Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. За життя спадкодавець залишила заповіт, за яким спадкоємцем майна [PERSON] є рідний брат позивача відповідач [PERSON] . Позивач є непрацездатною особою з інвалідністю І групи, тому вважає, що має право на обов`язкову частку у спадковому майні [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин. З огляду на викладене просить визначити йому додатковий строк один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомленні належним чином. Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому від нього надійшла заява, у якій він просить через свій незадовільний стан здоров`я справу розглядати без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягав, проти здійснення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, проте в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ураховуючи зазначені вище положення, а також те, що учасники справи не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років, що вбачається з повторного свідоцтва про смерть від 01.06.2021 серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.11.1961 матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , була [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу від 08.08.2020 № 121/2020, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області Гончаренко Ю.І. від 25.09.2021 № 656/02-31 (а.с.\~10). Відповідно до змісту постанови державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області Гончаренко Ю.І. від 25.09.2021 [PERSON] заповіла все належне їй майно відповідачу [PERSON] . Водночас позивач [PERSON] є особою з І групою інвалідності, тому відповідно до ст.\~1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні. Однак державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області Гончаренко Ю.І. відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері за законом у зв`язку з пропуском строку для її подання (а.с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014 положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані особами з інвалідністю в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що хворів. На підтвердження вказаного надав медичну документацію (а.с. 11-13). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ № 800481 [PERSON] є особою з І групи (Б) інвалідності з 01.11.2020 (а.с. 15). Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст.\~1272\~ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Мати позивача померла [INFO] . Якраз у цей час світом стала ширитися коронавірусна інфекція COVID-19. Люди з хронічними захворюваннями опинилися у групі ризику, для яких захворіння на цю інфекцію могло мати вкрай негативні наслідки. Із 12.03.2020 постановою Уряду в Україні було введено карантин, яким запроваджено низку заходів та обмежень, направлених на протидію поширенню коронавірусної інфекції COVID-19. У зв`язку зі збільшенням кількості захворювань 25.03.2020 Уряд запровадив по всій країні надзвичайну ситуацію. Було закрито або обмежено роботу низки закладів, громадян закликали дотримуватися ізоляції та утриматися від відвідин установ. Також було припинено міжміське й міжобласне автомобільне, залізничне та авіасполучення, уведені обмеження щодо користування транспортом міського сполучення. 02.04.2020 КМУ ухвалив постанову про посилення «карантинних» обмежень. Таким чином, із 06.04.2020 в Україні карантин став жорсткішим, зокрема заборонили ходити вулицями більш як по двоє та перебувати в громадських місцях без масок чи респіраторів. Станом на 07.08.2020, тобто на останній день строку подання заяви про прийняття спадщини від померлої [PERSON] , карантинні обмеження в Україні продовжували діяти. Ураховуючи введений в країни режим надзвичайної ситуації, а також наявність у позивача низки хронічних захворювань та статус особи з інвалідністю І групи, суд дійшов висновку, що позивач об`єктивно був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Указана обставина свідчить про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин, а тому йому можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , строком один місяць з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved