Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (далі ТОВ «НіжинТеплоМережі», позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] (далі відповідачі) в солідарному порядку заборгованість за теплову енергію за період з 01.02.2016 по 28.02.2021, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] в сумі 57\~623 грн. 52 коп. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі належним чином не виконують обов`язки по оплаті послуг, які надаються. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг, що надаються товариством. Станом на 28 лютого 2021 року у відповідачів утворилася заборгованість в розмірі 57623 грн. 52 коп. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги не визнали, у заявах від 20.05.2022, 17.10.2022 просили застосувати до всіх позовних вимог ТОВ «НіжинТеплоМережі» наслідки спливу строку позовної давності (а.с.14, 206-216). У відзиві, поданого до суду 25.05.2022, заперечували щодо відкриття особового рахунку на ім`я відповідача [PERSON] , зазначивши про його «віртуальний» статус, з використанням їх персональних даних. Правовідносини між позивачем і відповідачами не виникали, доказів їх виникнення позивачем не надано. Доказів постачання кількості наданих послуг позивачем та що відповідачі є споживачами не надано також. Стверджують, що квартира [ADDRESS] не була підключена до тепломережі, відповідачі не були підключені для отримання теплоносіїв, не мають приладів теплопостачання, тому заборгованість виникнути не могла, створена штучно. Розрахунок позивача є необґрунтованим. ТОВ «НіжинТеплоМережі» не є виконавцем, балансоутримувачем послуг опалення. Підстав для задоволення позовних вимог не існує, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.18-34). У доповненні до відзиву на позовну заяву зазначили, що майно комунальної власності не може передаватися в управління підприємствам, які не були утворенні відповідним органом, а тому передача абонентів від КП «Ніжинтеплоенерго» до ТОВ «Ніжинтепломережі» неможлива. [PERSON] є пенсіонеркою, отримує жебрацьку пенсію, відповідач [PERSON] з 2015 року має на утриманні дитину-інваліда (а.с.111-112). Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито проваження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.06.2021, клопотання відповідачів задоволено та ухвалено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мохир Д.В. просив відмовити у задоволенні позову, з підстав зазначених відповідачами. Суд заслухавши доводи представників сторін, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до\~ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст.68 ЖК України. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до пп.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст.ст.150, 156, 162 ЖК України, власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до довідки ТОВ «НіжинТеплоМережі» за № 01-07/1092 від 10.06.2020, житловий будинок за [ADDRESS] має централізоване опалення та гаряче водопостачання. Підключений до джерела теплоти котельня по [ADDRESS] . Внутрішньо-будинкова система працює відповідно до проектних характеристик. Квартира [ADDRESS] в цьому будинку станом на 09.06.2020 не має відповідно оформленого акту про відключення від систем теплопостачання. Будинок обладнаний комерційним вузлом обліку теплової енергії (будинковим) типу КМ-5, заводський №4267. Введений в експлуатацію в 2001 році. Дата наступної метрологічної повірки 2023 рік. Довідка підписана директором ТОВ «НіжинТеплоМережі» Л.М. Ісаєнко, головою правління ТВК «Берізка» М.А. Нечваль (а.с.59). Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради №520 від 26.12.2013 внесено зміни до рішення виконавчого комітету міської ради №415 від 25.10.201. і визнано ТОВ «НіжинТеплоМережі» виробником та виконавцем послуг: - по теплопостачанню; - по гарячому водопостачанню (а.с.129). Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] - [ADDRESS] . Довідкою ЦНАП Виконавчого комітету Ніжинської міської ради підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами комунальних послуг, які надаються ТОВ «НіжинТеплоМережі» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . Згідно п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення для населення, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та тарифів №1171 від 31.03.2015, №1101 від 09.06.2016, № 1753 та 1761 від 29.06.2016, №1672 від 29.06.2016, які затверджені рішеннями Виконавчого комітету Ніжинської міської ради №239 від 28.09.2017, №443 від 20.12.2018 та №429 від 26.11.2020 нараховувалась плата відповідачам за надані послуги з централізованого опалення та постачання горячої води В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок №4187, згідно якого заборгованість з 01.02.2026 по 28.02.2021 становить 57623 грн. 52 коп., заборгованість нарахована на опалювальну площу 63 кв.м, наявні- тепло лічильник з 01.10.2004 та водо лічильник з 01.06.2013, кількість зареєстрованих осіб складає 3 чоловіка. Правильність цього розрахунку допустимими доказами відповідачами не спростовано. Доказів добровільної сплати нарахованої суми відповідачі до суду не надали. Отже ТОВ «НіжинТеплоМережі» здійснювало подачу теплової енергії відповідачам за о/р № [NUMBER] у період з 01.02.2026 по 28.02.2021 в повному обсязі. Відповідачі свої зобов`язання не виконали, за надані послуги не розраховувалися і станом на 23.03.2021 (день подачі позову) заборгували, відповідно до розрахунку суми боргу 57623 грн. 52 коп. (за період з 01.02.2026 по 28.02.2021). З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно ст.614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов`язання. Із врахуванням викладеного вбачається, що відповідачі користувалися наданими позивачем послугами, але не сплачували їх, що є підставою для стягнення заборгованості у вищезазначеному розмірі з відповідачів на користь позивача. При цьому, судом враховується, що відсутність Договору між сторонами на надання та отримання послуг не тягне за собою наслідків, що зумовлюють звільнення відповідачів від сплати послуг, оскільки позивачем послуги надавалися, відповідачі зобов`язані і за відсутності договору сплачувати кошти за отримані послуги, оскільки між сторонами в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства фактично виникли цивільно-правові відносини згідно ст.4, 11 ЦК України. Згідно із висновком Верховного Суду у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019, зокрема, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані споживачу послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. Ненадання або неналежне надання позивачем послуг з теплопостачання належними та допустимими доказами відповідачами не доведено. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є невиконання відповідачами зобов`язань з оплати послуг за теплову енергію, яке виникло з 01.02.2016 по 28.02.2021. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У силу ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. Із листа-розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] , наданого позивачем, убачається, що відповідачами періодично вносилася оплата за надані комунальні послуги, у тому числі у міжопалювальний період, а саме: у березні 2016 року 412,01 грн., у квітня 2016 року - 100 грн. , у травні 2016 року - 300 грн., у листопаді 2016 року - 100 грн., у грудня 2016 року 100 грн., у січні 2017 року - 200 грн., у лютому 2017 року - 300 грн., у березні 2017 року - 200 грн., у травні 2017 року - 200 грн., у листопаді 2017 року - 400 грн., у січні 2018 року - 236 грн., у лютому 2018 року - 200, у березні 2018 року - 200 грн., у квітні 2018 року - 200 грн. (а.с.3). Отже, такі дії відповідачів суд розцінює як переривання строку позовної давності. Зазначене відповідає правовій позиції, раніше висловленій Верховним Судом України у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 437/2726/13-ц. Отже позивачем не пропущено строк позовної давності. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позовна заява подана до суду за вих. №01-07/533 від 17.03.2021 підписана т.в.о. директора ТОВ «НіжинТеплоМережі» Л.М. Ісаєнко. Доводи відповідачів про те, що позовна заява підписана неуповноваженою особою, спростовується наказом №66-П від 21.10.2016 та витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.127,128), і не суперечить вимогам ч.3 ст.58 ЦПК України, а повноваження представника позивача [PERSON] , підтверджуються відповідними довіреностями (а.с.53,126), що не суперечить вимогам ч.3 ст. 62 ЦПК України. Судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову сплати позивачем 2 270 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідачів.

Outcome: approved