Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем з 18.10.2008, але з 2016 року проживають окремо. У шлюбі у них наробились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою. Відповідач належним чином не виконує обов`язки по утриманню дітей, хоч має таку можливість: є приватним підприємцем - зареєстрований як ФОП за реєстраційним номером 25930000000002317, дата реєстрації 18.06.2010, основний вид діяльності 47.11. роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, має у власності 2 земельні ділянки у с.Бортниця Дубенського району і побудований там спільно магазин та автомобіль CITROEN, модель С4, який також зареєстрував на себе. Відповідач фізично здоровий, матеріально забезпечений, здійснює підприємницьку діяльність, тому має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Оскільки його дохід має нерегулярний мінливий характер, то вважає за доцільне стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідач 26.12.2022 подав відзив, згідно якого позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн на кожну дитину щомісяця. Зазначає, що надає фінансову допомогу дружині, купує одяг, продукти харчування, турбується про духовний розвиток дітей, організовує їм дозвілля, слідкує за їх успіхами у навчанні. Для сина, але на своє ім`я, був відкритий рахунок в Монобанку , на які періодично перераховує кошти для його потреб. Підприємницька діяльність не приносить значних прибутків, що підтверджується деклараціями про майновий стан і доходи за 2020 та 2021 роки. В період перебування дружини та дітей за кордоном, періодично їх навідував, надавав фінансові підтримку, а також займався волонтерською діяльністю: перевозив людей та речі в Польщу, збирав та перевозив гуманітарну допомогу. Щодо стану здоров`я, то з 27.11.2017 до 07.12.2017 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: гостра лівобічна нейросенсорна приглухуватість. Постійно проходить медичні остеження з даного приводу. Позивачка подала відповідь на відзив, з якого наполягає, що у відповідача достатньо коштів та він має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 4000 грн щомісячно, оскільки з поданої ним виписки вбачається, що за період з 01.03.2022 до 01.06.2022 переказав кошти [PERSON] на загальну суму 114700 грн, своїй мамі [PERSON] 52440 грн, іншим особам в кількості 22 чоловік на суму 81015 грн, а їй з дітьми 43320 грн. Діти перебувають під наглядом з приводу рецидивуючого бронхіту, часто хворіють на що витрачаються значні кошти. Довелось звертатись з дітьми до психолога на приватні сеанси, оплачує їх лікування, також зверталася з дітьми до стоматолога на що витрачено 1900 грн. З вересня по грудень відповідач не надавав коштів. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача адвокат Турянська Л.І. та позивачка в судовому засіданні просили позов задоволити. Адвокат звернув увагу на те, що з поданої відповідачем виписки видно, що витрати з 01.03.2022 по 01.06.2022 становлять понад 300000 грн. Мамі перерахував 52440 грн, а дружині та дітям 43320 грн., тобто 3610 грн. на місяць на одну особу. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що ніколи не відмовлявся від дітей, підтримує їх матір. Кошти перекидав мамі за товар, вона допомагає йому з магазином, що знаходиться у селі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 18.10.2008, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). У шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.6-8). [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18.06.2010, згідно з Витягом з державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань від 07.11.2022 (а.с.9). Згідно Довідки про склад сім`ї від 07.11.2022, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). За [PERSON] зареєстрований транспортний засіб: Citroen C4 Picasso, 2010 року випуску, згідно відомостей Головного сервісного центру МВС України станом на 06.11.2022, та земельні ділянки площею 0,0155 га та 0,0241 га в с.Бортниця, згідно Витягу (а.с.11, 12). Доходи [PERSON] , згідно податкових декларацій за 2020 рік становлять 5032,27 грн, за 2021 рік 6000 грн. (а.с.41, 42). Проте згідно банківської Виписки по витратам [PERSON] , витрати за період з 01.03.2022 до 01.06.2022 становлять 381503,97 грн. (а.с.43-51). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на' одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує твердження позивачки, що відповідач повинен та може забезпечувати дітей і даний факт відповідачем не заперечувався, він згідний сплачувати аліменти у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Однак, встановлені в судовому засіданні відомості, підтверджують, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи, що прожитковий мінімум у 2023 становить для дітей віком до 6 років - 2272 грн; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн., суд вважає, що розмір аліментів у 3000 гривень на кожну дитину буде справедливим та достатнім для задоволення потреб дітей. При визначенні розміру аліментів, судом також взято до уваги те, що обо`язки по утриманню дітей мають рівною мірою як батько, так і мати дітей. Таким чином, суд робить висновок, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але батько зобов`язаний допомагати утримувати дітей і забезпечувати їм належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку, тому позов підлягає до часткового задоволення. За таких обставин,

Outcome: partial