Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками його є [PERSON] та [PERSON] . Станом на сьогодні [PERSON] проживає/перебуває у республіці Литва. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] (тітка заявника) проживала у селі Малоолександрівка Скадовського району Херсонській області, яка, на даний час є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 41 від 23 серпня 2022 року [PERSON] померла [INFO] у селищі Малоолександрівка Скадовського району Херсонській області у віці 76 років. Згідно довідки про причину смерті № 41 від 23 серпня 2022 року, хвороби (патологічні стани), що призвели [PERSON] до смерті стали: хронічна серцева недостатність, ішемічна хвороба серця та дифузний кардіосклероз. [PERSON] 15 жовтня 2015 року було складено заповіт у с. Птахівка Скадовського району Херсонської області. Згідно вказаного заповіту [PERSON] розпорядилась: «все належне мені майно, де б вона не знаходилось з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде мені належати на день моєї смерті, на що я законом матиму право я заповідаю [PERSON] , [INFO] ». З метою прийняття вище зазначеної спадщини, представник за довіреністю [PERSON] - [PERSON] (мати заявника) 06 грудня 2022 року звернулась до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] . У відповіді на вище вказану заяву, Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надав роз`яснення, у якому зазначив, що у зв`язку із відсутністю оригіналу лікарського свідоцтва про смерть орган державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати смерть не може. Однак отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть станом на сьогодні є неможливим через окупацію території, на якій було видано копію такого свідоцтва. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника та необхідне йому для отримання свідоцтва про смерть його тітки. Ухвалою судді від 02 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , в інтересах якого звертається [PERSON] , заінтересована особа - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Представник заявника, адвокат Строцень Т. О. у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що покійна [PERSON] є тіткою її чоловіка. Вона жила у селі Малоолександрівка протягом усього життя. Сім`я [PERSON] її постійно відвідували, возили в лікарню, оскільки своїх дітей [PERSON] не мала. Ще 6 років назад тітка склала заповіт на [PERSON] , який приходиться сином свідку. [PERSON] хворіла десять років, а останні п`ять днів перед смертю свідок перебувала з померлою, оскільки вона потребувала стороннього догляду. Після смерті [PERSON] [INFO] , [PERSON] брала участь у організації похорону родички, а в подальшому 30 серпня 2022 року виїхала до м. Тернополя і назад не поверталась. Оригіналів документів свідок з собою не взяла, так як їх могли забрати військові. На даний час, територія села, де похована [PERSON] тимчасово окупована. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Птахівка Скадовського району Херсонської області, батьки: [PERSON] та [PERSON] , що вбачається копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 1998 року. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , як слідує із копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] . Згідно копії закордонного паспорту [PERSON] , у березні 2022 року він перетнув кордон України на виїзд та 21 липня 2022 року отримав дозвіл на проживання у Литві (м. Каунас), який дійсний до 21 липня 2023 року. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] . Згідно копії довідки від 31 серпня 2022 року № 6117-7501255245 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 41 від 23 серпня 2022 року [PERSON] померла [INFO] у селищі Малоолександрівка Скадовського району Херсонській області у віці 76 років; причина смерті: ішемічна хвороба серця та дифузний кардіосклероз. [PERSON] 15 жовтня 2015 року було складено заповіт у с. Птахівка Скадовського району, Херсонської області. Згідно копії вказаного заповіту [PERSON] розпорядилась: «все належне мені майно, де б вона не знаходилось з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде мені належати на день моєї смерті, на що я законом матиму право я заповідаю [PERSON] , [INFO] ». 06 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] . Листом № 932/26.11.1-04.6 від 07 грудня 2022 року, Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) роз`яснено, що у зв`язку із відсутністю оригіналу лікарського свідоцтва про смерть орган державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати смерть не може. Також судом у судовому засіданні оглянуто фотознімки місця поховання [PERSON] . Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли підлягають застосуванню наступні норми. В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому було продовжено до 19 лютого 2023 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області» село Малоолександрівка увійшло до складу Скадовської територіальної громади Херсонської області. Внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України Скадовська територіальна громада Херсонської області була тимчасово окупована, що підтверджується Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року за № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26 серпня 2022 року № 193). Даючи оцінку допустимості у даній цивільній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується вимогами міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а також положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ч.ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь--який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Тобто Україна не визнає такі акти, але як виключення враховує документи, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території для державної реєстрації акту цивільного стану і таке врахування не є визнанням окупаційної влади. Такий підхід відповідає практиці ЄСПЛ, Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії від 21 червня 1971 року, а також судовій практиці України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо реєстрації смерті, з метою захисту прав і свобод громадян України на тимчасово окупованих територіях, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 759/1443/22, що документи, видані органами та установами (зокрема, закладами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку ст. 315 ЦПК України. Також Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 вказав, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті, що є обставиною, яка викликає відкриття спадщини, з метою подальшої реалізації спадкових прав, так як згідно заповіту від 15 жовтня 2015 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , має право на спадкування майна померлої. На підтвердження факту смерті заявником подано копію лікарського свідоцтва про смерть № 41 від 23 серпня 2022 року, виданого установою, що розташована на тимчасово окупованій території, згідно якого [PERSON] померла [INFO] у селищі Малоолександрівка Скадовського району Херсонській області у віці 76 років. Отож, оцінюючи письмові докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. На підставі наведеного, суд, як виключення, приймає в якості доказу надане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 41 від 23 серпня 2022 року, та у сукупності з іншими наданими заявником письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру». На підставі викладеного,

Outcome: approved