Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», від імені якого діє представник за довіреністю, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 22 грудня 2020 року, приблизно о 18 год. 35 хв. у м. Кременчуці, по вулиці Київській, буд. 14 [PERSON] , рухаючись на велосипеді марки «Сrossride», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припарковане авто марки «Skoda Kodiaq» (державний номерний знак [NUMBER] ), який належить [PERSON] . Внаслідок вказаної події автомобіль «Skoda Kodiaq» (державний номерний знак [NUMBER] ) отримав механічні пошкодження. Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20.01.2021 року по справі № 524/8738/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент завдання шкоди між Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 16315а0пка від 31 січня 2020 року. Згідно вказаного договору Позивач застрахував майнові інтереси [PERSON] , що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Skoda Kodiaq» (державний номерний знак [NUMBER] ). [PERSON] своєчасно звернулася до Позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 23.12.2020 року. Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «АРКС» було відшкодовано [PERSON] завдані [PERSON] збитки у розмірі 29 699 (двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 75 коп., що підтверджується платіжним дорученням №737669 від 04.01.2021 року. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29 699 (двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 75 коп., а також судові витрати у розмірі 2481 грн. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 вересня 2022 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав в провадження суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішеня (а.с.64 з.б.). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про особисте отримання відповідачем поштового відправлення (а.с. 45). Наступні судові виклики також здійснювалися судовими повістками, але поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 62,63), \~що свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки, та відповідно до п. 3 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомляв. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст.\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. \~З огляду на вищезазначені обставини та з урахуванням того, що суд вчиняв всі передбачені ЦПК України дії по належному повідомленню відповідача, проте такий до суду так і не з"явився, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 31 січня 2020 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту«Skoda Kodiaq», державний номерний знак [NUMBER] «Все включено» №16315а0пка (а.с.5-8). Відповідно до п.24.1 зазначеного Договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальником додаткові витрати згідно з п. 33.1 та п. 33.2 Договору в результаті настання страхового випадку. Відповідно до п.24.2 зазначеного Договору до страхових ризиків належить, у тому числі, і збитки внаслідок ДТП, тобто будь-якого пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання та/або комплектуючих елементів транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 25.3.10 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №16315а0пка передбачено, що після виплати страхового відшкодування страховик має право пред`являти право вимоги відшкодування збитків до осіб, що винні в настанні страхового випадку та/або відповідальні за збитки (право регресу). Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 січня 2021 року, яка набрала законної сили 01 лютого 2021, по справі №524/8738/20 встановлено, що 22 грудня 2020 року, приблизно о 18 год. 35 хв. в м. Кременчуці по вулиці Київській, водій [PERSON] рухаючись на велосипеді марки Сrossride по вулиці Київська, буд.14 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припарковане авто марки Skoda Kodiaq, реєстраційний номер [NUMBER] за кермом якого був [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пункту 2.3 б, 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.4). У відповідності до умов договору страхування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» на підставі страхового акту ARX2689045 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 29 699,75 грн.(а.с.12-13) відповідно до розрахунку страхового відшкодування (а.с.14). Факт сплати коштів підтверджується платіжним дорученням №737669 від 04 січня 2021 року (а.с.19). Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, згідно зі\~статтею 993 ЦК України\~та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою\~статті 1191 ЦК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц (провадження № 61-7833св18). У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки. Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» набуло права зворотної вимоги до відповідача у справі. Збитками є втрати, який особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт перший частини другої статті 22 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 частини першої\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України\~урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За положеннями\~частини 1\~ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пункт 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до\~ст.\~1191\~ЦК України\~особа,\~яка відшкодувала\~шкоду,\~завдану іншою\~особою,\~має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Таким чином, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 2481 грн. відповідно до статті 141\~ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved