Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частики всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2002 року. [INFO] в них з відповідачем народився син - [PERSON] . Посилалася, що на теперішній час вони з відповідачем проживають окремо, після припинення проживання однією сім`єю син залишився проживати разом з нею, перебуває на повному її утриманні, а відповідач, який є працездатною особою, на утриманні будь-яких осіб не має, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 січня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, також зазначив, що не має офіційного працевлаштування. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, 27 грудня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Харкова, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №865. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №20. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.12.2022 та від 02.01.2023, отриманою з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змсістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. У\~ст. 150 СК України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частці від доходу. Частинами 1, 2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Малолітня дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані та не оспорюються відповідачем. Посилання відповідача у заяві про розгляд справи за його відсутності та визнання позову на те, що він не має офіційного місця працевлаштування, суд не приймає до уваги, позаяк вимогами ст. 180 СК України закріплено обов`язки батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Докази, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів щодо наявності на його утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Ураховуючи всі викладені вище обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, стан здоров`я дитини, прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 26 січня 2023 становить 2833,00 гривні,\~у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме - з 30 грудня 2022 року і\~до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд враховує, що такий розмір аліментів в ході судового розгляду повністю визнаний відповідачем. За змістом ч. 1\~ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та, беручи до уваги, що позовну заяву позивачкою було пред`явлено до суду 30 грудня 2022 року, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved