Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 7307,10 грн., збитки від інфляції у сумі 4898,00 грн., три проценти річних у сумі 1370,06 грн., а всього 13575,16 грн., а також судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2007 року між ВАТ «Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської» в особі начальника ЖКД №9 ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] підписано акт приймання-передачі комплексу ключів від приміщення на умовах: забудовник передав, а покупець прийняв/ла комплект ключів від квартири [ADDRESS] . П. 5 договору передбачено, що покупець зобов`язується укласти Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг з ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». Між позивачем та відповідачем укладено Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових витрат. Предметом договору є забезпечення Підприємством обслуговування та поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] де на 8 поверсі знаходиться квартира [ADDRESS] , що належить Співвласнику на підставі приватної власності, а Співвласником-своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.2.4 Співвласник зобов`язується не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок Підприємства пропорційно його частини власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством. У будинку [ADDRESS] і квартирі [ADDRESS] ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з квітня 2015 року по 31 травня 2022 року в розмірі: 7307,10 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки від інфляції у сумі 4898,06 грн., три проценти річних у сумі 1370,06 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути вказану заборгованість. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 13.10.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що у неї відсутня заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. Крім того, відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за період з квітня 2015 року по 31.05.2022 року, тоді як з позовом до суду він звернувся лише 22.07.2022 року. Відповідач також просила розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням сторін. 24.10.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що з розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги доданого до позовної заяви позивачем за період з квітня 2015 р. по 31 травень 2022 р. відповідач по справі виковувала свої зобов`язання по оплаті не належним чином. Оплату боргу за отримані послуги було здійснено нею частково разом з поточною оплатою нарахувань. Оплату за отримані послуги, споживачі оплачували не по кожній окремій послузі, а однією сумою. Такі дій відповідача свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. За ч.ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку Також, до відзиву па позовну заяву відповідачем додані квитанції по оплаті за отримані послуги лише за період 2019 р., 2020 р.,2021р., січень, травень, липень та серпень 2022 рік. Оплату за житлово-комунальні послуги за лютий, березень, квітень 2022р. не здійснено. Отже, в результаті неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з квітня 2015 року по 31 травня 2022 року, яка підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розпоряджень Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 1213 від 28.09.2007 року житловий будинок [ADDRESS] був переданий в експлуатацію та обслуговуванням ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». 11.12.2007 року між ВАТ «Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської» в особі начальника ЖКД №9 ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] підписано акт приймання-передачі комплексу ключів від приміщення на умовах: забудовник передав, а покупець прийняв/ла комплект ключів від квартири [ADDRESS] . П. 5 договору передбачено, що покупець зобов`язується укласти Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг з ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». 11.12.2007 року між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] був укладений Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, відповідно до умов якого ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» взяло на себе зобов`язання обслуговувати житловий будинок, його технічне обладнання, надавати житлово-комунальні та інші послуги, а відповідач вносити плату за отримані послуги на рахунок ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» не пізніше 1-го числа наступного місяця за розрахунковим. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг у неї за період з квітня 2015 року по 31.05.2022 року утворилась заборгованість в сумі 7307,10 грн. Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначила, що у неї відсутня заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. Крім того, відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за період з квітня 2015 року по 31.05.2022 року, тоді як з позовом до суду він звернувся лише 22.07.2022 року. Твердження відповідача про відсутність заборгованості по житлово-комунальні послуги спростовується наступним. Як вже зазначалось вище, між позивачем та відповідачкою укладено Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових витрат,. Згідно з пункту 1 предметом цього Договору є забезпечення Підприємством обслуговування та поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] де на 8 поверсі знаходиться квартира [ADDRESS] , що належить співвласнику на підставі приватної власності, а співвласником-своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.2.4 співвласник зобов`язується не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок Підприємства пропорційно його частини власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством. Статтею 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Даних про відмову відповідача від отримання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та житлово-комунальних послуг, які надає позивач, або про отримання таких послуг неналежної якості, - матеріали справи не містять. Наведене свідчить, що відповідачі зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі оплачувати вартість вказаних послуг. Як вбачається із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги доданого до позовної заяви позивачем за період з квітня 2015 р. по 31 травень 2022 р. відповідач по справі виконувала свої зобов`язання по оплаті не належним чином. Оплату боргу за отримані послуги було здійснено відповідачем частково разом з поточною оплатою нарахувань. Оплату за отримані послуги, споживач оплачувала не по кожній окремій послузі, а однією сумою. Такі дій відповідача свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. За ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Також, до відзиву па позовну заяву відповідачем додані квитанції по оплаті за отримані послуги лише за період 2019 р., 2020 р.,2021р., січень, травень, липень та серпень 2022 рік. Оплату за житлово-комунальні послуги за лютий, березень, квітень 2022р. не здійснено. Отже, в результаті неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з квітня 2015 року по 31 травня 2022 року в розмірі 7341,50 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідач не надала суду належних та допустимих доказів тому, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» не надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території та на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг у спірний період. Відповідач також не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості. Позивач також просив стягнути з відповідача збитки від інфляції у сумі 4898,00 грн., три проценти річних у сумі 1370,06 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки від інфляції у сумі 4898,00 грн. та три проценти річних у сумі 1370,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved