Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про визнання батьківства, мотивуючи тим, що проживали спільно з [PERSON] , [INFO] , з 2016 по 2018 рік як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Під час спільного проживання народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесено зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки вони не перебували у шлюбі та позивач був неповнолітнім. Після народження дитини і до 2018 року позивач проживав із [PERSON] та дитиною та приймав участь у її утриманні. [INFO] [PERSON] померла. Малолітня дитина на теперішній час фактично перебуває у своєї бабусі [PERSON] , яка є матір`ю померлої [PERSON] [PERSON] всіляко ухиляється від надання позивачу можливості спілкуватися зі своєю донькою [PERSON] . З урахуванням того, що батько дитини записаний зі слів матері, у позивача відсутня можливість захистити свої права на спілкування та утримання дитини, що стало підставою для звернення до суду. Згідно уточнень від 20.01.2021 просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження № 1714 від 16.02.2016, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Вважає, що строк позовної давності пропущений з поважних причин та розпочався, коли відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. Рух справи Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 позовну заяву залишено без руху (т. 1 а.с. 28-29). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду (т. 1 а.с. 35-36). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.07.2020 клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази по справі (т. 1 а.с. 42-43). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2020 клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] та витребувано докази по справі (т. 1 а.с. 67-69). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 клопотання представника позивача задоволено, замінено неналежних відповідачів Київську району адміністрацію Одеської міської ради, Службу у справах дітей Одеської міської ради на належного відповідача [PERSON] , матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (т. 1 а.с. 91-93). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. від 30.11.2020 справу прийнято до свого провадження в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 96). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2020 судове засідання призначене на 22.12.2020 о 11:00 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 1 а.с. 101). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2021 судове засідання призначене на 03.02.2021 о 08:30 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 1 а.с. 120). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2021 у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції \~відмовлено (т. 1 а.с. 132). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.03.2021 судове засідання призначене на 23.03.2021 о 08:30 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 1 а.с. 148). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 призначена судова молекулярно-генетична експертиза, зупинено провадження по справі (т. 1 а.с. 152). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2021 поновлено провадження по справі (т. 1 а.с. 167). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2021 судове засідання призначене на 26.10.2021 о 16:00 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 1 а.с. 169). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2021 судове засідання призначене на 17.11.2021 о 14:00 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т.1 а.с. 174). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2021 призначена судова молекулярно-генетична експертиза, зупинено провадження по справі (т. 1 а.с. 188). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2022 поновлено провадження по справі, призначене підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 207). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2022 судове засідання призначене на 13.07.2022 о 14:00 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 1 а.с. 209). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду (т. 1 а.с. 217). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2022 судове засідання призначене на 16.11.2022 о 15:00 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 1 а.с. 238). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.01.2023 судове засідання призначене на 09.01.2023 о 09:30 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Племениченка Г.В. поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 2 а.с. 15). Аргументи учасників справи Позивач та його представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у заяві, додатково пояснили, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства майже одразу після смерті матері дитини [PERSON] , бажає спілкуватися з дитиною, опікуватися нею, однак відповідач чинить перешкоди їх спілкуванню. Батьківство дитини підтверджено висновком відповідної експертизи. Вважають, що процесуальна поведінка відповідачки, яка полягає у ігноруванні викликів до суду, неявці до експерта для відібрання зразків, була направлена на затягування розгляду справи. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, однак не заперечувала факт проживання її доньки [PERSON] із позивачем та народження від спільного проживання дитини [PERSON] , проте пояснила, що дитина проживає разом із нею з півтора року, на теперішній час вважає її матір`ю. Позивач життям дитини не цікавиться, не надає допомогу, знав про своє батьківство від народження дитини, строк звернення до суду з вимогою про визнання батьківства пропустив. Просила застосувати строк позовної давності. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повідомлення від 27.12.2022, не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглядати справу у відсутність представника (т. 2 а.с. 10). В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотання від 09.01.2023 просить при винесенні рішення врахувати інтереси дитини, справу розглянути у відсутність представника (т. 2 а.с. 19). Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1714. Батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 10). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25.07.2020 № 00027174777, державна реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) (т. 1 а.с. 48-49). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.04.2020 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 4161, [INFO] [PERSON] померла (т. 1 а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.06.2020 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 06.06.2020 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище змінила на « [PERSON] » (т. 1 а.с. 74). Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 06.08.2020 № 814, призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] . Місцем проживання [PERSON] вважати місце проживання опікуна за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 75). Згідно висновку КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 24 від 21.02.2022, [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99%, таким чином, батьківство практично доведене (т. 1 а.с. 198-203). Позиція суду Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, відповідачку, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. В статті 18 Конвенції проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. У відповідності до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Аналогічні положення містять Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5. Згідно з п.2.13.1 вказаних Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства). Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. 19 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі "М. Т. проти України" ("M.T. v. Ukraine", заява № 950/17) (далі також - Рішення), у якому звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (див. рішення від 22 березня 2012 року у справі "Каутзор проти Німеччини" ("Kautzor v. Germany", заява № 23338/09), та від 22 березня 2012 року у справі "Аренс проти Німеччини" ("Ahrens v. Germany", заява № 45071/09, § 74)). Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи (див. рішення ЄСПЛ від 18 травня 2006 року у справі "Ружанські проти Польщі" ("Rozanski v. Poland", заява № 55339/00, § 78). На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадах, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорувавши при цьому інтереси ймовірного біологічного батька (див. рішення ЄСПЛ від 12 лютого 2013 року у справі "Кріштіан Барнабас Тот проти Угорщини" ("Krasztian Barnabas Tot v. Hungary", заява № 48494/06, § 33-38)) (§ 24 Рішення). У постанові\~Верховного Суду\~від 16.05.2018\~по справі\~№ 591/6441/14-ц\~зазначено,\~що щодо\~предмету доказування\~у даній\~категорії справ\~СК України\~будь-яких\~особливостей не\~визначає.\~Доказами у\~такій справі\~можуть бути\~будь-які\~фактичні дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин,\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення сторін,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Ці дані\~встановлюються на\~підставі пояснень\~сторін,\~третіх осіб,\~показань свідків,\~письмових або\~речових доказів,\~висновків експертів.\~Тобто при\~вирішенні спору\~про визнання\~батьківства мають\~враховуватись усі\~передбачені законом\~докази в\~їх сукупності.\~

Outcome: approved