Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду із заявою про усиновлення повнолітньої особи [PERSON] , [INFO] , яку мотивував тим, що [PERSON] та [PERSON] , є подружжям, шлюб якого зареєстрований 04.03.2015 року у Відділі ДРАЦС РС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №421. Фактично сторони почали проживати разом, однією сім`єю ще з 1992 року, тобто, за 22 роки до реєстрації шлюбу. Спільних дітей від сумісного проживання не мають. До стосунків із [PERSON] , його дружина [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] . У даному шлюбі [PERSON] народила 2-х дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] . В 1990 році шлюб подружжя [PERSON] був розірваний рішенням суду, а 12.02.1991 року вчинено актовий запис №83 про його розірвання у Відділі ДРАЦС ВМУЮ у Вінницькій області. Після розірвання шлюбу обоє дітей залишились проживати з матір`ю - [PERSON] . Заявник зазначає, що коли він із [PERSON] розпочали сумісне життя, її діти були малолітніми. Оскільки батько дітей [PERSON] не проживав разом з ними і практично не цікавився дітьми, вони його не згадували, а між заявником та дітьми відразу склались теплі родинні стосунки, він вважав їх своїми рідними дітьми, а вони вважали і називали його татом. Від першого шлюбу заявник має дві дочки, однак ще до його розлучення з їх матір`ю, вони разом з нею вихали до російської федерації. Після цього в 1990 р. заявник їздив до них, вирішити питання про розлучення, після чого повернувся до України і дітей від першого шлюбу з того часу більше ніколи не бачив та не спілкувався з ними. Будучи позбавлений можливості виховувати рідних дітей, заявник всю свою нерозтрачену батьківську любов та турботу віддав дітям [PERSON] . Вони разом виховали та вивчили дітей, одружували їх, проводжали [PERSON] в армію, до даного часу підтримують тісні родинні стосунки з дорослими дітьми та їх ciм`ями, піклуються про їх дітей, яких заявник вважає своїми онуками, а вони віддячують любов`ю та називають дідусем. Тобто, сім`я цілком благополучна, взаємовідносини між всіма членами родини доброзичливі. Заявник ніколи не був проти того, щоби взяти на себе всі передбачені законом обов`язки батька щодо дітей [PERSON] і надати їм всі права дитини, своє прізвище та по-батькові, але це питання у них не виникало. Діти знали про те, що заявник не є їх кровним батьком, але не приділяли цьому уваги, ставлячись до нього як до рідного батька. Таким чином, подружжя не вирішувало питання із усиновлення дітей дружини заявника, оскільки така необхідність не виникала. Відразу після початку повномасштабного вторгнення росії на територію України, син - [PERSON] добровільно записався спочатку в територіальну оборону, а потім пішов Служити в лави ЗСУ. В даний час він у складі ЗСУ. Перед відправкою на фронт [PERSON] розповів, що він все життя мріяв, щоб заявник був юридично оформлений його батьком, адже саме заявника він вважає батьком. Розуміючи ризики, які на нього чекають, [PERSON] попросив [PERSON] та [PERSON] прикласти всі зусилля, щоб вирішити питання з усиновленням сина заявником, так як для нього це надто важливо і це буде підтримувати його моральний дух на фронті. Заявник з дружиною відчувають постійні тривогу та хвилювання за життя та здоров`я [PERSON] , який виконує свій військовий обов`язок по захисту батьківщини у найгарячіших точках фронту. Вони бажають підтримати сина чим можуть, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення. Ухвалою суду від 12.12.2022 року заяву залишено без руху та заявнику надан строк для усунення виявлених недоліків. 15.12.2022 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 19.12.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами окремого провадження. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Додатково просив при прийнятті рішення по суті справи повернути помилково сплачений ним судовий збір у розмірі 496.20 грн., оскільки він є особою з інвалідністю 2 групи. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , підтримала заяву [PERSON] на усиновлення свого повнолітнього сина, суду пояснила, що для її сина це важливо і він цього дуже хоче, взаємини у родині завжди були теплі та тісні. [PERSON] завжди ставився до [PERSON] , як до батька, і відповідно так його і називає. Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечив щодо вирішення питання на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його нотаріально посвідчена заява, в якій зазначено, що він надає згоду на своє усиновлення [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4), в якому в графі батько зазначений - [PERSON] , в графі мати зазначена - [PERSON] . Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12.02.1991 року розірвали шлюб , актовий запис №83 (а.с. 38). 23.01.1991 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтвержується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №13 (а.с. 37). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] - помер (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №421 (а.с. 21). Як вбачається із довідки МКП "Замостя"№ 2754 від 24.11.2022 року, заявник та заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Із заяви [PERSON] від 07.12.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., вбачається, що остання надала згоду своєму чоловікові [PERSON] на усиновлення її сина - [PERSON] (а.с. 19). Заявою [PERSON] від 15.12.2022 року, посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., підтверджується надання ним вільної та безумовної згоди [PERSON] на його усиновлення (а.с.30). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 30.03.2022 року №014541, [PERSON] має 2-у безтермінову групу інвалідності (а.с. 36). Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення (стаття 224 Сімейного кодексу України) зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи - суд враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Також, законодавством передбачено, що у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років (абзац четвертий частини другої статті 211 Сімейного кодексу України). Окрім загальним вимог постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено додаткові обставини, які з`ясовує суд при вирішенні справи про усиновлення повнолітньої особи: необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). Тобто необхідно довести суду необхідність проведення усиновлення. При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично); наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями; невичерпність обставин, які можуть враховуватися судом. Тобто врахування (розширення) обставин, які повинні враховуватися судом при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи, визначається у кожному конкретному випадку. Суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати (стаття 313 Цивільного процесуального кодексу України). Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями; -невичерпність обставин, які можуть враховуватися судом. Тобто врахування (розширення) обставин, які повинні враховуватися судом при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи, визначається у кожному конкретному випадку. Відповідно до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації актів народжень матір`ю та батьком дитини. Зміна прізвища, імені та по батькові, особи яка усиновлена, провадиться у відповідності із положеннями ст. 231 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 311 ЦПК України заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 311 ЦПК України заява про усиновлення повнолітньої особи повинна містити відомості, зазначені у частині першій цієї статті, а також дані про відсутність матері, батька або позбавлення піклування. До заяви мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви, адже усиновлення заявником повнолітньої особи [PERSON] , на переконання суду, відповідає інтересам останнього, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя. Судовий збір повертається за клопотанням особи на підставі ухвали суду відповідно до пунктів 1-5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а саме: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову) і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У разі повернення судового збору, якщо такий був сплачений без подальшого звернення до суду, або був помилково сплачений на рахунок такого суду, такі кошти повертаються відповідно до Порядку №787. Порядок повернення судового збору визначено наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 "Про затвердження Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів". Оскільки заявник від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе повернути [PERSON] помилково сплачений ним судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved