Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить винести рішення, яким встановити факт належності йому - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] правовстановлюючого документа - Свідоцтві про право власності на квартиру, виданого «Райагробуд» 01 лютого 1994 року та зареєстрованого Львівським бюро інвентаризації i записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №469. Заяву обґрунтовує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущена помилка, яка перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру його прізвища записано, як « [PERSON] », яке не збігається із записом його прізвища в паспорті громадянина України, № [NUMBER] від 16 вересня 2020 року, де його прізвища зазначене, як « [PERSON] ». 17 грудня 2022 року він з іншими співвласниками зазначеної квартири звернувся до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Чопика Ю.С., для посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Однак нотаріус, листом від 17 грудня 2022 року повідомив про неможливість посвідчення Договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з розбіжністю букв у прізвищі. У Свідоцтві про право власності на квартиру, виданим «Райагробуд» 01 лютого 1994 року та зареєстрованим Львівським бюро інвентаризації i записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №469, одним із співвласників є [PERSON] . Вважає, що причиною неправильного написання його прізвища у Свідоцтві про право власності на квартиру є особливість у місцевій вимові його прізвища, яке не відповідає паспортним даним . Внаслідок такої помилки, він не може реалізувати своє право, як власник майна, а тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту правовстаногвюючих документів. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не прибув, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги просить задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Чопик Юрій Степанович, в судове засідання не прибув, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що заявником у справі є [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] від 16 вересня 2020 року. Відповідно до паспорта громадянина України, виданого 22 січня 2000 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Даний факт також підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих в квартиру [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва проправо власності на квартиру, виданого «Райагробуд» 01 лютого 1994 року та зареєстрованого Львівським бюро інвентаризації i записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №469, власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 серпня 1974 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 січня 1951 року [PERSON] народився [INFO] , в графі батько записи відсутні, в графі мати зазначена [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 липня 1988 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Також судом встановлено, що 30 травня 2012 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 30 травня 2012 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Вахулою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №951 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №189734625 від 21 листопада 2019 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] , 5/16 частини квартири №; [ADDRESS] . За наведених обставин, суд вважає за можливе встановити факт належності заявнику [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого «Райагробуд» 01 лютого 1994 року та зареєстрованого Львівським бюро інвентаризації i записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №469, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, так як встановлення даного факту надасть заявнику можливість реалізувати своє право як власника майна, а інший шлях встановлення відсутній. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved