Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області від імені та в інтересах [PERSON] з позовом до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 15 липня 2019 року, актовий запис про смерть № 10, орган що видав свідоцтво Виконавчий комітет Нововодолазької селищної ради Нововодолазького районну Харківської області. Позивач перебувала в шлюбі з померлим до [INFO] , потім шлюб було розірвано. Проте подружжя проживало разом, вели спільне господарство, проводили ремонти в будівлі, відвідували спільних друзів та родичів, тобто вели спільний побут та мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю, продовжуючи жити однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2009 року по 2019 рік. Зазначене підтверджується актом депутата, а також даний факт можуть підтвердити свідки та спільні діти померлого та позивача. Згідно із заведеною спадковою справою № 4/2020 року [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований та мешкав на час смерті: [ADDRESS] , спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Завідувач Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори виконуюча обов`язки державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т. М. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] з 2009 року по день смерті [INFO] . Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 листопада 2020 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області належним чином завірену копію спадкової справи № 4/2020 після смерті [PERSON] (а. с. 36-37). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а. с. 68-69). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 березня 2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) інформацію щодо перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] (а. с. 106-107). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 липня 2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від НОВОБАВАРСЬКОГО РАЙОННОГО У МІСТІ ХАРКОВІ ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) інформацію щодо перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] (а. с. 123-124). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 січня 2022 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ХАРКІВ) повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актових записів про укладання та розірвання шлюбу стосовно [PERSON] та [PERSON] (а. с. 143-144). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань не надала. Представник позивача адвокат Мезін В. В. у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, та провести розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача по справі. Відповідач НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА не направила свого представника для участі у судовому засіданні, надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти позову та просить розглядати справу без участі представника відповідача. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, через електронну пошту суду надали заяви, відповідно до яких просили розгляд справи провести за їх відсутності. Свідок [PERSON] суду показала, що вона знайома з [PERSON] та [PERSON] більше 10 років, близько з 2011 року. Про те, що шлюб між ними розірваний не знала. Вони мешкали як чоловік і дружина. Було у них спільне подвір`я, город. Ремонті роботи проводили, штукатурили стіни і тому подібне, усе разом. Усе було у них спільне. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] та [PERSON] жили поряд з нею вже більше 10 років. Вели спільне господарство, разом прали, варили та консервували. Приїжджаюли до них діти. Також [PERSON] їздила до дітей у Харків. Разом подружжя придбали будинок. Робили ремонти вони і діти. Про розірваний шлюб свідок не знала. Дізналася тільки коли [PERSON] помер. Похованням [PERSON] займалась позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00034874781 від 03 лютого 2022 року та актового запису про шлюб ЖОВТНЕВИМ ВІДДІЛОМ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ складено актовий запис про шлюб №19 від 12 січня 1985 року, відносно [PERSON] та [PERSON] (а. с. 151, 154-155). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00034878901 від 03 лютого 2022 року та актового запису про розірвання шлюбу ЖОВТНЕВИМ ВІДДІЛОМ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ складено актовий запис про розірвання шлюбу № 113 від 15 квітня 2009 року, відносно [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 лютого 2001 року (а. с. 150, 152-153). 07 липня 2019 року [PERSON] , [INFO] , помер, про що 15 липня 2019 року ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ зроблено актовий запис № 10 та 15 липня 2019 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Після його смерті залишилось спадкове майно. 16 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 51). Постановою від 05 березня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідувач ЧЕТВЕРТОЇ ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ виконуюча обов`язки державного нотаріуса НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Козелько Т. М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , та земельну ділянку що знаходиться: Харківська область, Пісочинська селищна рада, садове товариство «Шасі» у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин (а. с. 59). Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 4/2020, заведеної 16 січня 2020 року державним нотаріусом НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , що містять, зокрема, наступне (а. с. 51 - 60). 17 січня 2020 року державним нотаріусом НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Змієвською Т. М. була заведена спадкова справа № 4/2020 після смерті [INFO] [PERSON] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59021252 від 16 січня 2020 року (а. с. 56). Заповіти та спадкові договори складені [PERSON] відсутні (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 59048639 від 17 січня 2020 року (а. с. 55). [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , з 30 жовтня 2015 року та до часу смерті (довідка СОСОНІВСЬКОГО СТАРОСТИНСЬКОГО ОКРУГУ № 5 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ № 18-39/50 від 12 лютого 2020 року) (а. с. 57). Позивач [PERSON] просила встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини, а саме, з 2009 року по день смерті [INFO] . Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Приписами ч. 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статті 1261 - 1263 ЦК України встановлюють порядок спадкування спадкоємцями першої, другої та третьої черги. За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Саме від факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини в даному випадку залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача. Суд розглядає справи про встановлення факту , зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 постанови № 5 Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), встановлює порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій. Згідно з п. 4.1, 4.2, 4,4, 4.14 глави 10 Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти . Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо перевірки наявності у осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом підстав спадкування за законом. З урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги можуть належати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати разом однією сім`єю до дня смерті спадкодавця, були пов`язані спільним побутом. Згідно з актом депутату округу № 22 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ Фомяченка В. В. № 275 від 02 червня 2020 року у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] дійсно постійно проживав та був зареєстрований по день своєї смерті [INFO] Россахацький [PERSON] , [INFO] . Разом з ним за вище вказаною адресою проживала без реєстрації місця проживання та вела з ним спільне господарство [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Відповідно до довідки СОСОНІВСЬКОГО СТАРОСТИНСЬКОГО ОКРУГУ № 5 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ [PERSON] , [INFO] , яка проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , на день смерті померлого [INFO] [PERSON] проживали разом і вели спільне господарство (а. с. 9). Встановлені обставини свідчать, що [PERSON] та [PERSON] з 2009 року до часу відкриття спадщини, а саме, до [INFO] мешкали однією сім?єю за адресою: [ADDRESS] . Проживали за однією адресою, спілкувались, докладали зусиль для створення спільного побуту, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, разом харчувалися, допомагали одне одному. Наявність сімейних відносин проявлялась не тільки у спільному проживанні, а й у спільному побуті, який передбачає не тільки придбання продуктів харчування, одягу, ремонт оселі, а також відпочинок, спілкування, взаємодопомога. Після смерті спадкодавця позивач здійснювала поховання. Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили зазначені обставини, стверджували, що позивач та [PERSON] сприймались ними не інакше, як подружжя. Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2019 року по справі 521/16365/15 дійшов висновку, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами, що вбачається з повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюб та розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , наданих НОВОБАВАРСЬКИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МІСТІ ХАРКОВІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ХАРКІВ) (а. с. 149-155). Встановлення факту необхідно позивачу для прийняття спадщини. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім?єю без реєстрації шлюбу є обґрунтованими та мають бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved