Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з\~ позовом до ТОВ «Смілянський електромеханічний завод», в якому просив зобов`язати товариство змінити зазначене в наказі №К-300 від 13.04.2021 формулювання причини його звільнення з роботи: замість «звільнити 30 березня 2021 року за прогули без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України», зазначивши формулювання звільнення «звільнити 29 березня 2021 року за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, у зв`язку з порушенням законодавства про працю»; стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 25350 грн. 67 коп. з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів; стягнути невиплачену вихідну допомогу при звільненні в розмірі 22417 грн. 32 коп. з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів; стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 березня 2017 року по 19 липня 2017 року в сумі 27973 грн. 60 коп. з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів. Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року скасовано в частині зміни формулювання причини і дати звільнення, стягнення невиплаченої вихідної допомоги у розмірі 22417,32 грн. та постановлено в цій частині нове рішення: в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» щодо зміни формулювання причини і дати звільнення та стягнення невиплаченої вихідної допомоги у розмірі 22417,32 грн. відмовлено. 15 вересня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Овсієнка О.І. про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації понесених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3200 грн. 16 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання мотивоване тим, що договір про надання правової допомоги, укладений між [PERSON] та адвокатом Овсієнком О.І., містить лише загальні види правової допомоги, які адвокат надає замовнику. Ні договір, ні додаткова угода до договору не вказують на пов`язаність правової допомоги, що надавалась адвокатом, та відповідних витрат саме з даною справою. Витрати щодо надання консультацій щодо можливих варіантів захисту прав та інтересів позивача із вивченням представлених документів, на думку відповідача, не можуть враховуватись при розподілі судових витрат у даній справі. Витрати на складання адвокатського запиту не були необхідними у даній справи, а за твердженням відповідача, є результатом зловживань позивачем та адвокатом правами, через що не підлягають розподілу як судові витрати на правничу допомогу. Вартість робіт щодо складення додаткових пояснень у справі від 23.02.2022 є завищеною та неспівмірною по відношенню із вартістю правничої допомоги зі складання позову.\~ Крім того, зазначив, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні, що відбулось 28.02.2022, а тому\~ не підлягає стягненню вартість роботи адвоката за участь у цьому судовому засіданні. В зв`язку з цим відповідач просив зменшити розмір судових витрат позивача на правничу допомогу. \~ Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року судове засідання для вирішення питання про судові витрати було призначено на 15.00 год. 14 листопада 2022 року. У зв`язку з надходженням апеляційної скарги на рішення суду та витребуванням справи Черкаським апеляційним судом судове засідання з розгляду вказаної заяви було призначено на 20 січня 2023 року. Учасники справи в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялиь належним чином шляхом направлення судових повісток. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, розглянувши матеріали справи в межах поданої заяви, приходить до наступного. Статтею 15 ЦПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Частиною 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України ). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України). Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо в т.ч. судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу\~ та пов`язані з\~ вчиненням інших\~ процесуальних дій, необхідних для розгляду\~ справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представник позивача заявив про наявність витрат на правничу допомогу, що відповідні докази понесення судових витрат буде надано суду після ухвалення рішення протягом визначеного законом строку. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи\~ наявні договір про надання правової допомоги №001 від 09 березня 2021 року, укладений [PERSON] з адковатом [PERSON] , додаткова угода №1 від 02 вересня 2022 року до договору про надання правової допомоги №001 від 09.03.2021, акт виконаних робіт від 02 вересня 2022 року до договору про надання правової допомоги №001 від 09.03.2021, квитанція до прибуткового касового ордеру № 001 від 09 березня 2021 року та квитанція до прибуткового касового ордеру №002 від 02 вересня 2022 року. Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 договору про надання правової допомоги за надання правової допомоги клієнт в день підписання даного договору сплачує адвокату першу частину гонорару в розмірі 1600 грн. Друга частина гонорару та остаточний розмір гонорару визначається сторонами шляхом укладенні додаткової угоди до цього договору, яка є його невід`ємною частиною. Остаточний розмір гонорару визначається сторонами після складання та підписання акта виконаних робіт, де відображається обсяг фактично наданих послуг. Згідно з додатково угодою № 1 від 02 вересня 2022 року до договору про надання правової допомоги зважаючи на обсяг фактично наданих послуг за договором на підставі п.4.2. договору сторони досягли згоди, що друга частина гонорару адвоката складає 1600 грн. 00 коп., а остаточний розмір гонорару, з урахуванням першої та другої частини гонорару, складає 3200 грн. 00 коп. Як встановлено з акту виконаних робіт від 02 вересня 2022 року адвокатом виконано таку роботу: - надано консультацію клієнту щодо можливих варіантів захисту його прав та інтересів із вивченням представлених документів 2 години роботи, вартість однієї години роботи 200 грн., ціна 400 грн.; - підготовлено, складено та направлено адвокатський запит на адресу ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» - 1 година роботи, вартість однієї години роботи 200 грн., ціна 200 грн.; - складено позовну заяву про стягнення сум, належних працівникові при звільненні, та зміну формулювання причини і дати звільнення - 4 години роботи, вартість однієї години роботи 200 грн., ціна 800 грн.; - складено клопотання про витребування письмових доказів, яке подано разом з позовною заявою - 1 години роботи, вартість однієї години роботи 200 грн., ціна 200 грн.; - складено додаткові пояснення у справі від 23.02.2022 - 3 години роботи, вартість однієї години роботи 200 грн., ціна 600 грн. - участь у судових засіданнях 26.11.2021, 25.01.2022, 28.02.2022, 27.06.2022, 01.08.2022 в загальному 8 годин роботи, вартість однієї години роботи 200 грн., ціна 1600 грн. З квитанцій до прибуткового касового ордеру №001 від 09 березня 2021 року та № 002 від 02 вересня 2022 року вбачається що позивачем було сплачено адвокату Овсієнку О.І. перша та друга частина гонорару по 1600 грн. кожна. Заперечуючи проти стягнення витрат позивача на правову допомогу відповідач посилався на те, що договір про надання правової допомоги мітить лише загальні види правової допомоги, які адвокат надає замовникові. Суд зазначає, що визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, згідно з якою договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Водночас, відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зазначає, що наданий позивачем опис виконаних адвокатом робіт повстю узгоджується із умовами договору про надання правової допомоги, а тому зазначені відповідачем підстави суд вважає необґрунтованими та таким, що не впливають на розмір судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру (в тому числі адвокатських запитів та клопотань про витребування доказів), представництво у судах тощо. Разом з тим, суд погоджується із твердженням відповідача про те, що ні позивач, ані його представник не приймали участь в судовому засіданні, що було призначене на 28 лютого 2022 року. Відтак, витрати на участь у цьому судовому засіданні адвоката, які визначені стороною позивача у розмірі 200 грн., є недоведеними та необґрунтованими. Таким чином, суд вважає доведеним розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Враховуючи те, що судом під час ухвалення рішення по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідно ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог немайнового характеру було відмовлено, а вимоги майнового характеру задоволено частково, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з ТОВ «Смілянський електромеханічний завод» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Outcome: approved