Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . До 04.03.2020 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , проте вказаний шлюб існував формально. Через що, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком дитини записано [PERSON] . Позивач покликається на те, що у зв`язку із тим, що він був мобілізований та перебував в зоні АТО з 01.06.2019 року по 14.04.2021 року лише в липні 2020 року [PERSON] повідомила його про те, що в них народився син. Про запис батьком дитини [PERSON] йому взагалі стало відомо лише в грудні 2021 року. У зв`язку із чим змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, зазначив, що [PERSON] , [INFO] , є його сином. Він довгий період часу не знав, що у Свідоцтві про народження сина батьком зазначено іншого чоловіка. В подальшому у судове засідання не з`явився, оскільки є військовослужбовцем у Збройних силах України, просив проводити розгляд справи без його участі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити, покликаючись на обставини. аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити, оскільки він є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Із [PERSON] вона не спілкується тривалий час, шлюб між ними розірвано ще до народження дитини. З [PERSON] вона проживала разом протягом тривалого періоду часу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Не подав відзиву на позовну заяву. Інші учасники справи в засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляд справи. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. З вказаного свідоцтва вбачається, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 04.03.2020 року шлюб між ними розірвано. Під час даного шлюбу вони тривалий час проживали окремо, а [PERSON] фактично проживала разом із [PERSON] Поліщук [PERSON] вважає себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] . З його слів, підтвердженими в ході судового розгляду і відповідачем [PERSON] , він дізнався про народження дитини [PERSON] , [INFO] , лише у липні 2020 року, а про те, що батьком дитини записано колишнього чоловіка [PERSON] йому стало відомо у грудні 2021 року у звязку із його перебуванням з 01.06.2019 року по 14.04.2021 року у зоні АТО. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до Висновку генетичного ДНК дослідження на предмет встановлення біологічного батьківства від 01.11.2022 року біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження не виключається. Виходячи з результатів дослідження, отриманих в аналізі STR-локусів, імовірність батьківства становить 98,4499537%. З імовірністю 98,4499537% [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved