Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду з позовом до міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що з 26 березня 2012 року вона працює директором комунального дошкільного навчального закладу «Попелюшка» міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області. 14 березня 2022 року, перебуваючи у щорічній відпустці до 19.03.2022 року включно, вона звернулася до керівництва про надання днів невикористаної відпустки за попередні періоди, у зв`язку з тим що вона вимушена була покинути країну з неповнолітньою дитиною, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Заяву від 14.03.2022 року та всі подальші заяви було надіслано на електронну адресу закладу та підписано за допомогою ЕЦП - така процедура обміну документами передбачена ст.29 КЗпП України та ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Додатково вона повідомила відповідача за допомогою додатку «Viber» про намір отримати невикористану відпустку. 21 березня 2022 року вона отримала повідомлення від юриста виконкому Олександри Шатохіної , в якому остання надіслала їй виправлену заяву про надання днів невикористаної відпустки для того щоб, вона її переписала, але згодом, через пару годин, Олександра Шатохіна додала повідомлення що їй відмовлено у задоволенні заяви та запропонувала або звільнитися або буде ставитись їй простій. Вона відповіла що звільнятися не має наміру, тому Шатохіна повідомила що тоді ставлять простій. Відповідно до наказу міського відділу освіти №33 від 25 лютого 2022 року, передбачено простій у роботі КДНЗ «Попелюшка» та можливість працювати дистанційно. 07 липня 2022 року вона звернулася до керівництва з заявою про надання чергової відпустки за 2022 рік згідно з графіком відпусток. 21 липня 2022 року на її електронну адресу було направлено роз`яснення відділу освіти щодо її заяви про надання чергової відпустки. Наявність відповіді №556 від 18 липня 2022 року свідчить про те що відповідачем було отримано її заяву від 07 липня 2022 року. 25 липня 2022 року вона повторно направила заяву про надання чергової відпустки, з врахуванням вищезазначених роз`яснень, але у відповідь отримала оскаржуваний наказ №40-к/тр від 25 липня 2022 року «Про припинення трудових відносин». 29 липня 2022 року їй були надані роз`яснення, що її звільнено згідно п. 8-3 ст.36 КЗпП України, так як згідно з табелями робочого часу вона була відсутня по нез`ясованим обставинам на роботі в КДНЗ «Попелюшка» з 21 березня 2022 року та протягом дії трудових відносин від неї до цього часу не надходило жодної письмової заяви на будь який вид відпустки, тому було підготовлено міським відділом освіти наказ № 40 від 25.07.2022 «Про припинення трудових відносин з [PERSON] ». Таке твердження відповідача не відповідає дійсним обставинам. Нею було своєчасно, та передбаченими законом засобами зв`язку, повідомлено керівництво закладу про причини відсутності на робочому місці. Також таке твердження відповідача спростовується тим що 21 липня 2022 року на її електронну адресу відповідачем було направлено відповідь №556 від 18.07.2022 року на її заяву від 07.07.2022 року (до спливу чотирьохмісячного строку начебто її відсутності на робочому місці по нез`ясованим обставинам). Тому вважає критичним твердження відповідача про нез`ясовані обставини її відсутності. Окремо звертає увагу суду на той факт що 06 квітня 2022 року відповідачем було проведено її атестацію. Для проведення такої процедури у її відсутність, вона заздалегідь надіслала відповідачу згоду від 01.04.2022 року, що зайвий раз доказує її постійну комунікацію з керівництвом закладу. Отже інформацію про причини її відсутності понад чотири місяці поспіль на робочому місці було своєчасно доведено відповідачу, вона постійно була на зв`язку як із підлеглими так із керівництвом, тому вважає що підстава припинення трудового договору із застосуванням п. 8-3 ст.36 КЗпП України є незаконною. Незаконно звільнений працівник у судовому порядку може вимагати відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (стаття 2371 КЗпП України). Враховуючи що вона і так постійно знаходиться у стресовому стані у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на сьогодні вона вимушена відстоювати свої конституційні права перебуваючи за кордоном, доводити та спростовувати у судовому порядку твердження відповідача, які не відповідають дійсним обставинам, а саме про те що начебто по нез`ясованим обставинам вона була відсутня на роботі у КДНЗ «Попелюшка» з 21 березня 2022 року та протягом дії трудових відносин від неї не надходило жодної письмової заяви на будь який вид відпустки. Вважає що своїми діями відповідач причинив їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 10 000,00 (десять тисяч) грн. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ т.в.о. начальника відділу освіти Ірини Глущенко від 25 липня 2022 року №40-к/тр про припинення з [PERSON] - директором комунального дошкільного навчального закладу «Попелюшка» з 25 липня 2022 року трудових відносин у зв`язку з відсутністю працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль; поновити її на посаді директора комунального дошкільного навчального закладу «Попелюшка» з 25 липня 2022 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10000,00 (десяти тисяч) гривень. Представник відповідача міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Глущенко І. не погодившись з позовними вимогами позивачки [PERSON] , надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-ІХ ввелися зміни до Кодексу законів про працю України, так, в п.8-3 ст.36 КЗпП України зазначено, що підставою припинення трудового договору є відсутність працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль. На підставі указів Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 12.08.2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Оскільки, згідно табелю робочого часу [PERSON] по нез`ясованим обставинам була відсутня на своєму робочому місці у КДНЗ «Попелюшка» з 22.03.2022 року по 22.07.2022 року, що підтверджує факт відсутності понад чотири місяці поспіль. Наказом міського відділу освіти від 31.03.2022 року №70 було створено постійно діючу комісію з питань дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками закладів/установ освіти міста та міського відділу освіти в умовах воєнного стану. Також зазначає, що наявні акти від 29.04.2022 року, 29.05.2022 року, 30.06.2022 року, 22.07.2022 року, які підтверджують факт відсутності на робочому місці директора КДНЗ «Попелюшка» [PERSON]. по нез`ясованим обставинам понад чотири місяці. Оскільки, після закінчення терміну відпустки [PERSON] (19.03.2022 року), у період з 22.03.2022 року по 22.07.2022 року, на адресу міського відділу освіти не надходило жодної заяви на будь-який вид відпустки та повідомлення про місце її знаходження, тому було підготовлено міським відділом освіти наказ від 25.07.2022 року №40 «Про припинення трудових відносин з [PERSON] ». Згідно вищевказаного наказу та Закону України «Про відпустки» [PERSON] була виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки. Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 19.07.2022 року №2136-ІХ у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником. Зазначає, що домовленість про способи комунікації з позивачкою була відсутня і тому листування велося лише через офіційну електронну пошту [INFO]. про що і підтверджує все листування з позивачем. Звертає увагу суду, що позивач вводить в оману суд, щодо постійної комунікації з керівництвом, оскільки питання проведення атестації також було на підставі особистої згоди [PERSON] яка була надіслана на електронну адресу міського відділу освіти від 01.04.2022 року. Повідомляє, що на момент від`їзду [PERSON] в місті було безпечно (не кожен день вмикалась сирена) тому ніщо не заважало директору передати свої прямі повноваження, а саме: оформити необхідні документи та ЕЦП, передати трудові книжки, печатки, установчі документи, скорегувати план роботи закладу під час воєнного стану для повноцінного функціонування закладу. На момент її від`їзду у закладі була аварійна ситуація з мережею теплопостачання, що потребувала негайного вирішення та реагування керівника. Відповідальної особи не було (вихователь-методист перебувала на довгостроковому лікарняному). Особа, на яку покладено обов`язки директора згідно заяви [PERSON] (психолог закладу) не мала досвіду роботи керівника та можливості підписувати фінансові документи за допомогою ЕЦП, внаслідок цього виникла загроза заборгованості по заробітній платі працівникам даного закладу (52 штатні особи). Також не було проведено оплату за комунальні послуги та продукти харчування. З 21.03.2022 року директор КДНЗ «Попелюшка» [PERSON]. не виконувала свої посадові обов`язки, основними з яких є: кадрова робота, фінансова діяльність та матеріально-технічна відповідальність, вирішення актуальних питань під час введеного воєнного стану. Починаючи з червня 2022 року у місті тривала підготовка закладів освіти до осінньо-зимового періоду та організації з підготовки закладу до нового навчального року. Директор повинен організувати роботу, щодо підготовки найпростішого укриття, визначення форми освітнього процесу та зарахування дітей до закладу дошкільної освіти. Тому заклад потребував повноцінного кваліфікованого директора, а не тимчасово виконуючої обов`язки директора. Нажаль відповідачка не усвідомлює всю відповідальність своєї посади, а лише має бажання залишатись керівником на папері. Велике значення в роботі кожного закладу відіграє директор, оскільки він є зразком відповідальності, авторитетом для колективу, який залишився в цей важкий для держави час без керівника. З метою повноцінного функціонування закладу дошкільної освіти, організації роботи з батьками та колективом, вирішення проблемних питань, які виникають під час відсутності керівника в діяльності КДНЗ «Попелюшка», було прийнято рішення про припинення трудових відносин з [PERSON] згідно з п. 8-3 ст.36 КЗпП України. З приводу позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, зазначила, що позивачкою не доведено жодних підстав та не надано доказів про позбавлення її можливості реалізації права на працю або глибини фізичних та душевних страждань перебуваючи на цей час за кордоном. Питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Отже [PERSON] своїми діями взагалі ухилялася виконувати свою трудову функцію та була відсутня понад чотири місяці поспіль на своєму робочому місці. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Позивачкою [PERSON] було надано відповідь на відзив, відповідно до якої, вона не згодна з відзивом відповідача з наступних підстав. Позивач не додає жодного доказу своїх пояснень, міркувань та аргументів, що протирічить приписам п.1 ст.76 ЦПК України, у якій зазначено що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На спростування заперечень відповідача зазначає, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ ввелися зміни до Кодексу законів про працю України, так, в п. 8-3 ст. 36 КЗпП України зазначено, що підставою припинення трудового договору є відсутність працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль. По перше - стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Оскаржуваний наказ було видано 25 липня 2022 року, отже з моменту прийняття норми закону та видання оскаржуваного наказу не пройшло чотири місяця поспіль, як передбачено у законі. Твердження відповідача «про відсутність інформації про причини її відсутності на робочому місці» спростовується тим що 21 липня 2022 року на її електрону адресу відповідачем було направлено відповідь №556 від 18 липня 2022 року на її заяву від 07.07.2022 року (до спливу чотирьохмісячного строку начебто її відсутності на робочому місці по нез`ясованим обставинам). Також за допомогою електронного зв`язку, за спірний період, нею було подано заяву про згоду проведення атестації у її відсутність, у відповідь вона отримала атестаційний лист, що підтверджує її комунікацію з керівництвом. До позову додано безліч скринів з перепискою з керівництвом відповідача та виконкому. Тому вважає критичним твердження відповідача про нез`ясовані обставини її відсутності на робочому місці понад чотири місяці поспіль. Відповідач зазначає у своєму відзиві «що на момент від`їзду [PERSON] в місті було безпечно» але не додає до свого відзиву жодного доказу гарантії безпеки у місті Першотравенську за вказаний період. Вона в першу чергу турбувалася за безпеку своєї неповнолітньої дитини. Просить суд звернути увагу на той факт, що на момент перетину кордону вона знаходилась у черговій відпустці, а воєнний стан на той час було оголошено на 30 днів, тому необхідності у передачі своїх прямих повноважень, як зазначає відповідач, а саме: оформити необхідні документи та ЕЦП, передати трудові книжки, печатки, установчі документи, скорегувати план роботи закладу під час воєнного стану для повноцінного функціонування закладу, не було необхідності. Твердження відповідача про те що на момент її від`їзду в закладі була аварійна ситуація з мережею теплопостачання, що потребувала негайного вирішення та реагування керівника не відповідає дійсним обставинам, так як така аварія сталася ще на початку лютого 2022 року та на початку лютого її було усунуто. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та тим що воєнний стан в Україні було подовжено, вона звернулась до керівництва про надання невикористаної відпустки за попередні періоди, так як їй необхідно було додатковий час на оформлення документів на перебування її та дитини у Польщі. Офіційно їй не було відмовлено у наданні відпустки, тільки було запропоновано звільнитися за власним бажанням. Вона довела до юриста виконкому інформацію про те що не має такого бажання, більше питань у відповідача до неї не виникало. Статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачає можливість тимчасового припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасового припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України (призупинення трудового договору). Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Отже, вважає, що саме вказана норма закону повинна була бути застосована відповідачем у ситуації що виникла. Відповідач зазначає що «Питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Отже [PERSON] своїми діями взагалі ухилялася виконувати свою трудову функцію та була відсутня понад чотири місяці поспіль на своєму робочому місці». Після отримання відповіді відповідача від 18 липня 2022 року на її заяву від 07 липня 2022 року про надання чергової відпустки, вона повідомила про свій намір повернутися та приступити до роботи, після чого отримала оскаржуваний наказ про звільнення. Отже з 25 липня 2022 року вона позбавлена можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від неї причин, тому вважає вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законною та обґрунтованою. Сам факт того, що відповідач надає до суду неправдиву інформацію, про те, що начебто, відповідачу не були відомі причини її відсутності на робочому місці поспіль чотири місяці, яка не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, та неправдиві докази про начебто аварійну ситуацію у закладі після її від`їзду, зайвий раз підтверджує її право на компенсацію також моральної шкоди. Просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Представником відповідача Глущенко І. було надано заперечення на відповідь на відзив, в якому остання прохала суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування заперечення представник відповідача зазначила, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ ввелися зміни до Кодексу законів про працю України. Згідно «Прикінцевих положень» цей Закон діє у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», та втрачає чинність з дня припинення або скасування воєнного стану, крім частини четвертої статті 13 та статті 15 цього Закону, які втрачають чинність з моменту завершення відшкодування працівникам та роботодавцям грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України». Тобто посилання позивача щодо моменту прийняття норми закону та видання оскаржуваного наказу не пройшло чотири місяці поспіль, не підтверджуються. Також згідно «Прикінцевих та перехідних положень» у разі незгоди працівника (працівників) із наказом (розпорядженням) роботодавця про призупинення дії трудового договору, виданим до набрання чинності цим Законом, таким працівником (працівниками) відповідний наказ (розпорядження) може бути оскаржений до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу, який, вивчивши зміст наказу (розпорядження) та підстави для його видання, за погодженням з військовою адміністрацією може внести роботодавцеві припис про визнання відповідного наказу (розпорядження) таким, що втратив чинність. У свою чергу позивачем до цього часу не було оскаржено до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Твердження про безпечність у місті говорить саме за себе, оскільки місто працює (всі керівники закладів освіти на робочих місцях, навіть ті, які мають дітей), приймає переселенців, допомагає державі наблизити перемогу та забезпечує нормальну життєдіяльність міста. Посилання позивачки на наказ №33 від 25.02.2022 року помилкові, оскільки відсутній вказаний документ. Міським відділом освіти було видано наказ від 25.02.2022 року №51 «Про особливий режим роботи міського відділу освіти, установ та закладів освіти міста», але жодного наказу про простій у роботі КДНЗ «Попелюшка» міським відділом освіти не приймалось, тому заклад працював і працює надалі. Представник відповідача прохала суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодуванні моральної шкоди. У ході розгляду справи позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала частково, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень. Від позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу т.в.о. начальника відділу освіти Ірини Глущенко від 25 липня 2022 року №40-к/тр про припинення з нею [PERSON] - директором комунального дошкільного навчального закладу «Попелюшка» з 25 липня 2022 року трудових відносин у зв`язку з відсутністю працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль та поновлення її на посаді директора комунального дошкільного навчального закладу «Попелюшка» з 25 липня 2022 року, відмовилась та прохала в цій частині закрити провадження по справі. 09 січня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття відмови та закриття провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування наказу т.в.о. начальника відділу освіти Ірини Глущенко від 25 липня 2022 року №40-к/тр про припинення з [PERSON] - директором комунального дошкільного навчального закладу «Попелюшка» з 25 липня 2022 року трудових відносин у зв`язку з відсутністю працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль та поновлення її на посаді директора комунального дошкільного навчального закладу «Попелюшка» з 25 липня 2022 року. У судове засідання 09 січня 2023 року позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди підтримала у повному обсязі. У ході розгляду справи представник відповідача міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Глущенко І. позовні вимоги не визнала та прохала суд відмовити у їх задоволенні. У судове засідання 09 січня 2023 року представник відповідача міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Глущенко І. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала та прохала суд відмовити у їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, наказом начальника міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Петрової Н.П. №34-к від 26 березня 2012 року, [PERSON] було переведено з посади вихователя КДНЗ «Попелюшка» на посаду завідувача КДНЗ «Попелюшка» з 26 березня 2012 року (а.с. 99). 25 лютого 2022 року розпорядженням міського голови О.Р. Вінницької №38-р про особливий режим роботи працівників установ та закладів бюджетної сфери і комунальних підприємств міста Першотравенська, у зв`язку з уведення режиму воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» згідно із законом України «Про введення воєнного стану», ст.34 та ст.113 Кодексу України «Про охорону праці», ст.12 Закону України «Про оплату праці», ст.6 Закону України «Про охорону праці», з метою збереження життя та здоров`я працівників установ та закладів бюджетної сфери і комунальних підприємств міста Першотравенська, захисту їх законних прав та інтересів,

Outcome: partial