Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У грудні 2021 р. [PERSON] , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №247794 вчинений 29.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, яким задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 16630,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на період дії карантину (Covid-19), позичальник звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань за кредитними договорами, нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність вимог відповідача, а також, було порушено вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.01.2022 р. заява позивача задоволена, стягнення на підставі виконавчого напису №247794 від 29.06.2021 р., що вчинений привтаним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зупинено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.01.2022 р. відкрито провадження у справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 05.05.2022 р. справа передана на розгляд судді Миколаєць І.Ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.05.2022 р. позовна заява прийнята до свого розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгенія Михайловича копію виконавчого напису №247794 від 29.06.2021 р., про стягнення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в сумі 16630,00 грн., засвідчену копію письмової вимоги (претензії) до [PERSON] з повідомленням про її вручення, розрахунок кредитної заборгованості. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича копію виконавчого напису №247794 від 29.06.2021 р., про стягнення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в сумі 16630,00 грн., засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом Іваном Івановичем надані матеріали виконавчого провадження [NUMBER]. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №247794 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в сумі 16630,00 грн. На виконання вказаного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 24.11.2021 р. було відкрито виконавче провадження [NUMBER], а також винесено постанову від 24.11.2021 р. арешт коштів боржника та постанову від 26.11.2021 про звернення стягнення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Саме цю норму застосував приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що виконавчий напис № 247794 від 29.06.2021 р. не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172, оскільки він вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Щодо інших підстав задоволення позову, які були згадані позивачем у своїй позовній заяві, слід зазначити, що одного лише того факту, що виконавчий напис було вчинено на підставі невідповідного документу, є достатнім для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За наведених вище обставин позов підлягає до задоволення. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховується: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги №25/11-21 від 25.11.2021 р., акт прийняття-передачі виконаних робіт до договору №25/11-21, квитанцію до прибуткового касового ордера №10/12 від 10.12.2021 р. та ордер на надання правничої допомоги. Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, а також докази надані позивачем про надання професійної правничої допомоги, суд вважає, що вказана вимога підлягає задоволенню, оскільки заявлена сума є співмірною із ціною позову, зі складністю справи з даним обсягом адвокатом послугами, які відповідають критерію реальністю таких витрат. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved