Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач 30.08.2022 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Позивач є сином померлого [INFO] [PERSON] , 1935 року народження, який до дня смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з його батьком проживала мати позивача [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав та померла. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: частини у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Для прийняття спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Другої нікопольської державної нотаріальної контори, яка винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій посилаючись на те, що позивач спадщину після смерті матері [PERSON] , в передбачений законом термін не прийняв. Оскільки позивач є єдиною дитиною в родині вважав, що йому непотрібно звертатися до нотаріуса для оформлення спадщини. Тільки після консультації з юристом йому повідомили про необхідність звернення до нотаріуса протягом 6 місяців після дня смерті спадкодавця. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , він звернувся до нотаріальної контори 29 липня 2022 року, чим пропустив строк на прийняття спадщини. Зазначає, що на час смерті його матері в державі діяли карантинні обмеження, обумовлені епідемією КОВІД 2019 після чого в державі було оголошено воєнний стан. Всі ці обставини вплинули на його життя, що призвело до пропущеного строку звернення до нотаріуса для відкриття спадкової справи. Зазначає, що нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначено, що позивачем не надано документи, що посвідчують право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивач повідомляє, що для відкриття спадкової справи ним до нотаріальної контори було надано свідоцтво про право власності на житло, видане Комітетом комунальної власності м. Нікополя 20.04.1994 року. Батьки позивача за життя не здійснили державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що наразі унеможливлює оформлення спадщини на вказану квартиру через нотаріальну контору. Враховуючи вказане, він просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання (а.с. 29-30). Ухвалою суду від 11.01.2023 року закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.53). У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 54). Від представника Нікопольської міської ради, О.О. Мкртчян надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та прийняти рішення згідно діючого законодавства (а.с. 47-52). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином померлого [INFO] [PERSON] , 1935 року народження (а.с.10,11), який до дня смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з його батьком проживала мати позивача [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав та померла. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: частини у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно повідомлення Завідувача Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В.Балашової від 28.12.2022 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с.42 на звороті). [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 69605406 від 29.07.2022 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 69605602 від 29.07.2022 року заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що 29.07.2022 року позивач [PERSON] звертався до державного нотаріуса Другої нікопольської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що в передбачений законом строк позивач спадщину після смерті матері не прийняв. [PERSON] вважав, так як є єдиною дитиною в родині, йому не потрібно було звертатися до нотаріуса для оформлення спадщини. Тільки після консультації з юристом зрозумів, що йому необхідно було звернутися до нотаріуса протягом 6 місяців після дня смерті спадкодавця. Так як мати позивача [PERSON] померла [INFO] , а він звернувся до нотаріальної контори лише 29 липня 2022 року, тим самим пропустив строк на прийняття спадщини. Також, [PERSON] зазначає, що на час смерті матері в державі діяли карантинні обмеження, спричинені епідемією КОВІД 2019 та був оголошений в державі воєнний стан. Всі ці обставини вплинули на його життя, що привело до пропущеного строку звернення до нотаріуса для відкриття спадкової справи. Згідно наданої Завідувачем Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В. Балашовою копїї спадкової справи №313/2022, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 36-46), з якої вбачається, що 29.07.2022 року [PERSON] звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою В.М. Балашової державного нотаріуса Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини пропуску передбаченого законом строку для прийняття спадщини та ненадання нотаріусу документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с.19-20). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті його батьків, але не може реалізувати своє право з вищевказаних причин, а також те, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved