Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

19 листопада 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк або АТ КБ «Приватбанк») подало до суду позов до [PERSON] , [PERSON] , який обґрунтовувало наступним. 17 травня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов цього Договору він складався з заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів Банку. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на дату його смерті утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 6582,00 грн, з яких 6582,00 грн заборгованості за тілом кредиту. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] від спадщини не відмовилися, а тому до них перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором. На виконання вимог статті 1281 ЦК України, 12.06.2020 року позивачем до спадкоємців направлено лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором, яку залишено без виконання. Посилаючись на вказані обставини, АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідачів, як спадкоємців, заборгованість за кредитом у розмірі 6582,00 та судові витрати. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника банку. \~ \~ \~ \~Відповідачі до судового засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 17 травня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 18 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» протягом дії договору позичальником [PERSON] було отримано кредитні картки: № [NUMBER] терміном дії до квітня 2015 року, № [NUMBER] терміном дії до січня 2019 року та №5168755617500000 терміном дії до січня 2019 року, № [NUMBER] терміном дії до жовтня 2022 року. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 квітня 2019 року. Згідно з наданої позивачем виписки за договором від 17.05.2013, станом на 24.02.2020 року заборгованість перед Банком становить 6582,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту. 29.01.2020 року Банк направив претензію кредитора до Першої миколаївської державної нотаріальної контори, в якій просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 6782,00 грн; повідомити АТ КБ «Приватбанк» чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити АТ КБ «Приватбанк» відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті Боржника; повідомити АТ КБ «Приватбанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали. На вищевказаний запит АТ КБ «Приватбанк» листом від 03.03.2020 року державний нотаріус Першої миколаївської державної нотаріальної контори повідомив про те, що спадкова справа після смерті померлого [PERSON] , який помер [INFO] , вказаною нотаріальною конторою не заводилась. Крім того, претензію повернуто та надані роз`яснення щодо необхідності надання Банком належним чином оформлених документів для з`ясування обставин чи заводилась спадкова справа в інших нотаріальних конторах, а також прийняття претензії з обґрунтуванням заборгованості. 15 травня 2020 року Банк направив [PERSON] , [PERSON] як спадкоємцям лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно з статтею 1282 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц ( провадження № 14-53цс18). При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; -чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; -при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); -при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. У постанові від 11 березня 2020 року у справі №360/2312/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що саме реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини». Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] були зареєстровані разом зі спадкодавцем за адерсою: [ADDRESS] , а тому в силу ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину. Відповідачі після смерті спадкдавця [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися. Дані щодо повідомлення відповідачами АТ КБ «Приватбанк» про смерть [PERSON] матеріали справи не містять. Аналізуючи викладене, суд вважає, що встановлені обставини свідчать про те, що Банк починаючи з 2020 року пропустив, встановлений статтею 1281 ЦК України строк для пред`явлення вимог до спадкоємця, оскільки претензія направлена до нотаріальної контори 03 березня 2020 року не була прийнята та повернута, а 25 березня 2020 року отримана банком через неналежне оформлення необхідних документів відповідно до Закону України «Про нотаріат». А відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed