Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

У грудні 2021 року, відповідно до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частин всіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала на те, що 05.03.2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. Також позивачка зазначила, що оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною не має змоги забезпечити дітей самостійно оскільки з відповідачем проживають окремо та останній не бере участі в їх забезпеченні. Батько дітей є здоровим, працездатним та працевлаштованим тому може сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копія якого перебуває в матеріалах справи, 05.03.2016 року між сторонами укладено шлюб. Від цього шлюбу народжені діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, що в свою чергу відповідачем не заперечується. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд зазначає таке. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Із наведеної норми слідує, що аліменти підлягають стягненню з на користь того з батьків, з ким проживає дитина. При цьому спосіб стягнення аліментів (частина від заробітку (доходу) чи тверда грошова сума) обирається саме стягувачем аліментів. У даному випадку спосіб стягнення аліментів визначається позивачкою. Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що відповідач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю, окремо від батька, що також не заперечується відповідачем. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у частині від його заробітку у розмірі Ѕ частин всіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд має виходити із приписів статті 182 ЦПК України. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Під час розгляду справи у суді першої інстанції будь-яких доказів того, що відповідач має хронічні та тяжкі захворювання, чи на його утриманні перебувають особи, які потребують сторонньої допомоги не надано. Отже, суд вирішуючи питання про стягнення аліментів, виходить із того, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх двох дітей. Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини другої статті 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи із змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів на утримання двох дітей має становити 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи ту обставину, що відповідач заперечень щодо позовних вимог про стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі суду не надав, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частин всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 03 грудня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved