Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

12.01.2022 ФОП [PERSON] звернулася із зазначеним позовом до суду, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на її користь 17011,50 грн. фактичних витрат в порядку регресу та 908,00 грн. витрат з оплати судового збору. Вимоги вмотивовані тим, що 05.07.2017 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001-050, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 35280,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, строком до 03.07.2020. Згідно договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування у разі настання страхового випадку, а саме факту первинного виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин. З 28.01.2019 [PERSON] не виконував свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 15920,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 1091,50 грн., в загальному розмірі 17011,50 грн., у зв`язку з чим настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування по зобов`язанням [PERSON] в розмірі 17011,50 грн. 20.05.2021 між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 01-05, відповідно до умов якого позивачка набула право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів, боржником за яким, в тому числі, є [PERSON] . Позивачка зазначила, що з метою досудового врегулювання спору вона надіслала відповідачу претензію (повідомлення) № 10018.03.19-3 від 10.06.2021, однак відповідачем добровільно фактичні витрати в порядку регресу не було відшкодовано, що стало підставою для звернення до суду. 14.01.2022 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у його з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05.07.2017\~між ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі керуючого ТВБВ № 10018/050 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] украдено договір про споживчий кредит № 1001-050 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів), за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 7-12). Згідно п.п. 2.2 п. 2 договору про споживчий кредит № 1001-050 від 05.07.2017 кредит надається в загальному розмірі 35280,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03.07.2020, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Відповідно до п.п. 2.4.1 п. 2 договору про споживчий кредит № 1001-050 від 05.07.2017 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку відповідну виплату (проценти) в розмірі 17,99 % річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксована. В п.п. 3.3.2 п. 3 договору про споживчий кредит № 1001-050 від 05.07.2017 зазначено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором. 01.12.2018 між ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та ПАТ «Державний ощадний банк України» украдено договір добровільного страхування кредиту № 18.215040.1601-0286, за умовами якого страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі, а страховик приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору (а.с. 20-24). Згідно п. 4.1. п. 4 договору добровільного страхування кредиту № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 страховим випадком за цим договором є факт первинного (першого у часі, за винятком випадку, передбаченого абз. 3 цього пункту) виникнення збитків внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 9 цього договору. Відповідно до виписки по рахунку боржника [PERSON] від 01.04.2019 за період 01.10.2018 по 01.04.2019 загальна сума заборгованості склала 17011,50 грн., з них заборгованість по тілу кредиту в сумі 15920,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 1091,50 грн. (а.с. 13-19). 01.04.2019\~начальник філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із заявою про настання страхового випадку № 116.11-18/28668/2019-18/Вих, якою повідомив про настання страхового випадку 30.03.2019 згідно договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, а саме виникнення збитків у страхувальника внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 9 цього договору, позивальником [PERSON] , за яким виникла заборгованість з 28.01.2019 в загальній сумі 17011,50 грн., з них заборгованість по тілу кредиту в сумі 15920,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 1091,50 грн. Страхова сума на дату настання страхового випадку 18677,47 грн. У зв`язку з настанням страхового випадку начальник філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» просив виплатити страхове відшкодування на вказані ним реквізити (а.с. 25). Згідно страхового акту № Сум10018.03.19-3 від 22.04.2019 та платіжного доручення № 14925 від 24.04.2022 на виконання умов договору страхування № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виплатило ПАТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування у загальній сумі 17011,50 грн. за страховим випадком: заборгованість за кредитним договором, позичальником за яким є [PERSON] (а.с. 26). 20.05.2021 між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 27-29). Згідно п. 40 Реєстру права вимоги, що викладений у Додатку № 1 до договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, на виконання умов вказаного договору первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв оригінали матеріалів регресної справи за страховим актом № Сум10018.03.19-3, страхувальником за яким є ПАТ «Ощадбанк», боржником [PERSON] , сума боргу, на яку переходить право вимоги складає 17011,50 грн. (а.с. 30-36, 37). 10.06.2021 на адресу боржника [PERSON] направлено претензію (повідомлення) № 10018.03.19-3, в якому представник фізичної особи-підприємця [PERSON] повідомляв відповідача про те, що фізична особа-підприємець [PERSON] є новим кредитором на підставі договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії), у звязку з чим [PERSON] запропоновано у добровільному (досудовому) порядку впродовж 7 днів сплатити грошові корти в розмірі 17011,50 грн. (а.с. 39). За приписами ст.ст. 526,530,610, ч.1 ст.612\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 512, 514\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Згідно вимог ч. 1 ст.\~16\~Закону України\~«Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. За приписами ст.\~979,\~980\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що у\~даному випадку\~мав місце\~страховий випадок,\~а саме\~неналежне виконання\~ [PERSON] \~кредитних зобов`язань\~передПАТ «Державний Ощадний\~банк України» за договором про споживчий кредит № 1001-050 від 05.07.2017, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 17011,50\~грн., яка\~була відшкодована\~страховиком ТОВ\~«Страхова компанія\~«Ю.Ес.Ай»відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018. Беручи до уваги, що ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» здійснило страхову виплату, а в подальшому до фізичної особи-підприємця [PERSON] перейшло право вимоги щодо відшкодування фактичних витрат страхового випадку, вона набула право зворотної вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог. В клопотанні від 02.02.2022 представник позивачки ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат з оплати професійної правничої допомоги в розмірі 7920,00 грн. Згідно ч. 1 ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно вимог статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно вимог\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2021 між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір про надання професійної правової допомоги, за умовами якого сторони домовилися, що розмір винагороди виконавця за надання професійної правничої допомоги клієнту становить 1200,00 грн. за одну годину надання правничої допомоги (а.с. 51-52). Згідно акту-розрахунку № 48/01-Б приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 19.01.2022 загальна вартість виконаних робіт становить 7920,00 грн. Вказану суму фізична особа-підприємець [PERSON] сплатила адвокату Бартосевич Б.В., що підтверджується платіжним дорученням від 02.02.2022 (а.с. 53 на звороті). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №\~755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі\~№\~904/4507/18, провадження № 12-171гс19). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного Цивільного суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Зважаючи на те, що відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не подано, правові підстави для самостійного зменшення розміру судових витрат у суду відсутні, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача заявлені позивачкою до стягнення судові витрати у повному обсязі. Крім того, позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн., котрі в силу ст.141 ЦПК Українитакож підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 8828,00 грн.

Outcome: approved