Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.06.2002 р. сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис №9. У шлюбі в сторін народились двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що в березні 2022 року відповідач разом із дітьми виїхала за кордон до Німеччини. По поверненню, стосунки між сторонами погіршувались, почались постійні сварки та конфлікти, зникло почуття поваги та порозуміння між ними. Наразі, позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позивач просить у суду розірвати між ними шлюб та залишити дітей: [PERSON] та [PERSON] проживати з позивачем їх батьком [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 12.01.2023 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. В матеріалах справи міститься заява відповідача, в якій проти задоволення позову остання не заперечує. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Судом достовірно встановлено, що 02.06.2002 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №9 (а.с. 6). [INFO] у сторін народились двоє дітей: донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7) та донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 10.11.2022 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. за №5882, вбачається що [PERSON] та [PERSON] домовились про місце проживання спільних дітей та про порядок здійснення батьківських прав батьком та матір`ю, яка проживатиме окремо від дітей. Місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька [PERSON] (а.с. 9-10). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може пред`явити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та заяви позивача, судові витрати підлягають залишенню за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved