Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

07 жовтня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.02.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб (актовий запис № 55) між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились у червні 2022 року. Причиною розпаду сім`ї стало те, що [PERSON] та [PERSON] мають різні характери, протилежні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тому [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 55; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] »; визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.13-14). Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.17-18). Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року продовжено розгляд справи. Позивачка не підтримує вимогу про визначення місця проживання дитини і прохала розглянути позовну заяву тільки про розірвання шлюбу (а.с.22-23). Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 11 лютого 2011 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 55 (а.с.6). Сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки в червні 2022 року та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 992,40 грн.

Outcome: approved