Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги мотивував тим, що 12.07.2014р. між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи із січня 2022р. відповідачка покинула його з дітьми та змінила місце проживання. На даний час вона проживає із батьком, із дітьми спілкується неохоче. Вважає, що в інтересах дітей проживати саме з ним, оскільки від моменту фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачкою діти проживають з ним та перебувають на повному його забезпеченні. Він повністю опікується інтересами та потребами дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. Як батько повністю віддає себе дітям, свою любов і турботу та велику увагу приділяє дітям. На даний час діти проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Він має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідачка забезпечити не в змозі. Однак, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки із дітьми та готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлені піклування матері. Виходячи з інтересів дітей, просить визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з ним- батьком [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити. Відповідачка, яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки. Представник служби у справах дітей Снятинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, щов задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 12.07.2014 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] у позивача та відповідачки народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 27.06.2022 малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] . Згідно висновку Служби у справах дітей Снятинської міської ради, враховуючи інтереси малолітніх дітей, Служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] білябатька [PERSON] .. У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Відповідно до ч.3, 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст.160 ч.2 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1, 2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Cуд бере до уваги те, що позивач та відповідачка зареєстровані за одним місцем проживання: [ADDRESS] , де також зареєстровані їхні малолітні діти. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання, звернення до органу опіки та піклування з цього приводу, засідання комісії та надання висновку з вказаного питання. При цьому, той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша та четверта статті 12 ЦПК України). Оскільки, у дітей є зареєстроване місце проживання, яке ніким не оспорюється і вимоги позивача не стосуються зміни місця проживання дітей, то суд вважає, що в даному випадку між сторонами відсутній спір, який підлягає захисту в судовому порядку. Крім того, із висновку Служби у справах дітей Снятинської міської ради слідує, що позивачка не заперечує проти того, щоб їхні з позивачем малолітні діти проживали разом з батьком. А тому, суд, беручи до уваги вищенаведені обставини та докази, приходить до переконання, що в задоволенні позову про визначення місця проживання дітей слід відмовити. На підставі ст.ст.18,19, 141,161,171 СК України,

Outcome: dismissed