Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-12 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У жовтні 2022 року Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ у Київській області) звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначило, що 1 червня 2021 року [PERSON] звернулась до Бориспільського об`єднаного управління ПФУ з заявою про призначенням пенсії за вислугу років. Рішенням від 8 червня 2021 року [PERSON] з 1 червня 2021 року було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 3208,61 грн. Призначення пенсії [PERSON] проведено ГУ ПФУ у Полтавській області за екстериторіальним принципом. При проведенні перевірки пенсійної справи [PERSON] встановлено, що за документами електронної пенсійної справи, страховий стаж заявниці на 11 жовтня 2017 року становить 22 роки 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Тому 7 лютого 2022 року було винесено відмову в призначені пенсії [PERSON] в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Виплату пенсії припинено з 1 лютого 2022 року. Фактично [PERSON] за період часу з 1 червня 2021 року до 31 січня 2022 року безпідставно отримала грошові кошти у розмірі 25739,68 грн. Добровільно відповідач грошові кошти повертати відмовляється. Однак ці кошти підлягають поверненню у зв`язку з недобросовісністю зі сторони набувача. Тому ГУ ПФУ у Київській області, на підставі ст.1212 ЦК України, просить суд стягнути з [PERSON] 25739 гривень 68 копійок, а також відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. 2.\~Інформація про\~рух цивільної\~справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2022 року (а.с.43) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ГУ ПФУ у Київській області, була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2022 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового засідання, відстрочено ГУ ПФУ у Київській області сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі до початку розгляду справи по суті (а.с.46-47). 8 листопада 2022 року ГУ ПФУ у Київській області сплатило судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.71). Представник позивача Гранько Т. направив на адресу суду клопотання (а.с.55-56), в якому просив розглянути справу за відсутності представника ГУ ПФУ у Київській області, позов підтримав. Відповідач у судовому засіданні категорично заперечує проти позову. У відзиві зазначила, що зі сторони позивача під час прийняття документів жодних зауважень, посилань щодо надання неправомірних відомостей, до неї не надходило. Зловживань з її боку не було, на це також і не посилається позивач, а відтак вини [PERSON] у переплаті пенсії немає. Вона діяла добросовісно. Також позивачем не надано доказів, які б свідчили про рахункову помилку зі сторони ГУ ПФУ у Київській області. А відтак грошові кошти у розмірі 25739 гривень 68 копійок не підлягають поверненню на підставі ст.1215 ЦК України. Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 1 червня 2021 року [PERSON] звернулась до Бориспільського об`єднаного управління ПФУ з заявою про призначенням пенсії за вислугу років (а.с.5-8), додавши до заяви необхідний пакет документів, в тому числі, копію паспорта, ідентифікаційного коду, трудової книжки (а.с.9-12, 14, 16-23). На підставі рішення від 8 червня 2021 року [PERSON] з 1 червня 2021 року було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 3208,61 грн. (а.с.24,25) 7 лютого 2022 року начальник відділу призначення пенсій ГУ ПФУ у Київській області Рябець С. прийняв рішення №103550003369 (а.с.15), яким [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Листами №1000-0504- 8/25297 від 21 лютого 2022 року та №1000-0504-8/98114 від 30 вересня 2022 року (а.с.26,27) [PERSON] було повідомлено про переплату пенсії за період часу з 1 червня 2021 року до 31 січня 2022 року у розмірі 25739,68 грн. оскільки їй було відмовлено у призначенні пенсії. Спірні правовідносини регулюються главою 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятою «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми матеріального права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. [PERSON] отримала від позивача спірні грошові кошти у вигляді пенсії. Доказів про набуття відповідачем коштів у розмірі 25739 гривень 68 копійок у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини сторони не посилаються. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ГУ ПФУ у Київській області не подав жодних доказів на підтвердження вини [PERSON] , зокрема, надання нею недостовірних (явно неправильних) даних для призначення пенсії, тобто на підтвердження її недобросовісної поведінки. Відповідач при зверненні з заявою Бориспільського об`єднаного\~управління ПФУ про призначення пенсії надала працівнику цього органу свою трудову книжку. Рішення про призначення пенсії за вислугу років приймало виключно управління ПФУ, ґрунтуючись, в тому числі, на відомостях з трудової книжки [PERSON] . Виплата пенсії позивачем була проведена [PERSON] добровільно. З огляду на це, суд висновує, що в позові ГУ ПФУ у Київській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 25739 гривень 68 копійок слід відмовити, оскільки вони не підлягають поверненню відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, у задоволенні пред`явленого позову ГУ ПФУ у Київській області відмовлено, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed