Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

16.08.2022р. [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , 2017 р.н. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14.12.2017р. з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 950 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду від 23.12.2020р. розмір аліментів був збільшений до 1700 гривень. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки з грудня 2021 року працює в Республіці Польща та регулярно отримує високий дохід у вигляді заробітної плати в іноземній валюті, що є тією істотною обставиною, яка дозволяє збільшити розмір стягуваних з нього аліментів, відповідно до положень ст.. 184, 192 СК України. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів та взявши до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, позивач, при даних обставинах, просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання [PERSON] з 1700 до 3500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання\~ [PERSON] не з`явилася, від її представника надійшло клопотання, в якому останній просить розглянути справу за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їхньому задоволенні. Відповідач\~\~в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою його проживання. Однак, поштове відправлення було повернуто до суду з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України, \~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача в своєму клопотанні не заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2020р., змінено розмір аліментів стягуваних щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] із твердої грошової суми в розмірі 950 гривень щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. В даній справі позивач обґрунтувала свої вимоги значним покращенням матеріального стану відповідача з огляду на його працевлаштування в Республіці Польща та регулярне отримання високого доходу у вигляді заробітної плати. Положення ст.. 12, 81 ЦПК України покладають на сторони обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Отже, покращення матеріального стану платника аліментів може бути підставою для зміни розміру стягуваних з нього аліментів в сторону збільшення, а тому дані обставини входять до предмета доказування та повинні бути підтверджені належними доказами. Проте, [PERSON] не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували отримання [PERSON] значних прибутків, що вказувало б на зміну його матеріального стану, а тому позовні вимоги з цих підстав задоволенню не підлягають. Між тим, суд бере до уваги, що долучені представником позивача за письмовим клопотанням від 05.01.2023р. письмові докази вказують на зміну матеріального стану одержувача аліментів та погіршення здоров`я дитини. Зокрема, згідно довідки, виданої КНП «Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Коломийської міської ради від 09.11.2022р. вбачається, що [PERSON] , 2017 р.н. знаходиться на «Д» обліку: Дефіцитна анемія І ст., часто хворіючий простудними захворюваннями Гіперметропія слабкого ступеня правого ока (ОД), середнього ступеня лівого ока (ОS) Розбіжна спів дружня альтернуюча косина. Потребує проти анемічного, загальнозміцнюючого лікування, контролю окуліста кожні три місяці з метою корекції, підбору окулярів, а також проходження комплексу вправ для очей дітям (при короткозорості, астигматизмі). Відповідно до довідки Коломийської ДПІ Головного управління ДПС в Івано-Франківській області встановлено, що ФОП [PERSON] за період з 01.01.2022 по 30.09.2022р. від провадження господарської (підприємницької) діяльності доходів не отримувала. Довідкою про склад сім`ї, виданої ОСББ «Богуна №22» підтверджується, що позивач проживає разом зі своїми дітьми: [PERSON] , 2010 р.н. та [PERSON] , 2017 р. в [ADDRESS] . Також з довідки, виданої КНП «Отинійська районна лікарня» Отинійської селищної ради встановлено, що [PERSON] працює лікарем стоматологом, однак на теперішній час знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 6-ти річного віку: з 05.12.2021р. по 04.06.2022р., згідно наказу №85-в від 03.12.2021р., та з 05.06.2022р. по 04.12.2022р., відповідно до наказу №31-в від 03.06.2022р. Відтак, з урахуванням належного підтвердження зміни матеріального стану [PERSON] в сторону його погіршення, оскільки остання змушена доглядати за дитиною, а тому не працює та не отримує доходів від заняття підприємницькою діяльністю, а також врахувавши наявність захворювань у малолітньої дитини сторін, суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні. Визначаючи розмір аліментів, суд,

Outcome: partial