Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

21.06.2022 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Дія-Актив" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 04.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПОЗИКА», яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Юридична компанія «Дія Актив» та [PERSON] був укладений Договір позики UP7369213 (номер у ІТ системі U0890035) за допомогою дистанційних засобів. Договір позики, укладений між сторонами, складається зі Спеціальних умов Договору позики та загальних умов Договору позики, а також будь-яких змін або доповнень до них. Позикодавець на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 9 500,00 грн. строком до 03.02.2020, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами передбаченими у спеціальних умовах Договору позики № UP7369213. Згідно зі Спеціальними умовами період дії договору, становить 30 днів, отже повне погашення за Договором позики до 03.02.2020, що також відображено у детальному розрахунку заборгованості, складеному станом на 17.11.2021. Через те, що позичальник не сплачував кошти в рахунок погашення існуючої заборгованості, позикодавцем застосовано штраф у розмірі 3 990,00 грн. та 427,50 грн. У зв`язку з неповерненням коштів заборгованість [PERSON] за Договором позики № UР7369213 від 04.01.2020 становить 13 917,50 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 9 500, 00 грн.; заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості - 0,00 грн.; заборгованість за нарахованими штрафи/пеня - 4 417,50 грн.(427,50 грн. - пеня, 3 990,00 грн. - нараховано штраф). Вищевказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01.12.2022 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в позові, 04.01.2020 між позивачем ТОВ «Укрпозика», яке 03.08.2021 відповідно до ст. 37 ЗУ «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» №2275-VIII від 06.02.2018 року (зі змінами) рішенням №20, змінило назву на ТОВ «Юридична компанія «Дія Актив» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики UP7369213 (номер у ІТ системі U0890035) за допомогою дистанційних засобів (а.с. 8-10). Відповідно до п. 3.1 Договору (загальні умови договору позики) позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику на основі заяви позичальника та в межах діапазону доступної суми позики і позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати. Позикодавець на виконання умов Договору 04.01.2020 надав позичальнику грошові кошти у сумі 9 500,00 грн строком до 03.02.2020, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості, та довідкою про укладення договору (а.с.11-19). Відповідно до Спеціальних умов, період дії договору позики встановлено строком 30 днів до 03.02.2020. Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі якщо позичальник не погашає позику до останнього дня строку оплати, позичальник повинен сплатити пеню за кожен день прострочення, яка обчислюється як відсоток, зазначений у спеціальних умовах позики, що застосовується до не сплаченої суми в строк частини суми позики. Пеня нараховується з першого дня прострочення оплати до дня повного погашення суми позики. Обов`язок сплатити пеню виникає на другий день прострочення виконання зобов`язань з повернення позики. Штраф сплачується позичальником позикодавцю за порушення строку оплати. Штраф сплачується в гривнях в сумі, визначеній у Спеціальних умовах. Обов`язок зі сплати штрафу виникає на другий день після спливу строку оплати (п. 4.5 договору). Отже, сума позики, яка підлягає поверненню становить 13 917,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 9 500, 00 грн.; заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості - 0,00 грн.; заборгованість за нарахованими штрафи/пеня - 4 417,50 грн.(427,50 грн. - пеня, 3 990,00 грн. - нараховано штраф). Згідно зі ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання». Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 зазначено, що «письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику». Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору позики, суд, враховуючи положення ст. ст. 509, 525, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, у межах заявлених вимог, знаходить вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 13 917,50 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 9 500, 00 грн; заборгованості за нарахованими штрафом та пенею - 4 417,50 грн. (427,50 грн. - пеня, 3 990,00 грн. - штраф), обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved