Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просить: визнати протиправним та скасувати підпункт 1.2 пункту 1 рішення XIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради №641 від 23.09.2021 року «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» яким відмовлено [PERSON] , прож. м. Дрогобич, в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.(не укладено договір пайової участі по об`єкту «Будівництво інженерно - транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на [ADDRESS] » з комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради, відповідно до вимог Положенню про порядок виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі вулиці парковій у місті Дрогобичі, затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 №871); \~ \~ \~ \~визнати протиправним та скасувати підпункт 1.2. пункту 1 рішення XIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 594 від 09.09.2021 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на [ADDRESS] » яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] , прож. м. Дрогобич, на земельну ділянку орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (діл. № 55); визнати протиправним та скасувати підпункту 1.2 п.1 рішення XX сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 1032 від 10.02.2022 р. «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок на [ADDRESS] » яким передану у власність [PERSON] , прож. м. Дрогобич, земельну ділянку площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:015:0130, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ділянка № [NUMBER] ); скасувати рішення державного реєстратора Онишків Іванни Іванівни, Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про державну реєстрацію прав права власності за [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер: 4610600000:01:015:0130) та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63498011 від 16 лютого 2022 року за номером запису про право власності: 46739216, вчиненого 14 лютого 2022 року; зобов`язати Дрогобицьку міську раду надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , орієнтовною площею 600 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (ділянка № [NUMBER] ). Разом з позовом позивачем подано клопотання про забезпечення позову. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.07.2020 звернувся до Дрогобицької міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,06 га до якого долучено графічний матеріал, на якому він вказав бажане місце розташування земельної ділянки, а саме, по [ADDRESS] , яка на проектному плані зазначена під [ADDRESS] . Підпунктом 1.1 пункту 1 рішення 74 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради № 2623 від 15.10.2020 [PERSON] відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання. Не погоджуючись із рішенням Дрогобицької міської ради [PERSON] таке оскаржив. За результатами оскарження рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у задоволенні заявленого позову відмовлено. Проте в подальшому Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. 23.06.2021 позивач звернувся до Дрогобицької міської ради з вимогою внести в порядок денний та повторно розглянути на найближчій сесії Дрогобицької міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,06 га до якого долучено графічний матеріал, на якому він вказав бажане місце розташування земельної ділянки, а саме, по [ADDRESS] . 30.07.2021 постійна комісія Дрогобицької міської ради з питань регулювання земельних відносин за присутності позивача розглянула заяву останнього та прийняла рішення винести на розгляд Дрогобицької міської ради проект рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, запропонованої по позивачем. Однак у протоколі № 22 від 30.07.2021 зазначено, що клопотання позивача розглянуте без участі позивача. 20.08.2021 Дрогобицька міська рада відповіддю № З-24/7874 повідомила позивача, що вищевказаний проект рішення не набрав достатньої кількості голосів, в зв`язку з чим його прохання не задоволено. 03.09.2021 [PERSON] повторно звернувся до Дрогобицької міської ради з вимогою розглянути клопотання № 07/П-2929 від 07.07.2020 на що Дрогобицька міська рада надала відповідь № З-24/8445 від 10.09.2021про те, що його клопотання буде розглянуте на черговій сесії Дрогобицької міської ради 23.09.2021. Також в зверненні № 4274 від 03.09.2021 позивач вимагав від Дрогобицької міської ради , зокрема виключити з проекту порядку денного та не розглядати на сесії Дрогобицької міської ради із п. 4.17 „Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по [ADDRESS] п.п. 1.2 „ [PERSON] земельну ділянку орієнтовною площею 600 кв.м. у кварталі індивідуальної житлової забудови по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (діл. №55) до тих пір поки не буде виконане рішення суду у справі № 380/9901/20 та не прийнято законне рішення з врахуванням висновків суду. Дане звернення залишилось без реагування. 01.10.2021 відповіддю № З-17/9058 Дрогобицька міська рада повідомила позивача про рішення 13 сесії Дрогобицької міської ради № 641 від 23.09.2021 „Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яким [PERSON] відмовлено у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] орієнтовною площею 600 кв.м. Позивач вважає таке рішення протиправним та незаконним. В оскаржуваному рішенні №641 від 23.09.2021 року Дрогобицька міська рада посилається на ст. 12, ч. 2, 3, 7, ст. 118, 123, 124 Земельного кодексу України і п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і не конкретизує при цьому в чому саме полягає невідповідність місця розташування об' єкта вимогам законодавства та те, що жодних інших підстав відмови спірне рішення не містить. Окрім того підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою стало не укладення договору пайової участі по об`єкту Будівництво інженерно - транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на [ADDRESS] » з комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради, відповідно до вимог Положенню про порядок виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі вулиці парковій у місті Дрогобичі, затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 №871). Рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №442/8034/1" визнано протиправним та нечинним 16 січня 2019 року, а тому Дрогобицька міське рада не мала права виносити оскаржуване рішення №641 від 23.09.2021 року з підстав не укладення договору про пайову участь, яке передбачено Рішенням №87'. від 03.10.2017 року. Також слід зазначити, що рішення 44 сесії сьомого скликання Дрогобицької місько ради № 1605 від 31.01.2019р. «Про затвердження «Положення про умови виділенш громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в район [ADDRESS] » у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального план; території», яке було прийняте на зміну Рішення №871 від 03.10.2017 року визнай протиправним та скасоване постановою Восьмого апеляційного адміністративноп суду від 15 червня 2021 року у справі №380/9901/20. Посилання Дрогобицької міської ради в оскарженому рішенні №641 від 23.09.202: року на нечинні рішення є протиправним та незаконним, що є безумовною підставок для скасування Оскаржуваного рішення №641 від 23.09.2021 року. Крім цього, вважає, що оскаржувані рішення №594 від 09.09.2021 року та №1032 від 10.02.2022 року прийняті Дрогобицькою міською радою всупереч Земельного кодексу України та Конституції України і порушує права Позивача на отримання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ділянка № [NUMBER] )(на даний час кадастровий номер 4610600000:01:015:0130) та рівності усіх громадян перед законом. Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення №594 від 09.09.2021 р. Відповідачем допущено ряд порушень чинного законодавства, зокрема, ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України та Закону України №132-ІХ від 20.09.2019 року. Визначальним при прийнятті оскаржуваного рішення №594 від 09.09.2021 р. вбачається укладання Договору між КП УКБ ДМР та гр. [PERSON] та сплати зазначеною особою коштів на підставі Положення №1 затвердженим рішенням №1605 від 31.01.2019 р, а тому таке рішення Позивач вважає, як таке, що прийняте з корисливих мотивів котре ґрунтується на матеріальній (грошовій) вигоді від укладеного Договору №55 від 13.05.2021 р., та сплати коштів гр. [PERSON] , а не принципах рівності перед законом. Вважає, що Дрогобицька міська рада не вправі була приймати оскаржуване оскаржуваних рішень №594 від 09.09.2021 року та №1032 від 10.02.2022 року до того як ще не вирішено клопотання Позивача щодо спірної ділянки. Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою іншій особі і передача спірної земельної ділянки у власність є недобросовісною поведінкою ДМР,порушенням рівності громадян перед законом та дискримінаційним ставленням до Позивача. Ухвалою від 31.08.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін 28.09.2022. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 01.09.2022 ухвалою суду відмовлено у забезпеченні позову. 02.09.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. 20.09.2022 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд додатково скасувати запис в поземельній книзі та скасувати кадастровий номер спірної земельної ділянки. 26.09.2022 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про проверення судового засідання 2828.09.2022 у його відсутності. 28.09.2022 від представника Дрогобицької міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 28.09.2022 розгляд справи відкладено на 18.10.2022. 12.10.2022 від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні у режимі відео конференції, яку ухвалою суду задоволено. 18.10.2022 від представника Дрогобицької міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 18.10.2022 у справі оголошено перерву до 16.11.2022. 14.11.2022 від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні у режимі відео конференції, яку ухвалою задоволено.та клопотання про доручення доказів. 14.11.2022\~від представника\~Дрогобицької міської\~ради надійшли\~письмові пояснення\~та долучено\~до матеріалів\~справи письмові\~докази.\~У письмових\~поясненнях зазначає,\~щона момент написання заяви [PERSON] , було чинне рішення Дрогобицької міської ради від 31.01.2019 №1605, де у додатку №2 затверджено Заяву на виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, яку і було подано [PERSON] . Також пунктом 2.2 Положення про умови виділення громадянами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в районі [ADDRESS] , було передбачено, що до заяви для виділення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво додаються наступні документи: документ, що посвідчує особу (копія паспорту - 1,2,11,12,13 сторінка); копія ідентифікаційного коду; довідка з відділу Держгеокадастру у місті Дрогобичі Дрогобицького міськрайонного управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі та м. Дрогобичі Львівської області про невикористання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Слід зазначити, що [PERSON] було дотримано вищезазначених вимог та подано всі необхідні документи. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання п.34 вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. У відповідності до*ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Оскільки, рішення органу місцевого самоврядування приймається колегіально після обговорення більшістю депутатів відкритим поіменним голосуванням, констатується об`єктивну неможливість впливати на прийняття того чи іншого рішення депутатським корпусом. Вважаєють, що Договір пайової участі № 55 від 13.05.2021 р., укладений між Комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради та фізичною особою [PERSON] , а також перерахунок коштів 13.05.2021 року [PERSON] з призначенням платежу: «Оплата за будівництво інженерно- транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на [ADDRESS] , зг. договору № 55 від 13.05.2021 р. [PERSON] без ПДВ», у відповідності до рахунку від 13.05.2021 року, був укладений та перерахунок коштів відбувся до винесення 15.06.2021 року постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом по справі № 380/9901/20. До моменту укладення вказаного Договору пайової участі № 55 від 13.05.2021 р. та перерахунку коштів [PERSON] було ухвалено рішення Львівським окружним адміністративним судом від 18.02.2021 року, яким у задоволенні позову [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення Дрогобицької міської ради № 2623 .від 15.10.2020 р. 74 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок було відмовлено. Це означає, що Договір пайової участі № 55 від 13.05.2021 р., укладений з [PERSON] , був укладений правомірно. 16.11.2022 у справі оголошено перерву до 14.12.2022. 12.12.2022 від представника позивача надійшли додаткові пояснення. 12.12.2022 від представника позивача надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, в якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача 8000 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірі 3969,60 грн. 14.12.2022 у справі оголошено перерву до 26.12.2022. 23.12.2022 від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, у задоволенні якої ухвалою суду відмовлено. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених в позовній заяві. Позов просили задоволити. Представник відповідача Дрогобицької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених в письмових поясненях. Просила в задоволення позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, пояснила, що весною по радіо почула оголошення про початок забудови кварталу в районі вулиці Паркової за умови укладення договору про пайову участь. Вдома порадилась з чоловіком, оскільки сума в розмірі 300 тисяч гривень для її сім`ї значна, вирішили позичити і отримати земельну ділянку щоб розпочати будівництво котеджу. Коли звернулась в міську раду, їй показали яка земельна ділянка є вільною і дали список документів, які необхідно було зібрати. Вона виконала всю процедуру отримання земельної ділянки : написала заяву на розробку проекту, уклала договір пайової участі, оплатила послуги, розробила проект. Про те, що хтось ще претендує на цю земельну ділянку не знала і знати не могла, оскільки в міській раді ій про це не повідомляли. Не вважає свої дії щодо отримання цієї земельної ділянки у власність недобросовісними, а навпаки через теперішню ситуацію перебуває у розпачі і невизначеності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи 07.07.2020 [PERSON] звернувся до Дрогобицької міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,06 га до якого долучено графічний матеріал, на якому він вказав бажане місце розташування земельної ділянки, а саме, по [ADDRESS] , яка на проектному плані зазначена під № 55 (а/с 92,95,96). Підпунктом 1.1 пункту 1 рішення 74 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради № 2623 від 15.10.2020 [PERSON] відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання, про що виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради [PERSON] було повідомлено Листом № 3-17/6246 від 12.07.2021 (а/с 18). Не погоджуючись із рішенням Дрогобицької міської ради [PERSON] таке оскаржив. За результатами оскарження рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у задоволенні заявленого позову відмовлено. 13.05.2021 До Дрогобицької міської ради звернулася [PERSON] із заявою про виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва (а/с 81). Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Постановлено визнати протиправним та скасувати рішення 44 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради № 1605 від 31.01.2019р. «Про затвердження «Положення про умови виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в районі [ADDRESS] » у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території». Визнати протиправним та скасувати підпункт 1.1 пункту 1 рішення 74 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради № 2623 від 15.10.2020р. «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у включенні в перелік для продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, у внесенні змін у рішення, у наданні дозволу на укладення договору строкового сервітуту для обслуговування малої архітектурної форми, у наданні згоди на виготовлення технічної документації на поділ земельної ділянки, у затвердженні матеріалів з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною їх цільового призначення, у продовженні терміну дії рішення, у затвердженні матеріалів з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у вилученні земельної ділянки», згідно якого відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 600 кв.м на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; Зобов`язати Дрогобицьку міську раду повторно розглянути клопотання [PERSON] (вх. № 07/П-2929 від 07.07.2020р.) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 600 кв.м на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із прийняттям за результатами її розгляду в установленому порядку рішення, з обов`язковим врахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення. 23.06.2021 позивач звернувся до Дрогобицької міської ради з вимогою внести в порядок денний та повторно розглянути на найближчій сесії Дрогобицької міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,06 га до якого долучено графічний матеріал, на якому він вказав бажане місце розташування земельної ділянки, а саме, по [ADDRESS] ). 30.07.2021 постійна комісія Дрогобицької міської ради з питань регулювання земельних відносин розглянула заяву останнього та прийняла рішення винести на розгляд Дрогобицької міської ради проект рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, запропонованої позивачем. 20.08.2021 Дрогобицька міська рада відповіддю № З-24/7874 повідомила позивача, що вищевказаний проект рішення не набрав достатньої кількості голосів, в зв`язку з чим його прохання не задоволено. 31.08.2021 Відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Дрогобицької міської ради повідомив позивача про те, що його заява про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою на земельну ділянку № [NUMBER] не може бути задоволена, оскільки ним не укладено договір пайової участі по об`єкту Будівництво інженерно транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на [ADDRESS] з КП „Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради відповідально до вимог Положення про порядок виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до детального плану території в районі [ADDRESS] , затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 № 871 (а/с 84). 03.09.2021 [PERSON] повторно звернувся до Дрогобицької міської ради з вимогою розглянути клопотання № 07/П-2929 від 07.07.2020 на що Дрогобицька міська рада надала відповідь № З-24/8445 від 10.09.2021про те, що його клопотання буде розглянуте на черговій сесії Дрогобицької міської ради 23.09.2021. У зв`язку з повною оплатою виконання робіт по будівництву інженерно-транспортної інфраструктури 09.09.2021 рішенням Дрогобицької міської ради № 594 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки [ADDRESS] , орієнтовною площею 600 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (а/с 75, 76). Рішенням 13 сесії Дрогобицької міської ради № 641 від 23.09.2021 „Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, [PERSON] відмовлено у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] орієнтовною площею 600 кв.м. у зв`язку з тим, що ним не укладено договір пайової участі по об`єкту Будівництво інженерно транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на [ADDRESS] з КП „Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради відповідально до вимог Положення про порядок виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до детального плану території в районі [ADDRESS] , затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 № 871 (а/с 73). 09.12.2021 [PERSON] було подано до Дрогобицької міської ради клопотання про затвердження проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:015:0130. Проект землеустрою додано до клопотання (а/с 100-110). За результатами розгляду вказаного клопотання Рішенням 10 сесії Дрогобицької міської ради від 10.02.2022 № 1032 [PERSON] затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 600 кв.м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:015:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ділянка № [NUMBER] ) (а/с 99). Не погоджуючись із законністю прийняття оскаржуваних рішень позивач звернувся із даним позовом до суду, покликаючись на те, що він має переважне право на отримання у власність вказаної вище земельної ділянки, оскільки він звернувся до Дрогобицької міської ради із клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки раніше, аніж [PERSON] , його дії щодо оформлення земельної ділянки були послідовними, своєчасними, з дотриманням вимог законодавства. Проте, Дрогобицька міська рада надала необґрунтовану перевагу у відведенні земельної ділянки [PERSON] , що порушує його права на рівність перед законом. Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно з пунктом "в" частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Пунктом "г" частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України. Судом установлено, що 07.07.2020 [PERSON] звернувся до Дрогобицької міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,06 га до якого долучено графічний матеріал, на якому він вказав бажане місце розташування земельної ділянки, а саме, по [ADDRESS] , яка на проектному плані зазначена під [ADDRESS] . Рішенням 13 сесії Дрогобицької міської ради № 641 від 23.09.2021 „Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, [PERSON] відмовлено у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] орієнтовною площею 600 кв.м. у зв`язку з тим, що ним не укладено договір пайової участі по об`єкту Будівництво інженерно транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на [ADDRESS] з КП „Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради відповідально до вимог Положення про порядок виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до детального плану території в районі [ADDRESS] , затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 № 871 (а/с 73). Підпункт 2.2.\~п.2\~Положення про\~умови виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в районі Паркова , затв. рішенням міської ради № 1605 від 31.01.2019р., передбачає, що до заяви про виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва додаються наступні документи: документ, що посвідчує особу (копія паспорта на відповідних сторінках); копія ідентифікаційного коду; довідка з відділу Держгеокадастру у м.Дрогобичі Дрогобицького міськрайонного управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі та м.Дрогобичі Львівської обл. про невикористання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Також у додатку № 2 до вказаного Положення затверджено Заяву на виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, в якій передбачено надання згоди на укладення угоди із Замовником на проектування та забудову інженерно-транспортної інфраструктури індивідуальної забудови кварталу на [ADDRESS] та оплату вартості проектування та будівництва інженерно-транспортної інфраструктури індивідуальної забудови кварталу на [ADDRESS] в розмірі 318516 грн. 15 коп. Суд вважає, що зазначені вимоги пп.2.2. п.2. Положення та додатку № 2 до вказаного Положення суперечать ч.6\~ст.118 ЗК України, яка регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, згідно якого громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ст.122 цього Кодексу, а також до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Також органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки комунальної власності відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Окрім цього, вимога щодо надання згоди заявника на укладення угоди із замовником на проектування та забудову інженерно-транспортної інфраструктури індивідуальної забудови кварталу суперечить\~ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~(яка діяла на момент прийняття спірного рішення), оскільки пайова участь фізичних або юридичних осіб в розвитку інфраструктури населеного пункту стосується забудовників, а не тих громадян, які лише претендують на одержання земельної ділянки для житлового будівництва; до пайової участі не залучаються замовники у разі будівництва індивідуальних житлових будинків, загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках (ч.4\~ст.40 вказаного Закону). Водночас, відповідно до приписів\~Закону України № 132-IX від 20.09.2019р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні»\~положення ст.40 виключені. Водночас,\~статтю 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~доповнено згаданим\~Законом № 132-IX від 20.09.2019р. частиною шостою, відповідно до якої органам, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, матеріальних або нематеріальних активів, у тому числі здійснення будівництва об`єктів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при прийнятті рішення № 1605 від 31.01.2019р. «Про затвердження «Положення про умови виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в районі [ADDRESS] » у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території» Дрогобицька міська рада не діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Оскаржуваним рішенням № 641 від 23.09.2021р. порушені права позивача, оскільки матеріалами справи стверджується, що позивач звернувся з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,06 га, що розташована на території Львівської обл., м.Дрогобич, квартал індивідуальної забудови на [ADDRESS] , а тому на нього поширюються положення цього рішення. Як слідує з роз`яснень, викладених у п.10.2 постанові Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», із змісту\~статті 162 КАС України\~випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. Стосовно правомірності рішення відповідача пп.1.2 п.1 рішення ХІІІ сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 641від 23.09.2021р. суд виходить з такого. Як вже було зазначено, приписами ч.7\~ст.118 ЗК України\~визначені підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відтак, нормами\~ЗК України\~визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, в оспорюваному рішенні відповідач посилається на ст.12, ч.ч.2, 3, 7, ст.118, ст.ст.123,\~124 ЗК України, п.34 ч.1\~ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не конкретизуючи підстави відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Як достовірно встановлено під час судового розгляду, такою причиною слугувала не укладення договору пайової участі по об`єкту будівництва інженерно-транспортної інфраструктури будинків котеджного типу по [ADDRESS] , зокрема вимогам Положення про умови виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в районі вулиці Паркової , затв. рішенням Дрогобицької міської ради № 1605 від 31.01.2019р. Суд звертає увагу на те, що причини відмови, на які покликається відповідач, не відповідають чітко встановленому\~ЗК України\~переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно п.3.1\~рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2010 від 29.06.2010р. одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення вказаних обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не було дотримано критеріїв, визначених у ч.2\~ст.2 КАС України. Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04 пп.70,71) суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (п.70 рішення). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (п.71 рішення). Таким чином, у зв`язку із помилковим покликанням на Положення про умови виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в районі [ADDRESS] , затв. рішенням Дрогобицької міської ради № 1605 від 31.01.2019р., відповідач фактично ухилився від виконання свого обов`язку щодо належного розгляду заяви позивача. Безпідставна та протиправна відмова суб`єкта владних повноважень за заявою позивача прямо суперечить принципу правової визначеності. Виходячи із сукупного аналізу вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку про протиправність оскаржуваного рішення. Щодо вимоги позивача зобов`язати Дрогобицьку міську раду надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою, то суд зазначає таке. Частиною 4\~ст.245 КАС України\~визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду. Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд. Тобто, в контексті обставин спору застосування обраного позивачем способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. За таких обставин в суду є відсутніми підстави для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення. Обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача в цій ситуації, суд враховує роз`яснення, які наведені в постанові Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно яких у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду. За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Водночас, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015р. у справі № 21-1465а15. Оцінюючи в сукупності наведені обставини, суд приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому належить Визнати протиправним та скасувати підпункт 1.2 пункту 1 рішення XIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради №641 від 23.09.2021 року «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (не укладено договір пайової участі по об`єкту «Будівництво інженерно - транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на [ADDRESS] » з комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради, відповідно до вимог Положення про порядок виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі [ADDRESS] , затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 №871). Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування підпункту 1.2. пункту 1 рішення XIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 594 від 09.09.2021 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на [ADDRESS] » яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] , прож. м. Дрогобич, на земельну ділянку орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (діл. № 55); визнання протиправним та скасування підпункту 1.2 п.1 рішення XX сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 1032 від 10.02.2022 р. «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок на [ADDRESS] » яким передану у власність [PERSON] , прож. м. Дрогобич, земельну ділянку площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:015:0130, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ділянка № [NUMBER] ); скасування рішення державного реєстратора Онишків Іванни Іванівни, Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про державну реєстрацію прав права власності за [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер: 4610600000:01:015:0130) та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63498011 від 16 лютого 2022 року за номером запису про право власності: 46739216, вчиненого 14 лютого 2022 року суд зазначає таке. Судом встановлено, що 13.05.2021 до Дрогобицької міської ради звернулася [PERSON] із заявою про виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва. Рішенням 10 сесії Дрогобицької міської ради від 10.02.2022 № 1032 [PERSON] затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 600 кв.м. у кварталі індивідуальної забудови на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:015:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ділянка № [NUMBER] ), хоча [PERSON] першим подав відповідну заяву. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Отже, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову у надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови, що і зазначено в рішення Дрогобицької міської ради № 641 від 23.09.2021. Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до положень частин четвертої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України розробник проєкту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проєкту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про землеустрій" проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. У дозволі на виготовлення проєкту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проєкту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України "Про землеустрій"). Отже, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу у подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду у майбутньому. Разом з тим, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, провадження № 14-301цс18). Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28цс20, яку суди застосували, в якій також зазначено, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. Судом встановлено, що на час звернення [PERSON] до Дрогобицької міської ради із заявою про виділення їй земельної ділянки така була вільною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28 цс 20 зазначено, що розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проєкту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, чи погодження проєкту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування із проханням затвердити погоджений проєкт землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі. До такого висновку дійшов ВСУ у постанові від 02.06.2021 у справі № 700/316/20-ц, провадження № 61-3508 св 21. Отже, доводи позивача про те, що він першим звернувшись до Дрогобицької міської ради із клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки раніше, аніж [PERSON] , його дії щодо оформлення земельної ділянки були послідовними, своєчасними, з дотриманням вимог законодавства, а тому першим отримав легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури - прийняття Дрогобицькою міською радою рішення про затвердження проєкту землеустрою та надання йому спірної земельної ділянки у власність є безпідставними, оскільки спростовуються змістом положень статті 118 ЗК України, відповідно до яких завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проєкту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. На відмінну від [PERSON] Коцюба [PERSON] першою подала належно оформлену заяву про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність, а тому першою отримала легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури - прийняття Дрогобицькою міською радою рішення про затвердження проєкту землеустрою та надання їй спірної земельної ділянки у власність. Щодо покликання позивача не те, що оскаржуване рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] є неправомірним, оскільки вимагає від такої оплати пайової участі по об`єкту будівництва, то суд таке до уваги не бере, оскільки такою вимогою порушено права [PERSON] , а не позивача, а відповідач таке рішення з цих підстав не оскаржувала. Отже, суд приходить до висновку, що позивач жодним чином не довів факт порушення його прав у зв`язку із прийняттям Дрогобицькою міською радою оскаржуваних рішень, Дрогобицька міська рада прийняла рішення виключно в межах повноважень та з дотриманням вимог| чинного законодавства України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача, а тому в користь позивача підлягає стягнення лиш частину судуового збору за задоволену вимогу.

Outcome: partial