Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

У вересні\~2022\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Фінрайт»\~(далі\~-\~ТОВ «ФК\~«ФІНРАЙТ»,)\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~ приватний\~нотаріус Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Т.В.,\~приватний виконавець\~Одеського виконавчого\~округу Притуляк\~В.М.,\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що 13.07.2022\~року приватним\~виконавцем Одеського\~виконавчого округу\~Притуляк В.М.\~було винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження №69413878\~за виконавчим\~написом приватного\~нотаріусу Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Т.В.\~від 22.12.2021\~року про\~звернення стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№999-00057298/1\~від 24.07.2013\~року,\~укладеним між\~ТОВ ПАТ\~«Імексбанк» та\~ [PERSON] ,\~у загальній\~сумі 37093,27\~грн.\~Позивачка вважає,\~що даний\~виконавчий напис\~не підлягає\~виконанню,\~оскільки в\~неї відсутня\~будь-яка\~заборгованість перед\~відповідачем,\~а вказаний\~виконавчий напис\~вчинено з\~грубим порушенням\~порядку вчинення\~виконавчих написів\~нотаріусами \~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~і,\~як наслідок,\~оскільки жодної\~вимоги про\~усунення порушення\~зобов`язань за\~кредитним договором\~та можливе\~стягнення заборгованості\~шляхом вчинення\~виконавчого напису\~нотаріуса,\~вона не\~отримувала.\~Також,\~вищезазначені розрахункові\~кошти від\~відповідача по\~справі на\~свої розрахункові\~рахунки в\~банківських установах\~вона не\~отримувала.\~Крім того,\~нотаріусом не\~перевірено безспірність\~вимог стягувача,\~нотаріус зазначену\~обставину не\~перевірив і\~незаконно вчинив\~виконавчий напис.\~Крім того,\~при оформлені\~виконавчого напису\~відповідачем не\~було надано\~нотаріусу доказів\~безспірності заборгованості,\~за наявності\~якої було\~б можливим\~вчинення виконавчого\~напису.\~Заборгованість,\~яка значиться\~у виконавчому\~написi\~не дає\~можливості зробити\~висновок щодо\~правомірності її\~нарахування. Враховуючи вищевикладене, позивачка вважає, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання нею письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, тому просить суд визнати виконавчий напис №9208, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. 22.12.2021 року таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки- адвокат Димченко К.Г. надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивачки в повному обсязі, з наступних підстав. Між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» був укладений Кредитний договір №999-00057298/1 вiд 24.07.2013 року. 31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» було укладено Договір №126 Про відступлення прав вимоги від 31.03.2020 р., відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором №999-00057298/1 вiд 24.07.2013 року. Всі зобов`язання за Договором не виконувались. Це порушення призвело до того, що за вказаним договором виникла прострочена заборгованість. У зв`язку із чим, ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» звернулись до приватного нотаріуса, 22.12.2021 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким стягнуто заборгованість з [PERSON] , у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору. Позивачкою не було надано будь-яких доказів належного виконання зобов`язань, не надавались докази сплати коштів, не зазначались обставини, які спростовують наявність заборгованості. Фактично кредитний договір не був виконаний [PERSON] . Розгляд справи просить здійснити за відсутності представника відповідача. Для одержання виконавчого напису були подані всі необхідні документи, які підтверджують наявність заборгованості. Відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й. крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем (постанова Верховного суду від 06.05.2020 року по справі №320/7932/16-ц). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, заяв чи клопотань по справі суду не надали. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Івана-Франківського міського нотаріального округу Івана-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис за №9208 про стягнення на користь ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» заборгованість, що виникла за кредитним договором №999-00057298/1 від 24.07.2013 року, який укладений між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Імексбанк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» на підставі договору №126 про відступлення прав вимоги від 31.03.2020 року. Відповідно до виконавчого напису строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.07.2018 року по 16.07.2021 року. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за кредитом 11577,14 грн., заборгованості за відсотками 13\~556,10 грн., заборгованості за комісією 11\~960,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 37093,27 грн. та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 13.07.2022 року по примусовому виконанню виконавчого напису №9208 від 22.12.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» заборгованості у розмірі 37093,27 грн. відкрито виконавче провадження №69413878 (а.с.12). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 28.09.2017 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, відповідач ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не надали суду належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитом. Відповідач доказів надання приватному нотаріусу документів, визначених Переліком та необхідних для вчинення виконавчого напису суду не надав. Надана суду відповідачем виписка з особового рахунку за своєю суттю є довідкою про наявність заборгованості. Також, відсутні докази належного направлення відповідачем й отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Отже, відповідачем не надано суду доказів надсилання вимоги про усунення порушень і не надано повного переліку документів, що підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищевказану правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оспорювані виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 22.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Враховуючи положення ст.88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «ФК «Фінрайт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець Одеського виконавчого округу Притуляк В.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - підлягає задоволенню.

Outcome: approved