Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 10 серпня 2005 року шлюбу з відповідачем [PERSON] , у період якого у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що шлюбні стосунки з відповідачем погіршилися через різні характери та погляди на життя. У зв`язку із цим між ними почали виникати сварки, які супроводжувались взаємними образами. Відсутність взаєморозуміння призвело до того, що в квітні 2022 року вона залишила відповідача та проживає окремо. Упродовж тривалого часу порозуміння між ними не досягнуто, тому вважає подальше збереження шлюбу недоцільним. Крім цього вказала, що відповідач також наполягає на розірванні шлюбу. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15 листопада 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 28 грудня 2022 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті належним чином був повідомлений у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 10 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 51. У період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами, відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов. Крім цього, до позовної заяви додана заява відповідача, у якій він підтвердив припинення шлюбних відносин із позивачем та їх роздільне проживання, а також висловив позицію про відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню Сплачений за позовом судовий збір підлягає залишенню за позивачем згідно зробленою нею у позові заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved