Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

У суд звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 липня 2019 року в Рожищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 55. Позов обґрунтовується тим, що 20 липня 2019 року сторони уклали шлюб. Спочатку відносини були нормальними, однак протягом останніх років погіршились, почали виникати непорозуміння та конфлікти. На даний час сторони більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, почуття поваги та кохання втрачені, подружні стосунки не підтримують. Спору щодо поділу майна немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та на його думку, є неможливим, тому й заявлено позов до суду. Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Згідно із ухвалою суду від 14 листопада 2022 року частково задоволено клопотання відповідача [PERSON] , призначено подружжю двомісячний строк для примирення, а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Відповідно до ухвали суду від 16 січня 2023 року поновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання 26 січня 2023 року не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. У цій же заяві зазначає про те, що наданий судом строк для примирення не приніс результатів, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла. Згідно із ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 20 липня 2019 року сторони уклали шлюб. Нормою ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 55 СК дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюбне життя сторін не склалося, негаразди в сім`ї є тривалими, вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Протягом наданого судом строку для примирення не відбулося покращення у відносинах подружжя і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Положенням ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача. Відповідач [PERSON] не висловила своєї позиції щодо зміни прізвища, тому їй слід залишити теперішнє прізвище « [PERSON] ». Згідно із клопотанням [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved