Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 лютого 2021 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 279. Від подружнього життя спільні діти відсутні. [PERSON] вказав, що через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, шлюбні відносини з [PERSON] фактично припинені, спроби примирення в минулому не принесли результатів. Аргументи учасників справи Позивач надав суду заяву, якою позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач надала суду заяву про визнання позову. Участь у справі сторін У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріали справи свідчать, що 05 лютого 2021 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 279 (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 05 лютого 2021 року). Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України,примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,\~4\~ст.\~56\~СК України\~передбачено,\~що кожен\~з подружжя\~має право\~припинити шлюбні\~відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими\~та такими,\~що підлягають\~задоволенню.\~ Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, суд залишає відповідачу прізвище « [PERSON] ». Щодо судових витрат Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 0.0.2714320189.1 від 20 жовтня 2022 року про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved