Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обгрунтування позову вказує, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.07.2020 року з відповідача стягнуто на її (позивачки) користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Також зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів станом на 01.06.2022 року останній має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 32\~406 грн. 99 коп. У зв`язку з цим позивачка, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2020 року по 01.06.2022 року в сумі 32\~406 грн. 99 коп. Відзив відповідача проти позову до суду не надходив. Ухвалою суду від 03.08.2022 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні, а також просить розглянути справу без її участі. Крім того, 16.01.2023 року до суду надійшла заява представника позивачки адвоката Крушельницької М.Р., в якій остання просила розглянути справу без її та позивачки участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Топор І.О. пояснив, що відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме на суму 10\~000 грн. При цьому, просив врахувати, що заборгованість зі сплати аліментів у відповідача виникла з об`єктивних на те причин, оскільки в зв`язку з короновірусними обмеженнями та військовим станом відповідач, який займається ремонтом автомобілів, не міг здійснювати свою діяльність в звичайному режимі і, відповідно, отримувати прибуток, який би дозволяв йому виконувати свої зобов`язання зі сплати аліментів в належний спосіб. Тому просив зменшити суму пені, які позивачка просить з нього стягнути до 10\~000 грн. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2006 року, який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2020 року у справі №711/234/20, що набрало законної сили 07.08.2020 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2020 року у справі №711/4205/20 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного, починаючи з 16.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 30.11.2020 року та було звернуто до примусового виконання. Відомості про судові рішення та набрання ними законної сили маються в матеріалах справи, а також доступні у вільному доступі на порталі Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua), а тому в контексті положень ст. 82 ЦПК обставини, які встановлені такими судовими рішеннями, не підлягають доказуванню. Згідно довідки-розрахунку від 15.06.2022 року №18717, складеної старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Київ) Петренко С.В., заборгованість відповідача по сплаті аліментів на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2020 року у справі №711/42056/20 станом на 01.06.2022 року складає 32 406 грн. 99 коп. /а.с. 17-18/. Оскільки законом передбачено нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів, то звертаючись до суду в позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача таку неустойку обчислену за період з 01.06.2020 року по 01.06.2022 року включно в сумі 32\~406 грн. 99 коп. Таким чином, між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу виконання обов`язку із сплати аліментів на утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України (далі СК). Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. По обставинах спірних правовідносин судом встановлено, що відповідач [PERSON] періодично допускав прострочення виконання свого обов`язку зі сплати аліментів, внаслідок чого за період з 16.06.2020 року по 01.06.2022 року в нього утворилась заборгованість загальною сумою 32\~406 грн. 99 коп. При цьому загальний розмір нарахованих аліментів за цей період складає 79 744 грн. 99 коп., а сплачених відповідачем 47 338 грн., відповідно, заборгованість по аліментах складає 32\~406 грн. 99 коп. В позовній заяві позивачка зазначає, що розмір неустойки, що утворилась за період з 01.06.2020 року по 01.06.2022 року складає 72\~222 грн. 02 коп. та наводить відповідний розрахунок такої неустойки. При цьому, позивачка, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку в розмірі 32\~406 грн. 99 коп. В цьому контексті слід звернути увагу, що в постанові Верховного Суду від 17.11.2021 року у справі №569/14819/19 зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25.04.2018р. у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019р. у справі № 333/6020/16-ц. Крім того, Верховний Суд в постанові від 19.01.2022р. у справі №711/679/21 сформував правову позицію щодо спірних питань, пов`язаних з порядком обчислення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів, та зазначив, що: при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України слід керуватися тим, що таке формулювання означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Отже, беручи до уваги вищезазначені висновки, в контексті обставин даної справи слід зауважити, що неустойка, яку позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, має обчислюватись з урахуванням порушення відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів, але початком періоду прострочення є дата набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів, тобто з 30.11.2020 року. При цьому, суд враховує, що навіть обчислення неустойки починаючи з 30.11.2020 року все рівно призводить до того, що її розмір суттєво перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів, а відтак на підставі ч. 1 ст. 196 СК розмір неустойки слід обмежити загальним розміром заборгованості по аліментам. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам сукупний розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів за період з 16.06.2020 року (дата з якої стягнуті аліменти) по 01.06.2022 року складає 32\~406 грн. 99 коп., тому саме таким розміром слід обмежити суму неустойки за прострочення їх сплати. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ч. 1-3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем та його представником не надано суду будь-яких заперечень щодо правомірності заявлених позивачкою вимог та доказів того, що відповідач немає змоги сплатити аліменти та вищевказану пеню. За таких обставин, беручи до уваги, що відповідачем допущено прострочення виконання його обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення, а поважних причин, які б давали підстави для звільнення його від відповідальності за таке прострочення судом не встановлено, то заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з того, що такі витрати по даній справі складаються з судового збору, який має обчислюватись за ставкою для позовних заяв майнового характеру, які подаються фізичною особою (абз. 2 пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), і складає 992 грн. 40 коп. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved