Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Авентус Лізинг» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.08.2022 під головуванням судді Лісовської О.В. відкрито провадження по вищезазначеній справі. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14.09.2022, суддею Лісовською О.В. було заявлено самовідвід у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості та завданих матеріальних збитків за Договором фінансового лізингу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2022, вищезазначена справа за єдиним унікальним номером 754/6359/22, номер провадження 2/754/4513/22, передана судді Бабко В.В. у зв`язку із самовідводом судді Лісовської О.В. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.09.2022, під головуванням судді Бабко В.В. вищевказану цивільну справу було прийнято в провадження, призначено підготовче судове засіданні на 25.10.2022. В позовній заяві позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 10.12.2020 між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» укладено Договір фінансового лізингу № КВ-925. Свої зобов`язання позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль: HYUNDAI SONATA (бувший у використанні). Вартість об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату укладання договору склад 366 945,50грн. Позивач передав у користування відповідачу на підставі Акту приймання - предмету лізингу до договору фінансового лізингу № КВ-925 від 10.12.2020. Натомість, належного виконання за договором від відповідача не отримали. Відповідач [PERSON] за Договором системно не виконував визнаний графік сплати платежів, чим порушив умови договору. У лютому 2022 року Договір розірвано в односторонньому порядку з ініціативи позивача. Сума заборгованості відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків станом на 04.08.2022 становить 37 491,64грн. 10.02.2022 у м.Києві з метою захисту своїх інтересів як власника, позивач на підставі погодженої сторонами у Договорі позасудового вирішення спору в частині користування об`єктом лізингу межах застосування захистів самозахисту вилучило об`єкт лізингу із володіння відповідача [PERSON] . На момент вилучення об`єкту лізингу автомобіль HYUNDAI SONATA перебував у неналежному технічному стані. Відповідно до Звіту про оцінку майна, вартість матеріального збитку з урахуванням, ринкової вартості колісно-транспортного засобу на дату огляду від 18.02.2022 завданого власнику автомобіля HYUNDAI SONATA становить 199 997,75грн. Тому позивач ТОВ «Авентус Лізинг» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором фінансового лізингу № КВ-925 від 10.12.2020 у розмірі 37 491,64грн та збитки внаслідок пошкодження об`єкту - автомобіль HYUNDAI SONATA, вартість матеріального збитку з урахуванням ринкової вартості колісно-транспортного засобу на дату огляду від 18.02.2022, завданого власнику автомобіля в сумі 199 997,75грн, всього: 237489,39грн та вирішити питання про відшкодування позивачу судових витрат у справі. 24.10.2022 до суду надійшла зустрічна позовна заява за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» про визнання договору фінансового лізингу № КВ925 недійсним, яка була прийнята судом згідно Ухвали внесеної в протокол судового засідання від 25.10.2022. Свою зустрічну позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що між ним та ТОВ «Авентус Лізинг» 10.12.2020 укладено Договір фінансового лізингу № КВ-925. Згідно умов договору лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу майно - автомобіль Hyundai Sonata вартістю разом з ПДВ 366945,50грн, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі. При цьому, лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору. Зазначає, у відповідності із умовами Договору лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) не тільки вартості Об`єкта лізингу та комісію лізингодавця за наданий в лізинг об`єкт лізингу, а й інші складові. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що згідно Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» брав на себе обов`язок страхування об`єкту лізингу, при цьому на нього, як лізингоодержувача, покладається не тільки обов`язок компенсувати, згідно із Договором, понесені відповідачем за зустрічним позовом витрати на страхування в межах лізингових платежів згідно із графіком, а й відповідно п.5.3. додатку 1 до Договору, дотримуватися умов договорів страхування та правил Страховика. Однак, ні договорів страхування ні правил страховика позивачу за зустрічним позовом не було надано. Більше того, після ДТП за участю об`єкту лізингу - автомобіля, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» повідомило про відсутність договорів страхування, за виключенням ОСЦПВ. На підставі вищевикладеного позивач за зустрічним позовом робить висновок що, у зв`язку з технічним станом конкретного об`єкту лізингу, автомобіля Hyundai Sonata, що вже був у використанні, він мав обов`язок його ремонтувати. Враховуючи викладене, він був впевнений, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» уклав договір страхування КАСКО, враховуючи технічний стан автомобіля. Зазначає, що саме так викладено і в п.5.1. додатку 1 до Договору, який встановлює, з метою зменшення ризиків володіння та користування автомобілем, на вимогу однієї із сторін може бути застрахований за ризиками страхування КАСКО. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що згідно з абз.2 п.5.3 додатку 1 до Договору встановлено, що лізингоодержувач зобов`язаний належним чином виконувати всі умови Договорів страхування добровільної та обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів та осіб, що мають право керування ним. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» у Договорі фінансового лізингу № КВ-925 навмисно виписані умови таким чином, щоб ввести другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, при цьому, позивач за зустрічним позовом, як особа, яка вчинила правочин, добросовісно помилився щодо обставин, які мають істотне значення, внаслідок таких дій відповідача за зустрічним позовом. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що істотне значення має помилка щодо самої природи правочину, а також прав та обов`язків сторін та властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Позивачем за зустрічним позовом зазначає, що на даний час він не володію інформацією чи була це умисна, тобто цілеспрямована дія відповідача за зустрічним позовом, чи мала місце недбалість. Йому не відомо форма ти вид суб`єктивного ставлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до свого діяння, наявності прямого чи непрямого умислу. [PERSON] в своїй зустрічній позовній заяві посилається на ч. 1, 2 ст. 229 ЦК України - якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. При визнанні правочину недійсним, особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки, як і сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Зазначає, що даному випадку сторона яка в результаті її власного недбальства та своєю необережною поведінкою сприяла помилці є відповідач за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг». Вважає, що відповідач за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» має відшкодувати позивачу за зустрічним позовом [PERSON] завдані йому збитки, які виразилися в оплаті платежів згідно із умовами Договору. Виходячи із графіку платежів, наданого акту звірки за період: 03.09.2019 - 04.08.2022 та квитанції про сплату коштів згідно договору № КВ-925 від 10.12.2020, на день подання зустрічної позовної заяви відповідач за зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг», отримав платежів на загальну суму 274195,70 гривень. Тому просить визнати Договір фінансового лізингу № КВ925 укладений під впливом помилки недійсним. Застосувати наслідки недійсного правочину та повернути сплачені [PERSON] , грошові кошти за Договором фінансового лізингу № КВ925. Відшкодувати [PERSON] понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 992,40грн. 08.11.2022 через канцелярію суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» надійшов відзив на зустрічний позов сформований і Системі «Електронний суд» 07.11.2022 також через канцелярію суду 10.11.2022 надійшов аналогічний відзив на зустрічний позов направлений до суду через засоби поштового зв`язку. Відповідно до відзиву зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнають в повному обсязі та просять відмовити в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав, а саме зазначають, що зустрічна позовна заява складена в порушення ст. 175 ЦПК України оскільки не містить найменування відповідача та суперечність в частині способу захисту права. Зміст позову складає декілька вимог: немайнова вимога про визнання Договір фінансового лізингу № КВ925 укладений під впливом помилки недійсним, застосування наслідків недійсного правочину, та майнова вимога: повернення сплачених коштів за Договором фінансового лізингу № КВ925. Однак, судовий збір сплачений лише за вимогу немайнового характеру та зустрічна позовна заява не містить імперативної вимоги п. З ч. З ст. 175 ЦПК України - зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Також зазначають, що згідно норм чинного законодавства позивач за зустрічним позовом за наявністю волевиявлення мав законні права укласти договір майнового страхування щодо об`єкта фінансового лізингу та визначити лізингодавця (відповідач за зустрічним позовом) в якості вигодонабувача. Також представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» зазначає, що технічний стан об`єкта фінансового лізингу на момент укладання Договору фінансового лізингу відповідав вимогам технічної експлуатації джерела підвищеної небезпеки, що підтверджується проведенням державної реєстрації транспортного засобу та видачу відповідного свідоцтва. Технічний стан джерела підвищеної небезпеки не може бути страховим ризиком, оскільки згідно із п.п. а,б п. 2.3. ПДР водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справній стан і комплектність транспортного засобу; стежити за технічним станом транспортного засобу. Договірний обов`язок із дотримання об`єкта фінансового лізингу в технічно справному стані покладається на лізингоодержувача, що передбачено п.п. 1.4, 8.8 Загальних умов Договору фінансового лізингу. Наголошують, що позивач по зустрічному позову [PERSON] мав достатній час із моменту подання зави - анкети на отримання послуг з фінансування та укладення договору фінансового лізингу до його укладення для ознайомлення із умовами як самостійно так і шляхом залучення відповідних спеціалістів. Так, позивач за зустрічним позовом, 23.11.2020 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг`із письмовою заявою - анкетою на отримання послуг з фінансування та укладення договору фінансового лізингу, а 10.12.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» укладено Договір фінансового лізингу № КВ-925. Просять відмовити в задоволенні зустрічного позову та задовольнити первісний позов в повному обсязі. 17.11.2022 до канцелярії суду від [PERSON] надійшда відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначає, що викладений у відзиві матеріал Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» має правові підстави та намагання їх перекрутити своїми поясненнями, тобто відповідач продовжує реалізовувати своє зловживання правом, яке і стало підставою для зустрічного позову. Також зазначає, що відзив фактично не містить обґрунтувань неправомірності дій позивача за зустрічним позовом, а містить лише намагання надати своє тлумачення продовжуючи зловживати правом та ввести в оману суд, що в свою чергу означає, що фактично відзив поданий з метою виправдати незаконні навіть протиправні, навмисні дії по введенню його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, що стало підставою для добросовісної помилки. Вказує, що зазначене дає підстави стверджувати, що позовні вимоги зустрічного позову правомірні, а у зв`язку з цим підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме визнати Договір фінансового лізингу № КВ925 укладений під впливом помилки недійсним та застосувати наслідки недійсного правочину та повернути сплачені [PERSON] , грошові кошти за Договором фінансового лізингу № КВ925. Крім цього, відшкодувати [PERSON] , понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 992, 40грн. В судове засідання представник ТОВ «Авентус Лізинг» адвокат Лисенко Д.В. не з`явився. Подав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Основний позов підтримує в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Подав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, за наявними в матеріалах справи доказами та задовольнити зустрічний позов, а в первісному відмовити. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до таких виснов ків. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 10.12.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» укладено Договір фінансового лізингу № КВ-925, що підтверджується копією договору лізингу, що міститься в матеріалах справи. Свої зобов`язання ТОВ «Авентус Лізинг» своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль: HYUNDAI SONATA, VIN - код [NUMBER] (бувший у використанні). Вартість об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату укладання договору склад 366945,50грн. ТОВ «Авентус Лізинг» передав у користування [PERSON] на підставі Акту приймання - предмету лізингу до договору фінансового лізингу № КВ-925 від 10.12.2020, копія акту наявна в матеріалах справи. Відповідно до договору лізингу, а саме пунктів 9.2., 9.2.1, 9.2.2., 9.2.3. Лізингоодержувач зобов`язаний: прийняти Об`єкт лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов Договору фінансового лізингу; вчасно та у повному обсязі сплачувати Лізингодавцю Лізингові платежі, також інші платежі відповідно до умов Договору, а також штрафні санкції відповідно до положень Договору та інші платежі, які пов`язані з використанням Об`єкта лізингу виключно на рахунки Лізингодавця; зберігати Предмет лізингу в справному стані і виконувати всі умови експлуатації Предмету лізингу згідно з вимогами виробника Предмету лізингу і ПДР в тому числі вчасно проводити регулярне технічне обслуговування Предмету лізингу відповідно до сервісних книжок. Пунктом 6.5. договору фінансового лізингу визначено, що у будь-якому разі Лізингоодержувач зобов`язаний компенсувати будь-які документально підтверджені витрати, що понесені Лізингодавцем на виконання умов цього Договору (у тому числі у судові, позасудові) та несплачені (некомпенсовані) Лізингоодержувачем, та витрати, які не понесені Лізингодавцем, проте мають бути ним здійснені для відновлення технічного стану Предмету лізингу відповідно до п. 8.8. Загальних умов договору. Відповідно до п. 8.8 договору фінансового лізингу у разі розірвання (припинення) договору з підстав визначених цим Договором, Лізингоодержувач зобов`язаний оплата повернути Предмет лізингу у справному стані з усіма його складовими частинами, обладнанням та документами, у тому числі отриманим згідно з Актом прийому-передачі. Якщо Предмет лізингу повертається в неналежному стані, про що зазначається у Акті повернення (вилучення), Лізингоодержувач зобов`язаний на вимогу Лізингодавця, відшкодувати понесені/очікувані витрати Лізингодавця по відновленню технічного стану Предмета лізингу до рівня зносу при нормальних умовах експлуатації. Згідно із п. 8.12 договору фінансового лізингу, вилучення Предмета лізингу, припинення (відмова від Договору) не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з Договором. Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови Лізингодавця від Договору (розірвання Договору) Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Лізингодавцю всі належні до сплати та несплачені лізингові платежі згідно з Графіком платежів. Відповідно до п. 6.7. договору фінансового лізингу будь-які збитки, завдані невиконанням, неналежним виконанням Стороною своїх зобов`язань за умовами договору, підлягають відшкодуванню винною Стороною в повному обсязі. Відшкодування збитків не звільняє Сторону від виконання умов Договору, в тому числі, але не обмежуючись, не звільняє від сплати штрафних санкцій за Загальними умовами договору. У зв`язку з систематичним невиконанням [PERSON] договору, 10.02.2022 Договір фінансового лізингу № КВ-925 розірвано в односторонньому порядку з ініціативи ТОВ «Авентус Лізинг», про що [PERSON] було надіслано повідомлення № АЛ-511, на підтвердження цього в матеріалах справи є поштова накладна з описом вкладеного. З метою захисту своїх інтересів як власника, ТОВ «Авентус Лізинг» на підставі погодженої сторонами у договорі позасудового вирішення спору в частині користування об`єктом лізингу межах застосування захистів самозахисту вилучило об`єкт лізингу із володіння відповідача [PERSON] , копія акту від 10.02.2022 про повернення (вилучення) майна з фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № КВ-925 від 10.02.2020 в зв`язку з відмовою (розірванням) за ініціативою Лізингодавця. На момент вилучення об`єкту лізингу автомобіль HYUNDAI SONATA перебував у неналежному технічному стані. Відповідно до Звіту про оцінку майна, вартість матеріального збитку з урахуванням, ринкової вартості колісно-транспортного засобу на дату огляду від 18.02.2022 завданого власнику автомобіля HYUNDAI SONATA становить 199997,75грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, який наявний в матеріалах справи. Повідомлення № АЛ-52 від 10.02.2022 про заплановане здійснення експертного дослідження з метою визначення оціночної вартості матеріально збитку, згідно матеріалів справи, було направлено [PERSON] . Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків, який міститься в матеріалах справи, за період 03.09.2019 - 04.08.2022 сума заборгованості [PERSON] становить 37 491, 64грн. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої та другої статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. Згідно із ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Частини 2, 3 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачають, що істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Лізингоодержувач зобов`язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі;надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або не проведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Умови ремонту і технічного обслуговування предмета лізингу можуть визначатися окремим договором. Лізингоодержувач може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. У частинах 1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків, у тому числі оплати ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу, та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства. Згідно із ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про фінансовий лізинг», відповідно якої, з моменту передачі предмета лізингу у володіння лізингоодержувача ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета лізингу переходить до лізингоодержувача, якщо інше не встановлено договором. Предмет лізингу та/або пов`язані із виконанням лізингових договорів ризики підлягають страхуванню, у разі якщо їх обов`язковість встановлена законом або договором. Витрати на страхування за договором лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 809 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак [PERSON] у зустрічному позові зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» відповідно до Договору, який встановлює, з метою зменшення ризиків володіння та користування автомобілем, на вимогу однієї із сторін може бути застрахований за ризиками страхування КАСКО. Вказане, враховуючи, що у відносинах страхування приймають участь дві сторони, страховик, та страхувальник, оскільки інші учасники у договорі страхування не присутні, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» мав укласти договір страхування КАСКО, враховуючи технічний стан автомобілю. Тому просив на підставі ст.229 ЦК України визнати договір фінансового лізингу № КВ925 укладений під впливом помилки недійсним та застосувати наслідки недійсного правочину та повернути сплачені [PERSON] , грошові кошти за договором фінансового лізингу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 11 Закону України «Про страхування» предмет договору страхування може бути застрахований за одним договором страхування та за згодою страхувальника кількома страховиками (співстрахування). При цьому в договорі повинні міститися умови, що визначають права і обов`язки кожного страховика. За наявності відповідної угоди між співстраховиками і страхувальником один із співстраховиків може представляти всіх інших у взаємовідносинах із страхувальником, залишаючись відповідальним перед ним лише у розмірі своєї частки. Згідно із ст. 3 Закону України «Про страхування» страхувальниками визнаються юридичні особи, фізичні особи - підприємці та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідно до п 5.1 Загальних умов Договору фінансового лізингу № КВ-925 предмет лізингу, зазначений у Договорі, обов`язково повинен бути застрахований протягом всього терміну дії Договору за ризиками страхування цивільної відповідальності (ОСЦПВ) та, з метою зменшення ризиків володіння та користування Предметом лізингу, на вимогу однієї зі сторони може бути застрахований за ризиками страхування КАСКО, про що зазначається у Договорі (при цьому дія договору страхування (КАСКО) припиняється на наступний день з дати, зазначеної як останній лізинговий платіж згідно з графіком платежів). Виходячи із зазначеного, [PERSON] за наявністю волевиявлення мав законні права укласти самостійно договір майнового страхування щодо об`єкта фінансового лізингу та визначити лізингодавця (ТОВ «Авентус Лізинг») в якості вигодонабувача. Однак такого не було зроблено. Крім того судом установлено, що ТОВ «Авентус Лізинг» вимогу про обов`язковість укладання договору страхування (КАСКО) не висували, що не порушує умови п.5.1. договору. Згідно із ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Технічний стан об`єкта фінансового лізингу на момент укладання Договору фінансового лізингу відповідав вимогам технічної експлуатації джерела підвищеної небезпеки, що підтверджується проведенням державної реєстрації транспортного засобу та видачу відповідного свідоцтва. Технічний стан об`єкта фінансового лізингу на момент укладання Договору фінансового лізингу відповідав вимогам технічної експлуатації джерела підвищеної небезпеки, що підтверджується проведенням державної реєстрації транспортного засобу та видачу відповідного свідоцтва. Відповідно до п 1.4 Загальних умов Договору фінансового лізингу № КВ-925 сторони погоджуються, що будь-які несправності, технічні або інші дефекти Предмета лізингу виявлені після підписання Акту прийому-передачі Предмета лізингу, є ризиком Лізингоодержувача. Лізингодавець не несе жодних витрат у зв`язку з несправностями. Такі несправності або дефекти не звільняють Лізингоодержувача від належного виконання ним своїх зобов`язань за Договором, включаючи оплату лізингових платежів. Лізингоодержувач має право самостійно звертатись до Продавця з вимогами якості, комплектності, справності ТЗ безоплатного усунення недоліків. Технічний стан джерела підвищеної небезпеки не може бути страховим ризиком, оскільки згідно із п.п. а, б п. 2.3. Правил дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справній стан і комплектність транспортного засобу; стежити за технічним станом транспортного засобу. Договірний обов`язок із дотримання об`єкта фінансового лізингу в технічно справному стані покладається на лізингоодержувача, що передбачено п.п. 1.4, 8.8 Загальних умов Договору фінансового лізингу. У разі визнання договору лізингу недійсним або віднесення до нікчемного лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути лізингодавцю предмет договору лізингу у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. При цьому лізингові платежі, сплачені на момент визнання договору лізингу недійсним або віднесення до нікчемного, поверненню не підлягають. Суд, визнаючи договір лізингу недійсним або встановлюючи його нікчемність, за заявою лізингодавця накладає арешт на предмет такого договору. Якщо лізингоодержувач користувався або продовжує користуватися предметом договору лізингу до та/або після дати визнання договору лізингу недійсним, лізингоодержувач зобов`язаний відшкодувати лізингодавцю суми лізингових платежів за весь відповідний період користування. Відповідно до змісту первісної позовної заяви, лізингоодержувачу завданий матеріальний збиток в сумі 199997,75грн. Отже, повернення об`єкту фінансового лізингу у стані, в якому він був одержаний - не передбачається можливим. До того ж відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недійсний правочин - це правочин, що не відповідає вимогам закону. Він породжує не ті права і обов`язки, яких бажали його учасники, а правові наслідки, котрі прямо передбачені у законі. Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правові наслідки правочину, який вчинено під впливом помилки визначені у ст.229 ЦК України, а саме: якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Аналізуючи зміст зазначеної вище правової норми, слід зазначити, що обставини які зазначені у зустрічному позові не мають взаємозв`язку із законодавчо визначеним у ч. 1 ст. 229 ЦК України значенням помилки. Так, відсутня аргументація та відповідні докази, яким чином «помилка» укласти договір фінансового лізингу призвела до значного зниження можливості експлуатації за цільовим призначенням об`єкт фінансового лізингу. Відповідно до ст. 216 ЦК України містить правові наслідки недійсності правочину. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Отже судом беззаперечно установлено, що договір фінансового лізингу №КВ-925 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; [PERSON] на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; зміст договору містить повну інформацію щодо всіх умов предмету лізингу, зобов`язань як з боку Лізингодавця так і з боку Лізингоодержувача та виконання самого договору. ТОВ «Авентус Лізинг» не було введено в оману [PERSON] та не помилялися щодо обставин, які мали істотне значення для укладання договору, а тому у суду відсутні підстави для визнання договору фінансового лізингу №КВ-925 недійсними. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Отже оскільки відповідачем порушене зобов`язання з повернення коштів та сплаті за встановлені умовами договору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» заборгованість за Договором фінансового лізингу № КВ-925 від 10.12.2020 у розмірі 37491,64грн (тридцять сім тисяч чотириста дев`яносто одну гривню) 64 копійки та збитки внаслідок пошкодження об`єкту - автомобіль HYUNDAI SONATA, VIN - код [NUMBER] - вартість матеріального збитку з урахуванням ринкової вартості колісно - транспортного засобу на дату огляду від 18.02.2022, завданого власнику автомобіля в сумі 199 997,75грн (сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень) 75 копійок, а всього: 237 489,39грн (двісті тридцять сім тисяч чотириста вісімдесят дев`ять гривень) 39 копійок. [PERSON] не надано суду іншого розрахунку, який спростовує наданий товариством або належних та допустимих доказів про виконання в повній мірі договору. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає первісний позов обґрунтований та доведений, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. Однак аналізуючи встановлені фактичні обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити повністю, оскільки не доведено порушеного права [PERSON] . Отже суд дійшов висновку, що первинний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача. Таким чином, враховуючи, що первинний позов задоволено повністю, а в зустрічному відмовлено, з [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3600,00грн на користь ТОВ "Авентус Лізинг».

Outcome: approved