей 599, 1049, 1054\~Цивільного кодексу\~України свідчить, що належним виконанням кредитного договору є зарахування на узгоджений сторонами рахунок кредитора суми кредиту, передбачених договором процентів та можливих штрафних санкцій, у разі їх нарахування. Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачем [PERSON] в повному обсязі виконані зобов`язання за кредитним договором №835/10-27/15/8-086 від 24.06.2008 року, відповідач не відмовився від отримання зазначених коштів шляхом повернення їх позивачу, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання кредитного договору №835/10-27/15/8-086 від 24.06.2008 року виконаним належним чином підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 13 ЦПК України визначено, що \~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, у ході судового розгляду представником відповідача не надано належних доказів у розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України на підтвердження заперечень щодо заявлених позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Outcome: approved