Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Адвокат Колчанов Р.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 169\~262,60 грн., моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн., та стягнення вимушених витрат на правову допомогу 7500,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що 14.02.2020 року о 11:30 водій [PERSON] , керуючи технічно несправним автомобілем марки «BMW 530D» номерний знак [NUMBER] , у світлу пору доби рухався по автодорозі Н-03, сполученням «Житомир-Чернівці» зі сторони м.Хотин в напрямку м.Чернівці. Проїжджаючи 317 км+800м вказаної автодороги, водій [PERSON] , рухаючись поза межами населеного пункту в адміністративно-територіальних межах Хотинського району Чернівецької області, не врахувавши дорожньої обстановки, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, безпідставно змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «VolkswagenPassat»,номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в межах своєї смуги руху, перевозячи в якості пасажирів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «VolkswagenPassat» - малолітньому [PERSON] , [INFO] спричинено тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №346 від 22.05.2020, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я. Вказану ДТП водій [PERSON] скоїв в результаті порушення та невиконання вимог дорожньої розмітки 1.1 та п.п.10.1 та 12.6 (г)ПДР, які з технічної точки зору, у своїй сукупності перебувають у причинному зв`язку з її настанням. Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.11.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. А тому позивач вважає, що саме відповідач зобов`язаний нести цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди. В результаті вчинення відповідачем - водієм [PERSON] даної ДТП, позивачу [PERSON] завдано збитків, які полягають у придбанні ліків під час лікування тілесних ушкоджень, які були отриманні під час ДТП в сумі 13807,60 грн. Окрім цього, в результаті вчинення водієм [PERSON] даної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «VolkswagenPassat» номерний знак [NUMBER] , яким керував позивач, завдано збитків на суму 153\~455,00 грн. відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №40/20 від 19.06.2020р. Вартість витрат пов`язаних з проведенням експертизи становлять 2000 грн. Отже, загальна сума майнової шкоди, завданої позивачу в результаті скоєння відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК складає 169\~262, 60 грн.. Враховуючи вищезазначене, моральна шкода, яка полягає в перенесенні [PERSON] моральних, фізичних, психічних і душевних переживань і страждань, непомірно великих витрат немайнового характеру внаслідок вчинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, оцінює в розмірі 100\~000,00 грн. Посилаючись на норми права та враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача 169\~262,60 грн. майнової шкоди, моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн., та вартість витратза надання вимушеної правової допомоги 7500,00 грн. (а.с.1-5) Представник відповідача [PERSON] скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Так, згідно полісу обов`язкового страхування №АМ8617660 транспортний засіб « BMW 530D» номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач на день вчинення кримінального правопорушення був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА». Про факт, обставини вчинення вказаного ДТП і його наслідки відповідачем та позивачем своєчасно повідомлено у телефонному режимі страховій компанії. Посилаючись на відповідні норми права, вважає, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, несе страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки позивач не звертався до страховика відповідача, завдавача шкоди, та не отримував його відмову у виплаті страхового відшкодування, а пред`явив одразу вимогу до особи відповідальної за шкоду, то відсутні передбачені законом підстави для задоволення його позовних вимог. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, так як відсутні передбачені законом підстави для відшкодування майнової, моральної шкоди , як і шкоди , яка завдана здоров`ю. (а.с.53-63) 12.01.2023 представник відповідача адвокат Приймак Л.І. подала клопотання про відмову у стягненні витрат на правову допомогу, у зв`язку із безпідставністю позовних вимог. Витрати , пов`язані із проведенням експертизи не є тотожним реальним збиткам, а є витратами, понесеними у судовому провадженні. Замовлення експертизи та отримання експертного висновку за ініціативою позивача до звернення до суду не дають підстав для подальшого відшкодування витрат на його підготовку. Інші витрати адвоката теж вважає такими, що не були необхідними та неминучими, а їхній розмір необґрунтованим. (а.с.99-103) Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.09.2022 вказана справа передана судді Мінів О.І. для розгляду (а.с.76) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.12.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.01.2023 (а.с.94). Позиція представників сторін в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] адвокат Колчанов Р.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив такі задоволити, стягнути з винної особи [PERSON] майнову та моральну шкоду, а також витрати на вимушену правову допомогу. Вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України , встановлена вироком Хотинського районного суду від 19.11.2020. До страховика відповідача [PERSON] із заявою не звертався, тільки повідомив в телефонному режимі про факт ДТП. Представник відповідача [PERSON] адвокат Приймак Л.І. у судовому засіданні підтримала раніше поданий відзив, звертала суду увагу на те, що позивач не звертався до страховика відповідача, завдавача шкоди, та не отримував його відмову у виплаті страхового відшкодування, а пред`явив одразу вимогу до винної у ДТП особи, то відсутні передбачені законом підстави для задоволення його позовних вимог, адже [PERSON] є неналежним відповідачем у даній справі. Просила відмовити повністю. Заслухавши думку учасників провадження, враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Матеріалами справи та судом встановлено, що14.02.2020 року о 11:30 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW 530D» номерний знак [NUMBER] , поза межами населеного пункту в адміністративно-територіальних межах Хотинського району Чернівецької області, не врахувавши дорожньої обстановки, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, безпідставно змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП позивач [PERSON] зазнав майнової та моральної шкоди. Вказану ДТП водій [PERSON] скоїв в результаті порушення та невиконання вимог дорожньої розмітки 1.1 та п.п.10.1 та 12.6 (г)ПДР, які з технічної точки зору, у своїй сукупності перебувають у причинному зв`язку з її настанням. Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.11.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с.6-9) Згідно полісу обов`язкового страхування №АМ8617660, транспортний засіб відповідача [PERSON] « BMW 530D» номерний знак [NUMBER] на день вчинення кримінального правопорушення був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» (а.с.12) Власником транспортного засобу марки «VolkswagenPassat», номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10), а користувачем [PERSON] , згідно вироку Хотинського районного суду від 19.11.2020. У відповідності до Висновку №40/20 експертного авто товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власника автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження у ДТП 14.02.2020р., з урахуванням результатів його обстеження 15.06.2020р., визначається у розмірі ринкової вартості цього автомобіля на момент пошкодження і становить 153455 грн. (а.с.13-39) Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Так, відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду 169\~262,60 грн., яка складається з витрат на лікування 13807, 60 грн. та 153 455 грн. вартість ремонту автомобіля, а також 2000 грн. витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи. Позивач [PERSON] також просить суд стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в сумі 100\~000,00 грн., та вартість витрат за надання вимушеної правової допомоги 7500,00 грн. Із матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] станом на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування № АМ8617660 у ПрАТ\~СК\~«УНІКА» (а.с. 12). Про факт ДТП, відповідачем своєчасно у телефонному режимі повідомлено страхову компанію за номером телефону гарячої лінії. Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закону), об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст.23 Закону шкодою, заподіяноюжиттю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо транспортної пригоди, є шкода ( в тому числі моральна), зокрема, пов`язана з лікуванням потерпілого. За положеннями ст.24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Згідно ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У\~ст.1194 ЦК\~прописано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року, який узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс/18 прописано, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. \~ \~ \~ \~Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавала шкоди замість останнього. У пункті 86 постанови від 14 грудня 2021 року прописано, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-ІУ у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( стаття 3 Закону № 1961-ІУ); ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/1547/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17. В законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон спрямований насамперед як на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому, також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком ( страховою компанією) за певні страхові внески ( стаття 3 Закону № 1961-ІУ). Тобто, положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика (п.88 постанови від 14.12.2021 року). Як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди , так і кореспондуючий обов`язок страхової компанії здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку ДТП. При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується. Право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати. А як свідчать матеріали справи, позивач [PERSON] до ПрАТ\~СК\~«УНІКА» із заявою про здійснення страхової виплати не звертався. Враховуючи наведене, [PERSON] не є належним відповідачем у зазначеній справі щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу та лікуванням потерпілого. Щодо стягнення з відповідача 100\~000 грн. моральної шкоди, згідно ст.26 Закону страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто відповідач [PERSON] є неналежний відповідач й щодо цієї вимоги. Суд також приходить до переконання, що слід відмовити і в частині стягнення 2000 гривень витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 19.06.2020, оскільки такий висновок проведено на замовлення позивача до звернення до суду із даною позовною заявою та виконаний не в межах даної цивільної справи. Відповідно до п.3ч.1ст.12, ч.1\~ст.81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п.6\~ст.81 ЦПК). Питання вимушених витрат позивача на правову допомогу в сумі 7500 грн., суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Outcome: dismissed