Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

03.11.2022 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 22.10.2021 року позивачу [PERSON] стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем відкрито виконавчі провадження: № 67168979 - щодо примусового виконання виконавчого напису № 30475, виданого приватним нота\-ріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 23.09.2021 р, яким передбачено: стягнути з боржника, яким є [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованість в розмірі 11949,00 грн. № 67169079 - щодо примусового виконання виконавчого напису № 30476, виданого приватним нота\-ріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 23.09.2021 p., яким передбачено: стягнути з боржника, яким є [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованість в розмірі 11016,00 грн. Згідно з текстом спірного виконавчого напису № 30475 звернено стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , [INFO] , місце на\-родження: м. Запоріжжя, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків, за даними Державного реєстру фізич\-них осіб-платників податків: [NUMBER] , місце роботи: не працює, який є боржником за Кредитним договором № AG2433369 від 17.09.2019 року, номер кредитує інформаційно-телекомунікаційній системі ком\-панії L6931289, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», ідентифікаційний код юридичної особи 41350844, місцезнаходження: вул. Сурікова, буд. За, м. Київ, 03035, рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», МФО: 300528. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.10.2019 року по 06.08.2021 року. Сума заборгованості становить 11299,00 грн. (одинадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок), що складається з: - Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8100,00 грн. (вісім тисяч сто гривень 00 копійок); - Прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 3199,00 грн. (три тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок); За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 650,00 грн. (шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 11949,00 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять гривень 00 копійок). Згідно з текстом спірного виконавчого напису №30476 звернено стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , [INFO] , місце на\-родження: м. Запоріжжя, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків, за даними Державного реєстру фізич\-них осіб-платників податків: [NUMBER] , місце роботи: не працює, який є боржником за Кредитним дого\-вором №AG0480608 від 04.09.2019 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі ком\-панії L2359864, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», ідентифікаційний код юридичної особи 41350844, місцезнаходження: вул. Сурікова, буд. За, м. Київ, 03035, рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», МФО: 300528. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.10.2019 року по 06.08.2021 року. Сума заборгованості становить 10366,00 грн. (десять тисяч триста шістдесят шість гривень 00 копійок), що складається з: - Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7300,00 грн. (сім тисяч триста гривень 00 копійок); - Прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 3066,00 грн. (три тисячі шістдесят шість гривень 00 трійок); За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 650,00 грн. (шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 11016,00 грн. (одинадцять тисяч шістнадцять гривень 00 копійок). Примірники обох виконавчих написів перебувають у приватного виконавця виконавчого округу Запо\-різької області Котули Артема Михайловича (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 49, прим. АЗ; тел.: [NUMBER] , моб. тел.: [NUMBER] ; електронна пошта: [INFO] ). Вважає, що виконавчі написи щодо нього приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинені незаконно, безпідставно і вони ма\-ють бути визнані такими, що не підлягають виконанню. Так, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення вико\-навчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом законодавства є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №296/5, зареєстро\-ваним у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспі\-рному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Ук\-раїни від 29.06.1999 р. №1172 (з подальшими змінами та доповненнями), до таких документів зокрема від\-носяться кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. З моменту ухвалення постанови від 29.06.1999 р. №1172 затверджений нею перелік не містив креди\-тних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Проте постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 р. №662 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному по\-рядку на підставі виконавчих написів нотаріусів1, був доповнений новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Відтоді нотаріуси почали видавати виконавчі написи на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/141, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі №К/800/6492/172, постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було визнано незаконною та нечинною в частині п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підс\-таві виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими догово\-рами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зазначеною постановою апеляційний адміністративний суд зобов`язав Кабінет Міністрів України опу\-блікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, з 22.02.2017 р. вже не існувало законних підстав для застосування п. 2 Переліку доку\-ментів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих на\-писів нотаріусів, котрий після 10.12.2014 р. (дата набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. №662) передбачив можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на підставі не посвідчених нотаріально кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Хоча, як ми бачимо, спірні виконавчі написи було вчинено саме на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з підпунктами 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчи\-нення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнахо\-дження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; но\-мери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має про\-вадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть ви\-требуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необ\-хідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи до\-кументи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стяг\-нення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвер\-дженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Пе\-реліку документів. ЩЗвертає увагу суду на те, що вищезазначені приписи законодавства, нотаріус, приймаючи рішення про вчинення виконавчого напису, повинен переконатися чи надано стягувачем усі потрібні документи, чи дійсно ці доку\-менти підтверджують безспірність вимог стягувача і чи не сплив щодо вимог стягувана строк, протягом якого може бути вчинений виконавчий напис. Вважає, що під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису зазначені вимоги законодавства нотаріу\-сом дотримані не були. Так, дійсно, між сторонами укладалися договори кредитної лінії №AG-0480608 від 04.09.2019 р. та №AG2433369 від 17.09.2019 р. Однак суми фактично отриманих позикових коштів за цими договорами та суми, які залишилися непо\-гашеними, - значно, в рази менші, ніж зазначено у спірних виконавчих написах. У зв`язку з цим вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» він не визнає в повному обсязі і вважає що звернення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» до нотаріуса з приводу вчинення виконав\-чих написів, з подальшою передачею цих виконавчих написів на виконання приватному виконавцю, є нічим іншим, як черговою «колекторською схемою» стягнення коштів в обхід судової процедури, за відсутності для того належних правових підстав та без повідомлення особи, щодо якої здійснюється стягнення. Таким чином, зазначає, що грошові зобов`язання, щодо яких нотаріусом було вчинено виконавчі написи, не є безспірними. На підставі вищевикладеного просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 23.09.2021 р. за р. № 30475 про стягнення з [PERSON] ( [INFO] ; ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3, літ. А; ідентифікаційний код: 41350844) загалом 11949,00 грн. (одинадцяти тисяч дев`ятисот сорока дев`яти гривень 00 коп.), таким, що не підлягає виконанню. Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 23.09.2021 р. за р. №30476 про стягнення з [PERSON] ( [INFO] ; ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на ко\-ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3, літ. А; ідентифікаційний код: 41350844) загалом 11016,00 грн. (одинадцяти тисяч шістна\-дцяти гривень 00 коп.), таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2021 по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 11.07.2022 призначено справу до судового розгляду на 13.10.2022 року на 09 год. 00 хв. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. До канцелярії суду надійшла заява його представника [PERSON] про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає. Просить винести заочне рішення по справі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, правом на надання відзиву не скористався. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився. До канцелярії суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить винести рішення на розсуд суду. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з положень статей 15, 16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом припинення дії, яка порушує право. У зв`язку з чим позивач, який має намір визнати виконавчий напис таким,що не підлягає виконанню вважає, що в нього є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинений виконавчий напис № 30475 щодо стягнення з [PERSON] ( [INFO] ; ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3, літ. А; ідентифікаційний код: 41350844) заборгованості у загальному розмірі 11949,00 грн. Крім того, 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинений виконавчий напис № 30476 щодо стягнення з [PERSON] ( [INFO] ; ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на ко\-ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3, літ. А; ідентифікаційний код: 41350844) заборгованості у загальному розмірі 11016,00 грн. Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.09.1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.92 р. № 2 Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону «Пронотаріат» у такому спор і перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надаючи оцінку доказам у справі судом встановлено порушення процедури вчинення виконавчих написів, яке полягає в наступному. Всупереч п.п. 2.3. п. 2 гл. 16 р. 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, перед вчиненням виконавчого оскаржуваного виконавчого напису письмова вимога про усунення порушень кредитного договору позивачу не направлялась. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ№ 1172 від 29.06.1999 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржені виконавчі написи вчинені нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження №14 557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження № 44380св18). Зазначені порушення процедури вчинення виконавчого напису нотаріуса, а також відсутність ознак безспірності у кредитних правовідносинах сторін є підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню підлягає задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved