Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача 25 липня 2022 року кредитор Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» /далі позивач/ звернувся до суду із позовною заявою до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] /далі відповідачі/ про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] , який мав заборгованість за кредитним договором б/н від 15.02.2010 року в розмірі 7\~573,17 грн. (тіло кредиту). [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобов`язання померлого, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів. 16 листопада 2022 року відповідачі, які 04 листопада 2022 отримали ухвалу про відкриття провадження по справі, подали до суду ідентичні за змістом відзиви на позовну заяву, де зазначають, що спадкове майно після смерті [PERSON] відсутнє, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або відмову від спадщини вони не звертались. Посилання позивача на факт реєстрації з померлим [PERSON] за однією адресою не підтверджує факту прийняття спадщини. У задоволенні позовних вимог просять відмовити. 30.11.2022 року засобом поштового зв`язку представник позивача подав до суду відповідь на відзив, яка зареєстрована канцелярією суду 06.12.2022 року, в якій вказує, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від прийняття спадщини не відмовилися, успадкували майно, а тому повинні відповідати за боргами спадкодавця. Послався на судову практику, відповідно до якої обов`язок доказування яке саме майно одержано у спадщину та яка вартість цього майна покладається на сторону відповідача. 15\~грудня 2022\~року відповідачі\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~подали до\~суду ідентичні\~заперечення на\~відповідь на\~відзив,\~в яких\~зазначають,\~що кредитор спадкодавця пропустив 6-місячний строк пред`явлення вимог до спадкоємців, встановлений ст.1281 ЦК України, так як про смерть боржника позивачу стало відомо ще в жовтні 2020 року, однак за весь час вони не отримували жодної претензії від позивача. 28.12.2022 року засобом поштового зв`язку представником позивача подано до суду пояснення, які зареєстровано канцелярією суду 05.01.2023 року, в яких посилається на те, що кредитором не пропущено 6-місячний строк пред`явлення вимог до спадкоємців, так як кредитор заявив свої вимоги до спадкоємців через нотаріуса шляхом направлення відповідної претензії. Також до заяви додане клопотання про продовження процесуального строку надання відповіді на відзив. Заяви ( клопотання) учасників справи Разом з позовною заявою позивач заявив клопотання про витребування доказів від територіального органу, до повноважень якого виходить місце проживання фізичних осіб (центру надання адміністративних послуг у місті та/або сільської ради), компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого [INFO] позичальника [PERSON] , а саме: довідки про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлого [INFO] ; клопотання про витребування доказів від Першої Ужгородської державної нотаріальної контори: копії спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] ; клопотання про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. 05.08.2022 року начальник відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради Кравчук В. на виконання ухвали суду від 28.07.2022 року подав до суду довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] . 04.11.2022 року відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 15.11.2022 від Першої Ужгородської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду від 28.07.2022 надійшла копія спадкової справи, заведена після померлого [INFO] [PERSON] 16.11.2022 року відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. 22.11.2022 року представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів. 30.11.2022 року представник позивача подав до суду клопотання про відкладення судового засідання. 30.11.2022 року засобом поштового зв`язку представник позивача подав до суду відповідь на відзив, яка зареєстрована канцелярією суду 06.12.2022 року, а також клопотання про поновлення процесуального строку подання відповіді на відзив. 26.12.2022 року представник позивача подав до суду клопотання про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 26.12.2022 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. 29.12.2022 року представник позивача подав до суду клопотання про відкладення судового засідання. 04.01.2023 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду клопотання про продовження процесуального строку на подання доказів, а також клопотання про долучення до матеріалів справи у якості доказу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухомого майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №319566416 від 04.01.2023 року. Інші процесуальні дії у справі. 25.07.2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справу №308/9560/22, провадження №2/308/2049/22 було передано на розгляд головуючій судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 28.07.2022 відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Витребувано докази від територіального органу, до повноважень якого виходить місце проживання фізичних осіб (центру надання адміністративних послуг у місті та/або сільської ради), компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого [INFO] позичальника [PERSON] , а саме: довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлого [INFO] . Витребувано докази від Першої Ужгородської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , дата народження: [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2022 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. Суд залишає без задоволення клопотання представника позивача від 22.11.2022 року про витребування доказів, так як таке клопотання заявлено з пропуском строку, зазначеного у частині\~другій\~\~статті 83 цього ЦПК України; причин пропуску процесуального строку представник позивача не навів. Крім того, згідно заявленого клопотання представник позивача просив витребувати, в тому числі, інформацію зі спадкового реєстру, довідку про склад сім`ї, однак такі докази вже були витребувані ухвалою суду від 28.07.2022, і ухвала суду була виконана відповідними зобов`язаними суб`єктами. Cуд продовжує процесуальні строки подання відповіді на відзив, що була надіслана 30.11.2022 року засобом поштового зв`язку представником позивача, разом з клопотанням про поновлення процесуального строку; строки подання доказів, що були подані до суду 04.01.2022 відповідачами [PERSON] та [PERSON] , разом з клопотанням про поновлення процесуального строку Пояснення сторін в судовому засіданні Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав. Так як [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від прийняття спадщини не відмовилися, успадкували майно, вважає, що відповідачі, які не виконали свій обов`язок доказування щодо відсутності успадкованого майна, повинні відповідати за боргами спадкодавця. Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. [PERSON] пояснила, що ні нею, ні її матір`ю [PERSON] не успадковувалося жодне майно після смерті батька [PERSON] . Квартира, в якій вони проживали разом зі спадкодавцем, належить їй особисто на праві приватної власності, до складу спадкової маси не входить. Також заперечила проти суми боргу, що нарахована позивачем. Фактичні обставини справи, встановлені судом Спадкодавець [PERSON] підписав анкету-заяву від 15.02.2010 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якою отримав кошти на картковий рахунок. В анкеті-заяві міститься підпис [PERSON] із зазначенням про надання ним згоди на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Згода [PERSON] щодо встановлення процентної ставки не зазначена. Як вбачається\~зі змісту\~розрахунку заборгованості\~та виписки\~за договором,\~ [PERSON] \~періодично сплачував\~банку проценти\~за користування\~кредитними коштами,\~всього 24\~918,78\~грн.\~відсотків за\~період з\~15.02.2010\~по 31.10.2020,\~в тому\~числі 1521,68 грн. за розрахунком станом на 31.05.2015; 18\~439,04 грн. за розрахунком станом 30.06.2019 року; 4958,06 грн. за розрахунком станом на 31.10.2020 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] боржник [PERSON] помер [INFO] . З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 15.02.2010 року вбачається, що станом на день смерті в позичальника існувала заборгованість в сумі 7\~573,17 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Позивачу як кредитору стало відомо про смерть боржника [PERSON] , у зв`язку з чим 04.02.2021 року він звернувся до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори з претензією /вих. №SAMDN50ОТ002746662/, в якій просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 7\~573,17 грн.; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті Боржника; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (за наявності). На підтвердження надіслання даної претензії до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори позивач надав Реєстр згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів Претензії кредитора до ДНК з копією фіскального чеку ДД ПАТ «УКРПОШТА» штрих код №49317087144270 від 12.02.2021 року. 16.02.2021 нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори зареєстрована спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 67214283, номер у нотаріуса 40/2021, щодо майна померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] 18.06.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив [PERSON] та [PERSON] листи-претензії з вимогами сплатити заборгованість по кредитному договору №б/н, укладеному 15.02.2010 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , у розмірі 7\~573,17 грн. Відповідно до даних довідки відділу реєстрації актів місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 1910/13-06, за адресою [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] [INFO] - були зареєстровані [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом не зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак станом на 02.10.2020 були зареєстровані за вищевказаною адресою. Судом також встановлено, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухомого майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №319566416 від 04.01.2023 року, встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м., три кімнати, належить з 21.10.2020 на праві приватної власності відповідачу [PERSON] , підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер 1741, виданий 24.12.2009 року, приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Петрик Н.В. Оцінка Суду. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві спадкодавця [PERSON] від 15.02.2010 року згода останнього щодо встановлення процентної ставки не зазначена. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умовами та правилами надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі пільговий період користування кредитними коштами, базова процентна ставка, відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у вигляді пені та штрафів. Разом з тим без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів, Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~принципу справедливості розгляду справи судом. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між Банком та [PERSON] 15.02.2010 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідний правовий висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа №342/180/17. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст.530 ЦК України\~банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості та виписки за договором, всього за період користування [PERSON] кредитними коштами, останній фактично сплатив на користь банку 24\~918,78 грн. відсотків, в тому числі 1521,68 грн. за розрахунком станом на 31.05.2015; 18\~439,04 грн. за розрахунком станом 30.06.2019 року; 4958,06 грн. за розрахунком станом на 31.10.2020, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність боргу спадкоавця [PERSON] перед позивачем. Окрім того, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати відповідачів спадкоємцями [PERSON] . Так, відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 200/20405/16-ц (провадження №61-3164св19) зазначено, що\~задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватися в межах вартості отриманого ним у спадщину майна. До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених\~статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 306/2000/16-ц (провадження № 61-30819св18) та від 04 лютого 2021 року у справі\~№ 587/381/15-ц (провадження № 61-3826св20) \~зроблено правовий висновок про те, що\~при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. В матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, в тому числі квартира, в якій померлий проживав разом з відповідачами на день його смерті. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідачі є спадкоємцями та прийняли спадщину після померлого, так як встановлення факту відсутності належності спадкодавцю будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] вступили у спадщину та отримали спадкове майно після смерті позичальника [PERSON] , відсутні підстави вважати їх спадкоємцями. За встановлених обставин позов до задоволення не підлягає. За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed