Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить: видати обмежувальний припис відносно [PERSON] та встановити відносно нього наступні заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців : заборонити перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити за місцем її роботи за адресою: [ADDRESS] на території Баранівського професійного ліцею; заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести з нею телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею . В обґрунтування вимог вказала, що проживає у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є її колишнім чоловіком та проживає за адресою [ADDRESS] . Шлюб між нею та [PERSON] розірвано 29.11.2022 року відповідно до рішення Богунського районного суду м.Житомира. Вона потерпає від насильства зі сторони [PERSON] протягом останніх кількох місяців. Поведінка колишнього чоловіка негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після постійних скандалів, сварок, образ та погроз з боку [PERSON] , вона не може належним чином виконувати свої повсякденні обов`язки, оскільки він не контролює свої дії (вчинки). Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, відносно нього неодноразово працівниками поліції складались адміністративні матеріали про вчинення домашнього насильства та дрібне хуліганство, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. Однак [PERSON] не змінив своєї поведінки та продовжує вчиняти відносно неї домашнє насильство, псує її майно, виламав замок на вхідних дверях квартири, у якій вона проживає. А тому для забезпечення дієвого і ефективного захисту, з огляду на ризики, що існують на даний час і можуть мати місце в наступному, до кривдника слід застосувати обмежувальний припис на строк 6 місяців. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 14.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду . У судове засідання заявник не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю, оскільки її колишній чоловік [PERSON] вчиняє відносно неї насильницькі дії, погрожує фізичною розправою, псує належне їй майно, свою поведінку не змінює. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно відповідно до вимог ст. 350-5 ЦПК України. Відповідно до норми ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків . Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судом встановлено, що згідно копії рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 10 12 ). Згідно копії роздруківки з Державного реєстру судових рішень на розгляді в Баранівському районному суді знаходяться матеріали щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та за хуліганство ( а.с. 13). Так, 15.09.2022 року та 21.11.2022 року до суду надійшли протоколи про адміністративне правопорушення, вчинене [PERSON] , [INFO] , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ст. 173 КУпАП ( справа № 273/1531/22, № 273/2107/22, № 273/2108/22) . Згідно змісту вищевказаних протоколів [PERSON] 03.09.2022 року, 13.11.2022 року та 14.11.2022 року , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відносно [PERSON] вчиняв умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурними словами, погрожував фізичною розправою , пошкодив ручку вхідних дверей . Від пояснень відмовився. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» . Частиною 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких зокрема і особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей). Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно доводів заявника, видача обмежувального припису їй необхідна для запобігання в подальшому вчинення дій насильницького характеру [PERSON] відносно неї. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справ. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19 (провадження № 61-16980св19). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевказані докази, динаміку подій щодо застосування [PERSON] психологічного насильства до [PERSON] , зважаючи на неодноразове звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявами про вчинення відносно неї домашнього насильства [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих ризиків повторного вчинення насильства до заявниці та необхідність захисту її прав, оскільки вона є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . В силу ч.3 ст. 350 -5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved