Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулась суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач з 28.10.2016 року перебували у шлюбі, який рішенням Володарського районного суду Київської області від 30.07.2020 розірваний. У шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає разом з матір`ю. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, передбаченого ст. 180 СК України, позивачка сама не в змозі утримувати дитину, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення відправлення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.\~211,\~223 ЦПК України\~суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 28.10.2016 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З копії рішення Володарського районного суду Київської області від 30.07.2020 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, рішення набрало законної сили 31.08.2020. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що позивач змінила прізвище у зв`язку із укладанням шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.03.2017 року виконавчим комітетом Городище-Пустоваріської сільської ради Володарського району Київської області [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 1. В графі батько зазначений [PERSON] , мати [PERSON] . З копії довідки № 1020 від 07.12.2022 виконкому Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області встановлено, що [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . З наданої відповідачем копії довідки з місця роботи від 18.01.2023 встановлено, що [PERSON] офіційно працює на посаді оператора тваринницьких комплексів і механізованих ферм у ТОВ "Межиріччя-Агро" та щомісячно отримує заробітну плату. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік"\~прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2023 року становить 2272 гривень. Статтею 183 Сімейного кодексу України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, з урахуванням того, що відповідач за законом зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також потреби останньої у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримування дитини, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог та тієї обставини, що він є працевлаштований, а тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 22.12.2022 року, а тому, з урахуванням положень\~ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати з 22.12.2022 року. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст.\~80,\~192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1035,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з урахуванням положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. ст.\~112,\~180,\~181,182,\~183,\~191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved