Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

12 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 07 листопада 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис №5505. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, позивач та відповідач вже тривалий час не проживають разом з березня 2022 року не ведуть спільний побут, подальше перебування у сімейних відносинах є неможливим, внаслідок відсутності у подружжя взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Позивач вважає, що шлюбно сімейні відносини припинені, а подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. У судове засідання позивач не з`явився, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після реєстрації розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 5505. ( а.с.13). Неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу сторони не мають. Судом встановлено, що з березня 2022 року сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved