Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивачка зазначила, що 18.09.2004р. уклала із відповідачем шлюб. В сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] син [PERSON] . Наразі шлюбні відносини між сторонами припинені, через введення воєнного стану в Україні позивач та діти переїхали до Болгарії. Від червня 2022р. відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоча працює та окрім заробітної плати, отримує неофіційно додатковий дохід, під час сумісного проживання забезпечував дітей всім необхідним, а старша дочка потребує значних матеріальних затрат. Хоча в зв`язку з воєнним станом ситуація змінилася, діти все одно потребують щодня харчування та речей домашнього вжитку, тому для їх мінімального утримання позивач просить стягнути з відповідача по 4000грн аліментів на кожну дитину, щомісяця, до досягнення ними повноліття. Відповідач подав відзив, позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, яка становить 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто по 1416грн 50коп на кожну дитину. Мотивує тим, що через введення воєнного стану втратив роботу, наразі працевлаштувався, але отримує заробітну плату в сумі 6 800грн щомісяця, інших доходів не має. Крім того, бажає, щоб аліменти на утримання старшої дочки, яка досягла 16 років, сплачувались безпосередньо на рахунок дитини, тому що вона вже має право самостійно одержувати і розпоряджатися ними. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 18.09.2004р. сторони уклали шлюб (а.с.8), [INFO] в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] син [PERSON] . Батьком дітей у їх свідоцтвах про народження зазначено позивача (а.с.5,6), і він своє батьківство не оспорює. Наразі шлюбні відносини між сторонами припинені, через введення воєнного стану в Україні позивач та діти виїжджали до Болгарії (а.с.7). Позаяк відповідач добровільно не надає коштів на утримання дітей, позивач просить їх стягнути в твердій грошовій сумі 4000грн щомісяця на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідач погоджується на аліменти в сумі по 1416грн 50коп на кожну дитину, мотивуючи матеріальним станом. Утримання батьками своїх неповнолітніх дітей є їх конституційним обов`язком згідно ст. 51 Конституції України, за ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За положеннями ст. ст. 180-182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суду не надано доказів стосовно стану здоров`я дітей та платника аліментів. Не надані докази матеріального становища дітей. Відповідач, згідно довідки ТОВ «Інвест Вуд Трейд», з липня 2022р працює менеджером зі збуту, отримує до видачі заробітну плату в сумі 5\~474грн. Доказів отримання ним будь-яких інших доходів стороною позивача до суду надано не було. Сторони не заперечують відсутність у відповідача аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідач зазначає, що є власником квартири, в якій проживає. Доказів наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування іншого майна, майнових прав, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав суду на надано. Стягувачем аліментів не доведені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Відтак суд приходить до висновку, що отримання відповідачем інших доходів, окрім заробітної плати, стороною позивача до суду надано не було. Пред`являючи вимогу про стягнення аліментів на обох дітей у твердій грошовій формі у розмірі 4\~000грн на кожного, а всього 8\~000грн, позивачка лише зазначає, що утримання старшої дочки потребує значних матеріальних втрат, однак не надала розрахунків таких витрат чи доказів на підтвердження необхідності витрачати на утримання щомісяця саме такої суми, яка значно перевищує заробітну плату відповідача. Також суду не було надано доказів отримання відповідачем доходів у достатньому для сплати аліментів у заявленому до стягнення розмірі на утримання дітей та доходів самої позивачки. За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На вимогу приведених норм процесуального права стороною позивачки не було доведено наявності законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі стосовно розміру стягнення аліментів на дітей з огляду на матеріальні можливості відповідача, який, за даними справи, працевлаштований і отримує заробітну плату в сумі 5 474грн, не має інших доходів. З врахуванням викладеного суд стягує з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1\~500грн на кожну дитину, позаяк такий розмір аліментів є розумним, не суперечить чинному законодавству, в тому числі інтересам позивачки, яка також несе обов`язок утримувати дітей, що забезпечить пріоритетність їх прав на особливе піклування і допомогу, і роз`яснює позивачці право звернутись з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів у разі наявності у неї доказів іншого працевлаштування відповідача та отримання ним доходів. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992грн 40коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial