Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого прохає суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 8\~000 грн на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним 23-х років та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається в Кременчуцькому університеті ім. Михайла Остроградського з 01 вересня 2021 року. [INFO] Носкову [PERSON] виповнилося 18 років, тобто він досяг повноліття і продовжує навчання у даному учбовому закладі. На даний час змінився вік дитини, він досяг повноліття, а відповідно і зросли потреби у забезпеченні всього необхідного для нього як у навчанні, так і в подальшому проживанні, харчуванні. Син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] батько дитини, має матеріальний стан значно кращий ніж позивач, він тривалий час працює за кордоном. Більше того, відповідач протягом чотирьох років не приділяє уваги сину ні у вихованні, ні в матеріальному стані, має велику заборгованість у сплаті аліментів. Враховуючи викладене, та великий зріст цін на товари і продукти, позивач вважає, що з відповідача належить стягнути матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , на період до досягнення ним 23 років, аліменти у розмірі 8\~000 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 14.12.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення повісток на адресу реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позову [PERSON] не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Відзиву на\~позов,\~заяву та\~будь-яких\~клопотань до\~суду від\~відповідача не\~надходило,\~у зв`язку\~з чим\~суд,\~відповідно до\~положень ч.\~8\~ст.\~178\~ЦПК України\~вирішує справу\~за наявними\~матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 19.08.2004, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є студентом 2 курсу денного відділення Інституту електричної інженерії та інформаційних технологій Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського ІV рівня акредитації, та термін навчання складає з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою, виданою Кременчуцьким національним університетом ім. Михайла Остроградського 02 серпня 2022 року за вих.№327. Як встановлено судом [PERSON] проживає разом з матір`ю позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналіз ст. 182, 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стан здоров`я повинен підтверджуватись відповідними медичними висновками. Матеріальне становище особи визначається, виходячи з вартості приналежного їй майна, рівня її доходів, а також величини витрат, які здійснюються нею на утримання себе й членів своєї сім`ї. Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (комп`ютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач до судового засідання не з`явився, при цьому не надав суду будь яких доказів, які б свідчили про те, що його повнолітній син [PERSON] , у зв`язку з продовженням ним навчання, не потребує матеріальної допомоги та не надав суду будь яких доказів, які б свідчили про те, що його матеріальне становище не дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В свою чергу, позивачем суду не надано жодних належних доказів на обґрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина саме у розмірі 8\~000 грн та не надано доказів, які б свідчили про те, що матеріальне становище відповідача є таким, що дозволяє йому надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у вказаному розмірі. Суд зазначає, що в законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи, при цьому Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Враховуючи викладене, встановлені судом обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а тому з урахуванням встановлених обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 4\~000 грн, починаючи з 05 серпня 2022 року та до 30 червня 2025 року, тобто до закінчення навчання, а у задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити. Статтею 133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до приписів ст.\~141\~ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, 05 серпня 2022 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Черновим С.І. укладено договір №7 про надання професійної правничої допомоги. Згідно з наданим актом здачі прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 05 серпня 2022 року, адвокатом Черновим С.І. проведені такі роботи з правової допомоги та надані такі послуги згідно розрахунку від 05.08.2022: вивчення матеріалів справи 1 год. 1 000 грн, ознайомлення з практикою та застосування законодавства цієї категорії справ 1 год. 1\~000 грн, складання позовної заяви 2 год. 2\~000 грн, представництво в суді 2 год. -1\~000, копіювання документів 30 хв. 500 грн, а всього витрати на професійну правничу допомогу становлять 5\~500 грн, які були сплачені позивачем, відповідно до квитанції №7 від 05.08.2022. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. За правилами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наданими позивачем доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також розумність та співмірність таких витрат. Як роз`яснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір та на користь позивача понесені витрати з оплати професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial