Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] в порядку Глави 13 ЦПК України звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) забороною [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до: місця її ( [PERSON] ) перебування за адресою: [ADDRESS] ; місця її ( [PERSON] ) реєстрації та проживання за адресою: [ADDRESS] , а також до будь-якого іншого місця проживання (перебування) у разі його зміни, роботи та інших місць частого відвідування [PERSON] ; 2) забороною [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати її ( [PERSON] ), якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 3) забороною [PERSON] вести листування, телефонні переговори з нею ( [PERSON] ) або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заяви заявник зазначила, що протягом тривалого часу вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак, 09.08.2022 року після застосування [PERSON] до неї фізичної сили та спричинення їй тілесних ушкоджень вона (заявник) припинила спільне проживання з останнім у зв`язку з настанням реальної загрози для її (заявника) життя та здоров`я. Зазначила, що [PERSON] протягом тривалого часу систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство у формі психологічного та фізичного характеру, що виражається у словесних образах та застосуванні до неї та їх дітей фізичної сили, що підтверджується інформацією начальника ВП №3 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП від 23.08.2022 року, постановами суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, а також вироком суду про визнання [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України відносно неї (заявника). Вказала, що обставинами, які свідчать про необхідність видачі обмежувального припису та докази, що їх підтверджують, є, зокрема, те, що [PERSON] визнавався винним та притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї (заявника) та їх дітей протиправних дій, а так само притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення відносно неї (заявника) кримінального правопорушення. Крім того, щодо оцінки ризиків, заявник також зазначила, що [PERSON] вчиняє протиправні дії відносно неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи, вжиті поліцією та судом, після кожної проведеної з ним поліцейськими профілактичної бесіди, а також рішень суду про притягнення його до відповідальності, останній і надалі вчиняє протиправні дії відносно неї (заявника), та не дає їй (заявнику) спокійно жити, більш того, його агресія та протиправні дії щоразу тільки посилюються. Зазначила, що з приводу протиправних дій останнього вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, починаючи з 2015 року, однак це не дало жодного результату, так як [PERSON] не змінив своєї поведінки, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї, а останній раз, - і до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком суду, що свідчить про систематичність вчинення ним домашнього насильства. Вказала, що такі дії [PERSON] викликають у неї побоювання за свою безпеку, спричиняють їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдають шкоду її фізичному та психічному здоров`ю. Зазначила, що на теперішній час вона (заявник) не проживає разом з [PERSON] та перебуває (проживає) у « [INFO] », який розташований у [ADDRESS] , також вона (заявник) отримує психологічну допомогу у Кропивницькому міському центрі соціальної служби як особа, яка постраждала від домашнього насильства, в свою чергу, [PERSON] їй телефонує, вимагає, щоб вона повернулася до нього проживати разом, погрожуючи тим, що він знає, де вона проживає і працює, і якщо вона самостійно не повернеться, то він забере її проти її волі із застосуванням фізичної сили, вона блокує його номери телефонів, однак він кожного разу дзвонить з нових номерів. Вказала, що вона (заявник) переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї (заявника), а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, що стало підставою для її звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її (заявника) від насильства з боку останнього. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків заяви. Крім того, ухвалою суду від 20 грудня 2022 року продовжено заявнику [PERSON] процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 21 листопада 2022 про залишення заяви про видачу обмежувального припису без руху та надано термін сім днів з дня отримання копії ухвали суду. Ухвалою суду від 02 січня 2023 року відкрито окреме провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Заявник [PERSON] та в її інтересах представник адвокат Бондаренко Ю.Ю. (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №362 від 20.10.2022 року) під час судового розгляду справи по суті заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у заяві, просили заяву задовольнити. Крім того, заявник [PERSON] додатково зазначила, що з заінтересованою особою [PERSON] , з 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах,проживали разом однією сім`єю спочатку за адресою [ADDRESS] , а пізніше, - в [ADDRESS] . Від фактичних шлюбних відносин народилося троє спільних дітей: [PERSON] , якій на теперішній час виповнилося 14 років, [PERSON] , якому виповнилося 8 років, та старша донька, яка померла (вчинила самогубство), біологічним батьком яких є [PERSON] . Вказала, що рішенням суду від 08.12.2022 року у неї було відібрано дітей та на теперішній час діти проживають в будинку сімейного типу. Зазначила, що з 09 серпня 2022 року з [PERSON] , після спричинення ним їй тілесних ушкоджень, за що він був засуджений за ч.1 ст.125 КК України, вона разом з ним не проживає, наміру повертатися проживати разом з останнім не має, проживає в [ADDRESS] , працює, спілкується з дітьми, в той же час, [PERSON] декілька разів на тиждень їй телефонує,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, змінюючи номери телефонів,при цьому погрожуючи їй фізичною розправою, виражається в її адресу грубою нецензурною лайкою, принижує її, вона, в свою чергу, постійно блокує номери телефонів, з яких він телефонує, також їй телефонує його мати з проханням, щоб вона повернулася до нього ( [PERSON] ). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, подав заяву, зареєстровану судом 09 січня 2023 року за вх.№576, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності в судових засіданнях. Також зазначив, що з заявою заявника [PERSON] про видачу обмежувального припису він не погоджується. Заслухавши заявника [PERSON] та в її інтересах представника\~адвоката Бондаренка Ю.Ю., зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності, достатності та допустимості, суд вважає, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8\~Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно абзацу 10 пункту 9рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В даній справі заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) забороною [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до: місця її ( [PERSON] ) перебування за адресою: [ADDRESS] ; місця її ( [PERSON] ) реєстрації та проживання за адресою: [ADDRESS] , а також до будь-якого іншого місця проживання (перебування) у разі його зміни, роботи та інших місць частого відвідування [PERSON] ; 2) забороною [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати її ( [PERSON] ), якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 3) забороною [PERSON] вести листування, телефонні переговори з нею ( [PERSON] ) або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, обгрунтувавши заяву тим, що протягом тривалого часу заінтересована особа [PERSON] систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство у формі психологічного та фізичного характеру, що виражається у словесних образах та застосуванні до неї та їх дітей фізичної сили, за що останній притягувався да адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, разом з тим, вона (заявник) переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї (заявника), а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, що стало підставою для її звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її (заявника) від насильства з боку останнього. Судом, в свою чергу, з наданих в судовому засіданні заявником [PERSON] пояснень встановлено, що з заінтересованою особою [PERSON] заявник проживала однієї сім`єю без реєстрації шлюбу з 2005 року, з 09 серпня 2022 року спільне проживання з останнім припинено, та з 10 серпня 2022 року і по теперішній час заявник [PERSON] проживає в безкоштовному хостелі, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією від 08.12.2022 року за підписом керівника Кропивницького благодійного фонду «Дім-допомоги милосердя» В.Д. Корчаченко. Крім того, відповідно до інформації Кропивницького міського центру соціальних служб від 15.08.2022 року за вих.№452/05-05, наданої на звернення [PERSON] щодо потреби у психологічному консультуванні, ухвалено рішення про надання [PERSON] психологічних консультацій провідним психологом спеціалізованої служби первинного соціально-психологічного консультування осіб, які постраждали від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Окрім того, відповідно до інформації відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 23.08.2022 року за вих.№7161/111-3-22 щодо кількості звернень заявника [PERSON] до відділення поліції протягом 2015-2022 років з приводу домашнього насильства гр. [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] : 30.07.2015 року надійшло телефонне повідомлення фельдшера Компаніївської ЦРЛ Голосун Л.В. про те, що на швидку допомогу Компаніївської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями у вигляді синців на обличчі було доставлено гр. [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] . Зі слів останньої тілесні ушкодження наніс її чоловік [PERSON] . Дану подію зареєстровано до ЄО №932 від 30.07.2015 року та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян»; 10.03.2016 року надійшло телефонне повідомлення гр. [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , про те, що 10.03.2016 року близько 17 год. 10 хв. її колишній чоловік гр. [PERSON] , [INFO] , вчинив з нею сварку, в ході якої наніс їй тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та тілі. Дану подію зареєстровано до ЄО №408 від 10.03.2016 року. по даному факту порушене кримінальне провадження №12016120180000072 від 11.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України; 03.10.2021 року надійшло повідомлення гр. [PERSON] , [INFO] , жительки с.Червоновершка, про те, що 03.10.2021 року за адресою: [ADDRESS] , її б`є колишній співмешканець [PERSON] , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння та при собі має ніж. Дану подію зареєстровано до ЄО №8564 від 03.10.2021 року та розглянуто згідно з Законом України «Про звернення громадян». Складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП; 26.06.2022 року надійшло повідомлення зі служби 102 від заявника, яка відмовилася повідомити про себе, про те, що 26.06.2022 року за адресою: [ADDRESS] її сусід [PERSON] побив дітей своєї співмешканки, які прибігли до неї (заявниці) по [ADDRESS] та повідомили їй про це. Дану подію зареєстровано до ЄО №4688 від 26.06.2022 року та розглянуто згідно з Законом України «Про звернення громадян». Відносно [PERSON] складено протокол за ч.2 ст.172-3 КУпАП; 10.08.2022 року о 12 год.29 хв. надійшло повідомлення зі служби 102, за яким звернувся ДОП Кропивницького РУП Рябовол про те, що до нього звернулася гр. [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень та домашнього насильства її співмешканцем [PERSON] , [INFO] , яке мало місце 09.08.2022 року близько 13 год. 30 хв. під час сварки, в ході якої наніс їй декілька ударів кулаками в область голови та один раз в область голови скляною пляшкою, та чотири удари в область живота. Дану подію зареєстровано до ЄО №6022 від 10.08.2022 року та по даному факту порушено кримінальне провадження №12022121160000145 від 10.08.2022 року за ч.1 ст.125 КК України та складено адміністративний протокол за ч.2 ст.173-2 КУпАП. За зазначеним фактом (кримінальне провадження №12022121160000145 від 10.08.2022 року за ч.1 ст.125 КК України) вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року, який набрав законної сили 03 жовтня 2022 року (справа №391/374/22) [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, при цьому, зазначеним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] 09.08.2022 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи в будинку [ADDRESS] , де проживає [PERSON] та під час спілкування між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у [PERSON] виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] та реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, [PERSON] завдав один удар [PERSON] в область голови металевим електричним чайником, тримаючи його в правій руці, після цього, [PERSON] , перебуваючи в іншій кімнаті будинку, завдав один удар [PERSON] в область голови скляною пляшкою, тримаючи її у правій руці, чим спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді садна в потиличній ділянці та які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №427 від 12.08.2022 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судом також встановлено та підтверджується зібраними у справі доказами, що заінтересована особа [PERSON] притягувався також до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, і, зокрема, постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2021 року (справа №391/546/21), яка набрала законної сили 24.10.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп., за змістом якої (постанови) 03.10.2021 року о 21.00 год. [PERSON] за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки [PERSON] , ображаючи останню нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою. Крім того, постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2022 року (справа №391/354/22), яка набрала законної сили 12.09.2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173,ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб, за змістом якої (постанови) 09.08.2022 року о 13 год. 30 хв., [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки [PERSON] , в ході якої ображав її нецензурною лайкою. Питання видачі обмежувального припису регулюється\~Цивільним процесуальним Кодексом України\~та\~Законом України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року\~№ 2229-VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до\~ст. 350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України\~передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1\~ст.350-3 ЦПК України). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4\~ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно з п.п. 3, 4, 14, 17 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини 1\~ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. За приписами п.1 ч.1\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник. Згідно ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Крім того, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним Законом. Згідно з частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5\~ст.81 ЦПК України). Відповідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що заявник [PERSON] на підтвердження фактів вчинення заінтересованою особою [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру у розумінні Закону, надала суду належні та допустимі докази, за якими останній неодноразово притягувався притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного (у вигляді словесних образ, погроз, приниження) та фізичного характеру (у вигляді спричинення тілесних ушкоджень)відносно заявника [PERSON] , а також притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України за спричинення умисних легких тілесних ушкоджень заявнику [PERSON] , що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, на підставі чого суд вважає, що заявник [PERSON] довела належними та допустимими доказами факт вчинення психологічного та фізичного насильства щодо неї заінтересованою особою [PERSON] , а також наявності ризиків, які можуть настати у майбутньому у зв`язку із невчиненням щодо останнього обмежувального припису, що є підставою для застосування судом до [PERSON] спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з терміном шість місяців, при цьому, спеціальні заходи, які просила вжити заявник щодо заінтересованої особи є виправданими та мають на меті забезпечення реалізації та захисту прав потерпілої особи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial