Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , зареєстрований 23.07.1999 року виконкомом Червоновершківської сільської ради Компаніївської сільської ради Кіровоградській області, актовий запис № 04. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем спільного життя не склалось, часто виникають сварки на ґрунті взаємного непорозуміння через різні характери, це призвело до втрати почуття взаємної поваги та любові, зробило збереження сім`ї є неможливим. Шлюбні стосунки між сторонами припинено три місяці тому. Також, просив суд стягнути на його користь судові витрати у справі. Ухвалою суду від 23.12.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи провести за її відсутності та залишити прізвище « [PERSON] », яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Згідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 4 ст.\~206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.07.1999 року виконкомом Червоновершківської сільської ради Компаніївської сільської ради Кіровоградській області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9) Зі змісту позову вбачається, що у сторін спільного життя не склалось, часто виникають сварки на ґрунті взаємного непорозуміння через різні характери, це призвело до втрати почуття взаємної поваги та любові, зробило збереження сім`ї є неможливим. Клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Відповідач просила залишити їй прізвище « [PERSON] », яке вона набула під час реєстрації шлюбу. За змістом ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем, тому їй слід залишити прізвище « [PERSON] », яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В даній справі відповідачем до початку її розгляду по суті, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнано повністю, а тому суд вважає за необхідне, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, тобто в сумі 496 гривень 20 копійок. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, тобто в сумі 496 гривень 20 копійок, слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а також документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 900 грн.

Outcome: approved