Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 грудня 2022 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначило, що 25 грудня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем укладено договір позики № 3962611 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6000 гривень строком на 30 днів зі сплатою 1,99% від суми позики за кожний день користування коштами, починаючи з першого дня перерахування суми позики до закінчення строку його дії. 14 червня 2021 року між первісним кредитором та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором позики №3962611 від 25 грудня 2022 року, укладеним з відповідачкою. Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню позики та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 19236,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що визнає позов частково, оскільки розмір відсотків за позикою є занадто великим. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 грудня 2020 року між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою було укладено договір позики № 3962611 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 6000,00 гривень строком на 30 днів зі сплатою 1,99 % від суми позики за кожний день користування, починаючи з першого дня перерахування суми коштів до закінчення строку позики (а.с.7). Підписавши вказаний договір позики відповідачка ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" (а.с.8-12). ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачці грошові кошти у позику, однак остання не виконала\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернула,\~у зв`язку\~з чим\~їй нараховано\~заборгованість,\~в розмірі\~19236,00\~грн.,\~яку за\~договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року було передано ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.13-18). Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачці нараховано заборгованість за даним договором позики, у розмірі 19236,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою позики та 13236,00 грн. заборгованість за відсотками, однак за якою процентною ставкою вказані відсотки обраховані і за який період, вказаний розрахунок заборгованості не містить (а.с.19). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору позики та кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1050 цього Кодексу якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови договору позики, не в повному обсязі розраховувалася за отримані в борг грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за позикою, стосовно заборгованості за основним боргом, за договором № 3962611 від 25 грудня 2020 року, в розмірі 6000,00 грн. підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідачки щомісячних процентів за договором позики від 25 грудня 2020 року, то частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Крім того, ч.2 вказаної статті передбачає, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З цього слідує, що відсотки за користування грошовими коштами виплачуються лише в межах дії договору позики. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. Так за\~умовами договору\~позики,\~укладеного 25\~грудня 2020\~року,\~відповідачка зобов`язалася\~сплачувати 1,99\~%\~від суми\~позики за\~1\~день в\~період користування\~грошовими коштами,\~тобто за\~30\~днів,\~а тому\~її заборгованість\~за відсотками\~складає 3582,00 грн. (6000,00 грн. сума позики х 1,99 % х 30 днів). За такого вимоги позивача про стягнення з відповідачки відсотків за договором позики від 25\~грудня 2020\~ року, в розмірі 13236,00 грн. за період 30 днів, станом на 30 листопада 2022 року, підлягають частковому задоволенню,\~в розмірі\~3582,00 грн. Стягнення заборгованості за процентами по вказаному договору позики, в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не заявляв. З огляду\~на викладене,\~враховуючи,\~що відповідачка\~порушила умови\~договору позики\~та не\~в повному\~обсязі розраховувалася\~з позивачем\~за кредитом,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги позивача\~щодо стягнення\~з відповідачки\~заборгованості за\~тілом кредиту,\~в розмірі\~6000,00 грн. та заборгованості за відсотками, в розмірі 3582,00 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial