Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

30 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 жовтня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Вони мають спільного неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Відповідач останнім часом не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Тому [PERSON] просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. Ухвалою судді від 13 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 7) . Позивач подала\~до суду\~заяву у\~якій вказала,\~що позовні\~вимоги підтримує\~та просить\~їх задовольнити\~у повному\~обсязі. Позивачка також просить провести судовий розгляд без її особистої участі. Відповідач подав до суду заяву у якій, повідомляє суд, що не заперечує проти задоволення позовної заяви його дружини та просить провести судовий розгляд без його участі. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та мають спільного сина : [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3, 4). Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.ст. 180, 181, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, позов підлягає до задоволення, так як батько повинен надавати матеріальне утримання своїй дитині до досягнення ним повноліття і він не заперечує свого обов`язку. Згідно з положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved