Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

21.12.2022 року до Іваничівського районного суду Волинської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 06.03.2021 року був укладений шлюб, від якого неповнолітніх дітей немає. Останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка вказує, що розірвати шлюб через органи РАЦСу немає можливості, оскільки порозуміння між сторонами відсутнє. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні не прибула. Від її представниці [PERSON] надійшла заява, в якій остання просила справу розглянути без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач для участі в судовому засіданні не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України". Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення судового засідання відсутні. Оскільки, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, необхідні для ухвалення заочного рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 06.03.2021 року був укладений шлюб, зареєстрований Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 50, від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів сторони подружніх відносин не підтримують. Їхній шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є вагомими позов підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка наполягає на розлученні та не згодна на примирення. Отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Оскільки збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, збереження відносин сторонами відсутні. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує таким чином. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачка [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн. Судовий збір віднесено до складу судових витрат (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із зверненням до суду з вказаним позовом позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.2785236338.1 від 20.12.2022 року. За таких обставин з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 992,40 грн. понесених витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved