Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-01 00:00:00

28.10.2022 представник позивача звернулася до суду з даним позовом, де просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором №7854980068 від 05 жовтня 2020 року, що станом на 16.08.2022 року становить 143 465 грн. 91 коп., в т. ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 86 070 грн. 70 коп.; заборгованість по річних процентах (в т. ч. прострочена) - 14 грн. 58 коп.; заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена) - 57 380 грн. 63 коп. В обґрунтування позову зазначає, що 05 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 7854980068 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору позивач зобов`язувався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а відповідачка зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору відповідачка зобов`язувалася сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4980068, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 2.1 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК«ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту №4980068 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов Паспорту кредиту № 4980068 та Кредитного договору № 7854980068 від 05 жовтня 2020 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 91 809,00 гривень; строк користування - 48 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,00 % від суми кредиту. Позивач зазначає, що відповідачка була ознайомлена з інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги та підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Відповідачка зобов`язувалася щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Остання була ознайомлена з наслідками прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за Кредитним договором. Кредит відповідачкою було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже позивач свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Підсумовуючи, позивач АТ «ТАСКОМБАНК» зазначає, що має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за кредитним договором. Відтак, зважаючи на невиконання відповідачкою зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з цього відповідача заборгованість по кредиту, оскільки 07.10.2016 між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу за № ТАСЦФР-10-2016. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 p., позивач являється новим кредитором боржника [PERSON] за Кредитним договором № 7854980068 від 05.10.2020 з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до договору про відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви. Неодноразовими телефонними повідомленнями відповідачку було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 16.08.2022 заборгованість відповідачки за Кредитним договором становить 143 465, 91 грн. Представник позивача зазначає, що відповідачка умов договору не виконує, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 04.11.2022 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.11.2022, яке було відкладене за клопотанням представника відповідача на 27.12.2022. 26.12.2022 на адресу суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, де вона виклала свої заперечення на позовну заяву та просила у такій відмовити, а провадження у справі закрити. На підтвердження своїх заперечень зазначила, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому позивачем розрахунку, а тому не підлягають до задоволення. Також зазначає, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, а відтак вважає, що позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачкою кредитних коштів. Окрім цього вважає, що немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними. Також зазначає, що відсутні підстави вважати, що позивачем було дотримано вимоги про повідомлення відповідачки про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Також відповідачка вважає, що позивачем не було повідомлено її про орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме не було зазначено детальний опис сукупної вартості кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладення договору про надання споживчого кредиту. Тому просила в позові відмовити. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що позичальник ознайомилася з умовами кредитного договору до його укладення і погодилася з усіма його умовами, примірник заяви і паспорта отримала. Позичальник зобов`язувалася виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватися з його змінами на веб-сайті. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Окрім цього, на підтвердження факту отримання відповідачкою кредиту долучила до матеріалів справи копію платіжного доручення № ТС-216562 від 05.10.2020. Представник позивача зазначає, що згідно з паспорту кредиту п.6 наведено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення, графік платежів, де зокрема передбачено загальний щомісячний платіж , у тому числі щомісячні проценти у розмірі 2254,27 грн. При цьому відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних відповідачем умов кредитування. Представник позивача, посилаючись на п.2 заяви на отримання кредиту (умови кредитного договору) від 05.10.2020, зазначає, що умови про сукупну вартість кредиту відповідачці було роз`яснено та зрозуміло, що підтверджується її підписом. Також остання зазначає, що сума заборгованості підтверджена належними та допустимими доказами, а саме детальним розрахунком заборгованості та виписками по особових рахунках, які є первинними документами бухгалтерського обліку. Представник позивача вважає, що незгода відповідачки з позовними вимогами є формальним твердженням, що не підтверджене належними доказами. Наголошує, що доводи відповідачки є безпідставними та необґрунтованими. 27.12.2022 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подала клопотання, у якому просила здійснити розгляд даної справи у її відсутності, де також вказала, що повністю підтримує позовні вимоги. Від відповідачки також на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі. Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 02 січня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 27 грудня 2022 року, датою ухвалення даного рішення є саме 02 січня 2023 року в силу ч.5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2020 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №7854980068 (надалі Кредитний договір) (а. с. 5), за змістом якого ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», як кредитодавець, зобов`язувався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а відповідач [PERSON] як позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на таких умовах: кредит надається позичальнику у сумі 91\~809, 00 на 48 місяців, відповідач [PERSON] , як позичальник, зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у Паспорті кредиту № 4980068 (копія міститься у матеріалах справи, а. с. 6), який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.3. договору). Усі інші умови кредитного договору були викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» (пункт 2.1. договору), котрі складають єдиний кредитний договір (пункт 2.2. договору). На копії цього договору міститься підпис позичальника. Окрім того, зазначено, що підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: 27 360,00 грн. оплата за страховку ЗАТ СК ТАС; 599, 00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «Radar»; 600,00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA»; 800,00 грн. - оплата за страховку ПАТ СК ТАС (ТАС_Підтримка_Телемеди); 650,00 грн. - оплата страховки ПАТ СГ ТАС (Тас-захист) (а.с.5). Відповідно до Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (надалі Умови) приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним кредитного договору (п. 1.3). Відповідно до п. 2.1 Умов кредитодавець надає позичальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у кредитному договорі. Відповідно до п. 2.4 Умов сума кредиту, який надається позичальнику, зазначається у паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 2.10 Умов позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від кредитного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від кредитного договору позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору. Відповідно до п. 3.1., 3.2 Умов за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти. Сума процентів всіх видів становить сукупну вартість кредиту/кредитів. Щомісячні проценти - обчислюються від суми кредиту та нараховуються щомісячно. Річні проценти (річна відсоткова ставка) - обчислюються від загальної суми грошового боргу позичальника за кредитним договором та встановлюються у розмірі, що відповідає періоду часу в один рік, але нараховуються щомісячно, виходячи з кількості днів у календарному році. Згідно з п. 8.3 Умов необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, - визначається власним волевиявленням позичальника на укладення зазначених договорів, а також наданням кредитодавцю доручень на переказ кредитних коштів у рахунок оплати ціни зазначених договорів (а. с. 177-178). Як вбачається із заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК`ЦФР» від 05.10.2020 [PERSON] , підписавши дану заяву-анкету, підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК`ЦФР». Погодилася, що у відповідності до вимог чинного законодавства у чіткій та зрозумілій формі її було ознайомлено з інформацією, необхідною їй для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги (а. с. 7). Судом встановлено й те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», як кредитодавець, на виконання умов зазначеного вище кредитного договору надав відповідачці [PERSON] , як позичальникові, грошові кошти у сумі 91 809,00 грн. безготівковим шляхом протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору, строком користування 48 місяців, із сплатою річних процентів у розмірі 0,01% від суми боргу та щомісячних процентів у розмірі 3,00% від суми кредиту, виконавши при цьому свої зобов`язання за кредитним договором. На підтвердження цього у матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку за період з 05.10.2020 по 19.09.2022 (а. с. 19-133), а також платіжне доручення №ТС-216562 від 05.10.2020, з кого вбачається, що ТОФ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» на рахунок [PERSON] 05.10.2020 було відправлено платіж у сумі 60\~000,00 грн. з призначенням платежу «переказ на поточний рахунок [PERSON] за рахунок кредиту зг. КД 7854980068 від 05.10.2020 Без ПДВ» (а. с. 171). Окрім цього, відповідно до п.1.4 Кредитного договору, підписавши його, позичальник доручав кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, наступні суми грошових коштів (а. с. 5): -27\~360,00 грн. оплата за страховку ЗАТ СК ТАС; -599, 00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «Radar»; -600,00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA»; -800,00 грн. - оплата за страховку ПАТ СК ТАС (ТАС_Підтримка_Телемеди); -650,00 грн. - оплата страховки ПАТ СГ ТАС (Тас-захист). В матеріалах справи містяться витяги з реєстрів проданих електронних ключів доступу до додатку «Radar» за 05.10.2020 (а.с.172), реєстру проданих електронних ключів доступу до мобільного додатку «Support.UA» за 05.10.2020 (а.с.173), витяг з реєстру оплачених страховок ПАТ СК «ТАС» за 05.10.2020 (а.с.174), витяг з реєстру оплачених страховок ПАТ СГ «ТАС» за 05.10.2020 (а.с.175), витяг з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 05.10.2020 (а.с.176) про підтвердження проведення вищевказаних платежів ТОВ ««Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» 05.10.2020. Із Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4980068 від 05.10.2020 судом установлено, що сума кредиту становить 91\~809,00 грн., такий надається на строк 48 місяців, до нього застосовуються щомісячні проценти 3,00% та загальні річні 0,01%. Також у паспорті кредиту міститься інформація про порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Окрім того п. 7 даного паспорту кредиту передбачені наслідки прострочення виконання та/або не виконання зобов`язань за кредитним договором. З копії цього документу також вбачається, що на ньому проставлений підпис позичальника, який ознайомився з даними умовами (а.с.6). Окрім цього, судом встановлено, що 07.10.2016 між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір про відступлення права вимоги за № ТАСЦФР-10-2016 (копія міститься у матеріалах справи, а. с. 8-11), згідно якого ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» (як первісний кредитор) передає АТ «ТАСКОМБАНК» (як новому кредитору) свої права вимоги до позивальників. (надалі Договір). П.2.2. цього Договору передбачено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» має право щоденно передавати (відступати) АТ «ТАСКОМБАНК» (новому кредитору) свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати права вимоги шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру Заборгованості позичальників (а. с. 8). В матеріалах справи міститься повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №7854980068 від 05.10.2020, згідно з яким внаслідок відступлення права вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» (набувач) є єдиним власником всіх прав вимоги за даним кредитним договором. Також з даного повідомлення вбачається, що відступлення права вимоги відбудеться у звичайному процесі діяльності та у межах визначених законом і не призводить до жодної зміни обсягу прав і зобов`язань позичальника за кредитним договором. Окрім того вказано, що про факт відступлення права вимоги позичальника буде повідомлено шляхом направлення СМС - повідомлення на мобільний номер відповідачки, з яким вона була ознайомлена, що підтверджено її (а. с. 15). Таким чином, внаслідок відступлення прав вимоги кредитором позичальника (боржника) [PERSON] є АТ ТАСКОМБАНК, про що вона була належним чином повідомлена та що підтверджується поштовим реєстром та фіскальним чеком та описом-вкладенням від 26.08.2022 згідно з яким відповідачці було направлено повідомлення-вимога №14456/70.2.2.(а.с.134-135). Окрім цього, в матеріалах справи міститься Реєстр прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 06.10.2020 за кредитним договором №7854980068, відповідно до якого за договором кредитування №7854980068 було відступлено право вимоги на користь АТ «ТАСКОМБАНК»(а.с.17). Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №78549800687 від 05.10.2020, укладеним із позичальником [PERSON] , станом на 19.09.2022 наявна заборгованість в сумі 143\~465, 91 грн. та складається із: 1) заборгованість по тілу кредиту 86 070 грн. 70 коп.; 2) заборгованість по річних відсотках 14 грн. 58 коп.; 3) заборгованість по щомісячних процентах 57 380 грн. 63 коп. (а. с. 18). При цьому, із вищевказаного розрахунку вбачається часткове виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, оскільки нею частково здійснювалася оплата річних та щомісячних відсотків. Також із матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано відповідачці вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується реєстром відправки, фіскальним чеком про оплату поштового відправлення та описом вкладенням (а. с. 134-135). Відтак, позивач АТ «ТАСКОМБАНК», будучи правонаступником ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці [PERSON] кредит у встановленому кредитному договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах у відповідності також до Паспорту кредиту та Умов отримання фінансових кредитів ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», однак відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість, про стягнення якої просить позивач. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. За змістом статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (§ 1. Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що факт отримання та користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується, зокрема, випискою по\~особовому рахунку\~за період\~з 05.10.2020\~по 19.09.2022\~(а.\~с.\~19-133),\~а також\~копією платіжного\~доручення №ТС-216562\~від 05.10.2020 (а. с. 171). Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці кредит, а відповідачка в свою чергу допустила порушення виконання свого зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ВС у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 754/17518/15-ц зазначив, що у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому «базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 143\~465, 91 грн. та складається із: 1) заборгованість по тілу кредиту 86 070 грн. 70 коп.; 2) заборгованість по річних відсотках 14 грн. 58 коп.; 3) заборгованість по щомісячних процентах 57 380 грн. 63 коп. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що являється порушенням законних прав та інтересів позивача, тому таке його порушене право підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості з відповідача. Щодо заперечень відповідачки проти позову, викладених у відзиві, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідачка стверджує, що отримала кредит лише в сумі 60\~000 грн, а тому вважає, що зазначені суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Таке твердження позивачки є безпідставним, оскільки відповідачка підписала Кредитний договір, погодилася із його умовами, в тому числі і з п.1.4, де вказано, що підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, наступні суми грошових коштів: 27 360,00 грн. оплата за страховку ЗАТ СК ТАС; 599, 00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «Radar»; 600,00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA»; 800,00 грн. - оплата за страховку ПАТ СК ТАС (ТАС Підтримка Телемеди); 650,00 грн. - оплата страховки ПАТ СГ ТАС (Тас-захист). Тобто, загальна сума виданого [PERSON] кредиту склала 91 809,00 грн., з яких: 60 000,00 грн. відповідачка отримала на картку, а за рахунок решти суми, за її згодою, було оплачено послуги страхової компанії та за виготовлення електронного ключа. Тому такі доводи відповідачки судом до уваги не беруться. Окрім цього, суд не бере до уваги також і твердження відповідачки про те, що виписки та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є підставою для стягнення відповідних сум. Суд при цьому враховує з позицію Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, де вказано, що аналіз норм права дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Такі ж висновки викладені у постанові ВС від від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18. Окрім цього, відповідно Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ від 30.12.98 №566, до первинних бухгалтерських документів, які підтверджують надання банком послуг належать, зокрема, і платіжні доручення. Тому такі доводи відповідачки є абсолютно необгрунтовані та безпідставні. Твердження позивачки про те, що остання систематично здійснювала оплати по договору, але сума заборгованості не змінювалася, не заслуговує на увагу, адже таке не підтверджується матеріалами справи та не доведено відповідачкою. Також відповідачка вважає безпідставним стягнення неустойки (пені та штрафу), про що вказує у своєму відзиві. Проте позивач з такими вимогами до суду не звертався, а відсотки (річні та щомісячні), про стягнення яких просить позивач, не являються неустойкою. Тому такі аргументи відповідачки суду не зрозумілі, суд вважає такі безпідставними. Серед іншого, відповідачка зазначає, що позивач не надав доказів отримання відповідачкою кредитних коштів. Суд до уваги такі доводи також не бере, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, зокрема наявністю виписки по особовому рахунку та платіжним дорученням, правову оцінку яким суд надав вище. Окрім цього, суд вважає безпідставними доводи відповідачки щодо неналежного ознайомлення її з умовами кредитування для свідомого вибору послуги, адже, як вже зазначалося вище, сама відповідачка своїм підписом у заяві-анкеті до кредитного договору підтвердила те, що вона ознайомлена з умовами внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК`ЦФР»; погодилася, що у відповідності до вимог чинного законодавства у чіткій та зрозумілій формі її було ознайомлено з інформацією, вказаною в ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та іншою інформацією, необхідною їй для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Також банк ознайомив останню з сукупною вартістю кредиту, підтвердження чого міститься в матеріалх справи. Також відповідачка вважає, що такі послуги як оформлення страховки та електронних ключів є послугами, які банк здійснює на власну користь. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що банк встановлював такі платежі на власну користь, адже із умов кредитування, зміст яких було встановлено вище, вбачається, що такі послуги банк оплатив та оформив за дорученням самої позивачки. У п. 8.3 Умов встановлено, що необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, - визначається власним волевиявленням позичальника на укладення зазначених договорів, а також наданням кредитодавщо доручень на переказ кредитних коштів у рахунок оплати ціни зазначених договорів. Тобто позивачка своїм підписом сама надала доручення банку на укладення таких супутніх договорів, а тому такі її доводи суд до уваги не бере. Також суд враховує і те, що згідно з Умовами договору позивачка мала право відмовитися від такого договору без зазначення причин протягом 14 днів з дня укладення кредитного договору. Проте вона таким правом не скористалася, а навпаки використовувала кошти, надані банком, що підтверджує її згоду та прийняття умов Кредитного договору. Отже, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ТАСКОМБАНК» не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість у розмірі 143\~465,91 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 86 070 грн. 70 коп.; заборгованість по річних процентах (в т. ч. прострочена) - 14 грн. 58 коп.; заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена) - 57 380 грн. 63 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення судови витрат, суд враховує наступне. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з меморіальним ордером № 1042446993 від 26 жовтня 2022 року позивачем при поданні даної позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у сумі 2481 гривні 00 копійок. Відтак, враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2481 гривні 00 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved