Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму наданої тимчасової допомоги в розмірі 6395,70 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Управління соціального\~захисту населення\~Сумської міської\~ради відповідно\~до рішення\~Сумської міської\~ради від\~27.01.2016\~№ 254-МР\~05.05.2016\~реорганізовано у\~департамент із\~правонаступництвом всіх\~прав та\~обов`язків управління.\~Постановою Ковпаківського\~районного суду\~м Суми\~від 03.03.2015\~у справі\~№ 592/13258/14-а\~було задоволено\~позов управління\~соціального захисту\~населення Сумської\~міської ради\~до [PERSON] \~про стягнення\~тимчасової допомоги\~у розмірі\~6395,70\~грн.\~Рішення перебувало\~на примусовому\~виконанні.\~У лютому\~2021\~позивачу стало\~відомо,\~що [PERSON] \~помер [INFO] .\~В подальшому,\~департаментом 07.04.2021\~було направлено\~претензію кредитора\~на адресу\~Сумської міської\~держаної нотаріальної\~контори,\~з відповіді\~якої було\~встановлено,\~що спадкоємці\~з заявами\~про прийняття\~чи відмову\~від прийняття\~спадщини в\~нотаріальну контору\~не зверталися.\~Департаментом було\~з`ясовано,\~що відповідно\~до довідок\~Центру надання\~адміністративних послуг\~у м.\~Суми Сумської\~міської ради\~разом з\~померлим боржником\~на час\~відкриття спадщини,\~зареєстроване місце\~проживання має\~його донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Відповідно до довідки департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 29.06.2021 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.07.2022 департаменту стало відомо, що у власності [PERSON] з 17.11.2008 перебуває частка житла (19/200) за адресою: [ADDRESS] . Зазначає що заборгованість [PERSON] входить до складу спадщини, а так як [PERSON] є його донькою та зареєстрована з ним за однією адресою, вважають що остання фактично прийняла спадщину після померлого та як спадкоємець у відповідності до ч. ст.1282 ЦК України зобов`язана задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У зв`язку з чим звертаються до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.10.2022 позов залишено без руху. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадженняу справі, слухання справи призначено на 10:30 01.12.2022. Протокольною ухвалою від 01.12.2022 слухання справи відкладено за клопотанням відповідача на 10:00 25.01.2023. 15.12.2022 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідачка заперечує щодо його задоволення у зв`язку з його безпідставністю. Зазначає що [PERSON] дійсно є її батьком та після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, однак для оформлення спадщини до нотаріальної контори вона не зверталася та свідоцтво про право на спадщину не отримувала, жодних доказів про фактичне прийняття спадщини матеріали справи не містять, враховуючи тривалий термін перебування на виконанні рішення суду яким зазначена заборгованість була стягнута з [PERSON] вважає що виконавцям нічого не перешкоджало стягнути заборгованість саме з нього. Крім того вважає, що зазначений борг нерозривно пов`язаний з [PERSON] та не входить до складу спадщини, а позивачем пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємців. 02.01.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає що проживаючи спільно зі спадкодавцем на момент смерті відповідачка фактично прийняла спадщину, тимчасова державна допомога не є нерозривно пов`язаною з особою спадкодавця, а тому входить до складу спадщини, а строки звернення до спадкоємців з вимогою позивачем пропущено не було, оскільки представник останнього реалізував своє право у строк встановлений ст.1281 ЦК України шляхом направлення претензії кредитора на адресу Сумської міської державної нотаріальної контори. 02.01.2023 до суду також надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якій заперечує щодо доводів викладених у відповіді на відзив зазначаючи що з 2013 року не проживала разом зі спадкодавцем, крім того підтримує заперечення щодо інших обґрунтувань які раніше були зазначені у відзиві на позов. 24.01.2023 до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача відповідно до яких останній зазначає що адреси проживання відповідачки та її батька є різними, а саме відповідно [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно, відповідачка не зверталася з заявою про прийняття спадщини та не отримувала відповідних свідоцтв, матеріали справи взагалі не містять документів що підтверджують право вимоги до відповідачки, яким зокрема є виконавчий лист, крім того зазначає що позивачем не надано довідку щодо вартості майна успадкованого на думку позивача відповідачкою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених в позові підстав та просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову, заперечення викладені у відзиві, запереченнях та письмових поясненнях підтримав. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.03.2015 у справі №592/13258/14-а позовні вимоги Управління соціального захисту населення Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Сумської міської ради тимчасово державну допомогу у розмірі 6395,70 грн (а.с.5). З зазначеної постанови вбачається, що виплачувалася тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) якого не відоме, у зв`язку з невиконанням [PERSON] рішення суду про сплату аліментів. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021 відкритого на підставі виконавчого листа №592/13258/14-а про стягнення з [PERSON] на користь УПСЗН СМР тимчасової допомоги в розмірі 6395,70 грн виконавче провадження закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39, Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.26). Факт смерті [PERSON] підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.7-8) Згідно відповіді Ковпаківського відділу ВДВС у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 02.11.2022 №74475 на момент закінчення виконавчого провадження № АСВП 50459416 з примусового виконання виконавчого листа №592/13258/14-а, сума боргу складає 6395,70 грн (а.с.27). З метою стягнення заборгованості яка залишилися після смерті [PERSON] з його спадкоємців, 07.04.2021 позивачем було направлено до Сумської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора у зв`язку з необхідністю повідомлення спадкоємців про наявний борг спадкодавця та отримання відомостей про осіб якими було прийнято спадщину (а.с.9). Згідно відповіді Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області від 13.04.2021 та 21.01.2022, на підставі претензії кредитора було заведено спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] за №316/2021 станом на 13.04.2021 спадкоємці з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися та станом на 21.01.2022 спадкоємці які б прийняли спадщину після померлого відсутні, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.10,18). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] за життя був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.16) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна мав на праві спільної приватної власності 19/200 будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.13-14). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.15) батьком записаний [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 14.02.2019 уклала шлюб з [PERSON] (а.с.45) та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно витягу з реєстру територіальної громади (а.с.12 зворот) [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та інформації на запит наданої Сумською територіальною громадою (а.с.21) та має за цією адресою на праві спільної часткової власності 19/200 будинку (а.с.13-14). Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За нормами ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України в редакції на час відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, кредитор може звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості померлого боржника з його спадкоємців шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При цьому спадкоємці несуть відповідальність по зобов`язанням померлого боржника в межах вартості майна, одержаного у спадщину. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12, від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21). В даній справі позивач звернувся з позовом до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що остання є спадкоємцем померлого [PERSON] , оскільки постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і протягом строків, встановлених цивільним законодавством не заявивла про відмову від неї. Відповідачка в свою чергу заперечила щодо прийняття спадщини та фактичного проживання зі спадкодавцем, зазначивши що адреса її реєстрації [ADDRESS] , а [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки Департамента забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 29.06.2021, спадкодавець [PERSON] на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проте, окрім відповідача [PERSON] , за вказаною адресою були також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12), а позивачем не надано доказів, що [PERSON] є спадкоємцем найвищої черги та відсутні інші спадкоємці які фактично могли б прийняти спадщину, тобто що саме вона прийняла усю спадщину [PERSON] . За встановлених обставин та з урахуванням приписів ст. 1282 ЦК України, що кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, вбачається, що позов Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради було пред`явлено не до всіх спадкоємців померлого [PERSON] , тобто до участі у справі були залучені не всі відповідачі і позивач не скористався правом, передбаченим ст.51 ЦПК України, незважаючи на роз`яснення суду про можливість повернення до підготовчого провадження. При цьому суд зауважує, що незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Більш того, позивачем не доведено, що [ADDRESS] , де проживав спадкодавець та [ADDRESS] , де проживала відповідачка є одним помешканням, тобто що відповідачка на момент смерті спадкодавця постійно проживала з ним, тобто приняла спадщину. Крім того, як було встановлено судом, постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.03.2015 у справі №592/13258/14-а позовні вимоги Управління соціального захисту населення Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги задоволено та зазначена постанова перебувала на виконанні. Так, положеннями статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Положеннями частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1404-VIII та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень №\~\~512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII). Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції №\~\~512/5 виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Положеннями частини 5 статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до пунктів 12, 13 розділу ІІ Інструкції №\~\~512/5 у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом. За змістом пункту 5 частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону. Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. В той же час, закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення. Правовий аналіз наведених нормативних положень дає підстави для висновку, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій. Таким чином, отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01.07.2010 №\~\~2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання зобов`язань такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вчинення державним виконавцем зазначених дій відповідатиме конституційному принципу верховенства права та матиме наслідком ефективного впровадження системи виконання судових рішень, яка забезпечить реальне виконання судового рішення, з огляду на те, що положення статей 55, 442 ЦПК України передбачають здійснення процесуального правонаступництва на будь-якій стадії судового провадження, включаючи стадію примусового виконання рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу про смерть боржника [PERSON] , стало відомо в лютому 2021, отже з цього моменту позивач як стягувач мав право та можливість повідомити державному виконавцю про вищенаведені обставини, а сам державний виконавець був зобов`язаний зупинити виконавче провадження на підставі ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження». Після цього, державний виконавець або стягувач мали право на звернення до суду із заявою про заміну боржника його правонаступником. Проте, як встановлено судом, а ні стягувач, а ні державний виконавець не скористались своїм правом на заміну боржника [PERSON] на його спадкоємців. Позивач мав реалізувати своє право на повернення боргу саме в порядку виконання рішень, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження», шляхом звернення із заявою про заміну боржника з [PERSON] , який помер на його спадкоємців у виконавчому провадженні, а не в порядку повторного стягнення цих коштів із спадкоємців, а відтак позивач обрав невірний спосіб захисту. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження. Як вже було зазначено судом, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради.

Outcome: dismissed