Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення частки земельної ділянки у спільному майні та просила визначити, що частка земельної ділянки площею 0,0516 га, кадастровий номер 0510137000:03:049:0215 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , яка померла [INFO] , у спільній сумісній власності складає 1/3 частку. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати сторін [PERSON] . Сторони є спадкоємцями першої черги за законом, інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,0516 га, кадастровий номер 0510137000:03:049:0215 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №376786. В зазначеному Державному акті на право власності на земельну ділянку не зазначено розміри часток кожного співвласника у праві власності на земельну ділянку, в зв`язку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки після смерті матері [PERSON] , що підтверджується постановою Другої вінницької державної нотаріальної контори від 16.11.2022 за №888/02-31. Спадщину після смерті матері позивач прийняла, так як подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері позивач позбавлена можливості, так як розмір частки померлої у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначено, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] адвокат Солоненко О.І. до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність у підготовчому засіданні. Представник відповідача [PERSON] адвокат Загарій С.С. до судового засідання також не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив вказану справу розглянути в його відсутність у підготовчому засіданні. Враховуючи подані представниками сторін заяви, в тому числі, заяву про визнання позову відповідачем та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №376786, виданого 07.12.2010 управлінням Держкомзему в м. Вінниці, на підставі рішення 47 сесії 5 скликання Вінницької міської ради №2786 від 30.04.2010 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011006901312, співвласниками земельної ділянки площею площею 0,0516 га, кадастровий номер 0510137000:03:049:0215, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с. 9, 10). [INFO] померла [PERSON] , про що 23.05.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області складено актовий запис №1417 і видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). 05.08.1990 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис №2329, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35519805 від 25.10.2013, Другою вінницькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №309/2013 після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з довідки державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. №906/02-14 від 22.11.2022, згідно матеріалів спадкової справи №309/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями за законом є її діти: дочка [PERSON] і син [PERSON] , які звернулися 25.10.2013 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (а.с. 6). Позивачці [PERSON] 29.01.2014 державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С., було видано та зареєстровано в реєстрі за №2-88 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 1/2 частку спадщини, яка складається з 14/25 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] , які належали померлій на підставі: свідоцтва про право власності, виданого Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою 22.04.1994 за реєстром № 3-1695 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою 22.04.1994 за реєстром № 3-1696, зареєстрованих Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 29.04.1994 за реєстровим № 15674 (а.с. 7). Постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. №888/02-31 від 16.11.2022 відмовлено громадянам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,0516 га, кадастровий номер 0510137000:03:049:0215, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] матері - [PERSON] , оскільки частка померлої [PERSON] у вказаній земельній ділянці, що є об`єктом права спільної сумісної власності, не визначена (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно із ст. 369 ЦК України здійснення права спільної сумісної власності проводиться за згодою всіх співвласників. Спірна земельна ділянка до даного часу рахується як об`єкт спільної сумісної власності. Вчинити будь-які дії щодо даної ділянки, в тому числі, визначити в даний час розмір часток 3-х співвласників ділянки в спільній сумісній власності на неї в позасудовому порядку вже неможливо, оскільки один із співвласників померла і її цивільна дієздатність припинена з моменту смерті, що передбачено ст. 25 ЦК України. Згідно ст. 370 ч. 2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суду не\~надано доказів\~щодо існування\~будь-яких\~домовленостей між\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~як співвласниками\~земельної ділянки\~про розмір\~часток кожного\~у земельній\~ділянці,\~тому частки\~кожного з\~них у\~спільній власності\~на земельну\~ділянку були\~рівними,\~а саме\~кожному при\~житті [PERSON] належала 1/3 ідеальна частка цієї земельної ділянки. Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. При цьому, суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм закону про рівність часток, а також те, що частки співвласників у спільній сумісній власності на землю не визначені та невизначення часток не дає можливості позивачу в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно, тому суд дійшов висновку, що вимоги позову про визначення розміру частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0516 га, кадастровий номер 0510137000:03:049:0215, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1/3 ідеальної частки підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності і учасники справи погоджуються на визначення частки померлої [PERSON] у спірній земельній ділянці саме в розмірі 1/3 частки, а тому у суду немає підстав для відступу від таких позицій сторін і констатації факту наявності права будь-кого з них на більшу чи меншу частку у спірній земельній ділянці.

Outcome: approved