Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Старокозацької сільської громади Білгород-Дністровського району, Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136, в порядку спадкування за заповітом від 11.09.2012 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №090007, виданого Руськоіванівською сільською радою народних депутатів 05.11.2011 року, на підставі рішення Руськоіванівської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 18.09.2001 року №472-ХХІІІ, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №178, належала земельна ділянка площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136. У 2012 році позивач [PERSON] та [PERSON] домовились щодо строкового платного користування його земельною ділянкою площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136 та 31.08.2012 року між ними був укладений договір оренди земельної ділянки, строком дії на 49 років з правом пролонгації, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації прав та їх обтяжень №32090413. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2021 року, актовий запис №47. Через деякий час, а саме наприкінці 2021 року позивачу стало відомо, що [PERSON] ще за своє життя, на випадок своєї смерті [INFO] склав на ім`я позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Базан Т.П., зареєстрований в реєстрі за №1468, відповідно до якого належну йому земельну ділянку площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136 заповідав позивачу, заповіт є чинним (не був змінений та скасований), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №31630821 від 11.09.2012 року. Проте у позивача наявні перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку прав на спадщину у вигляді земельної ділянки за заповітом, після смерті [PERSON] , у звязку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом, оскільки єдиним способом реалізації її спадкових прав є тільки у судовому порядку. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2022 року з Другої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер у січні 2020 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.01.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просив задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, але до суду надана заява про розгляд справи у відсутність представника, розгляд справи провести згідно вимог діючого законодавства України, заперечень та окремих зауважень до позову не мають. Відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2021 року, актовий запис №47. За життя [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №090007, виданого Руськоіванівською сільською радою народних депутатів 05.11.2011 року, на підставі рішення Руськоіванівської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 18.09.2001 року №472-ХХІІІ, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №178, належала земельна ділянка площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136. У 2012 році позивач [PERSON] та [PERSON] домовились стосовно строкового платного користування його земельною ділянкою площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136 та 31.08.2012 року між ними був укладений договір оренди земельної ділянки, строком дії на 49 років з правом пролонгації, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації прав та їх обтяжень №32090413. За своє життя [PERSON] на випадок своєї смерті [INFO] склав на ім`я позивача [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Базан Т.П., зареєстрований в реєстрі за №1468, відповідно до якого належну йому [PERSON] земельну ділянку площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136, заповідав позивачу, заповіт є чинним (не був змінений та скасований), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №31630821 від 11.09.2012 року. Отже, відповідно до ст.ст.1223,\~1233\~ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом на земельну ділянку площею 4,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:002:0136. Позивач фактично прийняла спадщину після померлого спадкодавця, користуються спадковим майном та здійснює всі платежі. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). У\~статті 1233 ЦК України\~зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1, 3 ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статте 1247 ЦК України встановлені загальні вимоги до форми заповіту. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 1248 України, н отаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253\~цього Кодексу). Позивач як спадкоємець за заповітом звернулась до нотаріальної контори щодо оформлення прав на спадщину після померлого, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. З листа Другої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.12.2022 року №865/01-16 вбачається, що відповідно до даних спадкового реєстру спадкова справа щодо майна померлого в січні 2020 року [PERSON] не заводилась. Згідно ст.15 ЦК України, к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України\~встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2\~ст.16 ЦК\~визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів. Статтями 66-68 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що обов`язок щодо встановлення спадкового майна, кола спадкоємців та видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно покладений на органи нотаріату. Згідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно положень п.4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~\~ Згідно\~статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем цілком обґрунтовано заявлені, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved