Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2021 зазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.10.2011 позивачка уклала шлюб із [PERSON] , (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] ). Рішенням Подільського районного суду від 14 червня 2021 року у справі № 758/9385/20 шлюб було розірвано. Від зазначеного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Батько протягом останніх 5 років не бере жодної участі у вихованні сина, через те, що більшу частину часу проводить у місцях позбавлення волі, будучи неодноразово засудженим за вчинення кримінальних злочинів. Вироком Подільського районного суду м. Києва від 01.06.2012 [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27.05.2013 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки. Вироком Подільського районного суду м. Києва від 24.03.2015 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, який змінено вироком Апеляційного суду міста Києва від 24.06.2015 та призначено покарання за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України у виді двох років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 24.01.2017. З 11.11.2018 [PERSON] перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, перебуває на замісній терапії в наркологічному центрі «Мар`їна школа». На сьогоднішній день [PERSON] засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року до позбавлення волі строком на 2 роки. Він відбуває покарання у Державній установі «Білоцерківська виправна колонія - 35». Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей тощо. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки. Позивачка просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) [PERSON] щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Представник третьої особи у судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивачки не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 28.10.2011. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , про що 21.08.2015 складено відповідний актовий запис № 1760. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Згідно з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2021 справа № 758/9385/20, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії довідки № 4063/2974-20/20, в державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» з 24.06.2020 відбуває міру кримінального покарання [PERSON] , [INFO] , засуджений 02.04.2020 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. Згідно з висновком Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-373 від 16.01.2023, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З вищенаведених письмових доказів, вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займається її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. З огляду на зазначене, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , починаючи з 12 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачкою у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім?ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved