Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.07.2016 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2017. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2020 у справі №127/16937/20 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач доньку не бачив. Надалі не цікавився її життям і розвитком, не приходив, декілька раз телефонував з обіцянкою приїхати, однак не приїжджав. Матеріально у житті [PERSON] участі не приймав. 29.04.2021 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , який виховує Мілану з цього часу і до моменту пред`явлення позову, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, повністю утримує матеріально, забезпечує здобуття дитиною освіти, готує її до самостійного життя. Оскільки позивач весь час приділяє доньці, [PERSON] матеріально забезпечує сім`ю у повному обсязі, [PERSON] вважає вітчима батьком, любить його, біологічного батька не пам`ятає. [PERSON] росте у повноцінній сім`ї, під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Після звернення позивача у грудні 2021 року до Служби у справах дітей Козинської селищної ради Київської області щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав надано висновок про недоцільність позбавлення останнього батьківських прав, та одночасно його попереджено змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо виховання доньки [PERSON] . Однак, [PERSON] висновків не зробив, з донькою не зустрічався, не цікавився її життям і розвитком, не телефонував, у зв`язку із чим, з - поміж іншого, позивач змушена звертатись до суду із цим позовом. Тривала роками байдужість відповідача до доньки [PERSON] свідчить про його небажання займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 13.09.2022 призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім того, витребувано у Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 08.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області до судового засідання не з`явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки. Згідно ч. ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.07.2016 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2020 було розірвано. В подальшому позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яка проживає разом із матір`ю, згідно із довідкою МКП «УК «Житло-Гарант» № 941 від 26.08.2022. Факт проживання неповнолітньої дитини [PERSON] з матір`ю підтверджується і актом обстеження умов проживання від 18.11.2021 № 45, виданого МПК «УК «Житло-Гарант». Судом досліджено характеристики на [PERSON] , наявні в матеріалах справи, а також висновок психолого-психотерапевта. Згідно висновку органу опіки та піклування Козинської селищної ради від 22.12.2021 орган опіки та піклування Козинської селищної ради вважає не доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Поперджено [PERSON] змінити ставлення до батьківських обов`язків щодо виховання доньки [PERSON] . Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст.19 СК України). Згідно висновку органу опіки та піклування Козинської селищної ради від 02.12.2022, орган опіки та піклування Козинської селищної ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Так, дійсно, суд вважає, що вищевикладені обставини по справі, а саме те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, станом здоров`я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з донькою, не проявляє ініціативи до зустрічей, є свідченням того, що відповідач не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини та виконанням своїх батьківських обов`язків щодо неї, а відтак є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісного батька, виходячи з характеру такого засобу, слід застосувати до відповідача по відношенню до його неповнолітньої доньки, оскільки це викликано необхідністю. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 52 200,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача;у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В матеріалах справи наявні ордер на надання правничої (правової) допомоги, додаток № 1 від 04.12.2022 до договору, опис виконаних робіт, акт виконаних робіт від 04.12.2022 та квитанція від 04.12.2022 на суму 52 200,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 268). У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У Постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved