Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 28 січня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Дітей у шлюбі немає. Позивач зазначає, що до моменту одруження та після реєстрації шлюбу їхнього сімейного життя все було нормально. Але через нетривалий час спільного проживання стало зрозуміло, що шлюб був помилкою. Виявилось, що у позивача та відповідача абсолютно протилежні поняття про сімейні стосунки, обов`язки кожного із подружжя у сім`ї, спосіб облаштування побуту. Позивач зазначає, що у нього метою створення шлюбу, було створення міцної сім`ї, де панує взаєморозуміння, повага та любо, а у відповідачки такої мети не було. Часто виникали безпричинні сварки, ці сварки спочатку віддалили подружжя, а потім зробили сумісне існування неможливим. На протязі двох років шлюбу позивач викривав відповідача у подружній зраді, факт спілкування з іншими чоловіками відповідач заперечувала. Все в сукупності призвело до того, що шлюбні відносини припинились та подружжя проживає окремо. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення. Конверт повернувся до суду із відміткою: Вручено. 23.12.2022 року подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомення. Конверт повернувся до суду із відміткою: Вручено. 30.12.2022 року до суду подала клопотання про розгляд справи без її участі. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 28 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається із змісту позовної заяви, сторони проживають окремо, не підтримують між собою подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Фактичні шлюбні відносин між ними припиненні. Подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.3 ст.105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження, а тому підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved