Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON] ,\~ який помер [INFO] в\~ м.Луганськ, де і був похований. Заявник зазначає, що отримати документи, в підтвердження факту\~ смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво є неможливим, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, заявниця фактично позбавлена можливості отримати оригінал чи дублікат лікарського свідоцтва про смерть та відповідно зареєструвати смерть батька\~\~ в належний спосіб.\~ Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Ухвалою судді від 16.01.2023 року дану справу було прийнято до провадження судді, призначено до розгляду на 16.01.2023 р. об\~ 15:00 год. та оголошено перерву в судовому засіданні на 17.01.2023 року 12:00 год. Заявниця в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду заяви повідомлена належно, подала суду заяву про розгляд заяви без її участі. Заінтересовану особу - Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомлено про розгляд даної справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на адресу їхньої електронної пошти. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки від 08.02.2017 року № 514 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявниця [PERSON] фактично проживає\~ по [ADDRESS] ,\~ а зареєстроване місце її проживання за адресою: [ADDRESS] \~\~\~\~\~ (а.с.9). Судом встановлено, що заявниця по справі [PERSON] ,\~\~ являється дочкою [PERSON] ,\~\~ що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] \~\~ (а.с.9). Заявниця надала до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] ,\~ померлого [INFO] в м.Луганськ, Луганської Народної Республіки,\~ яке видане Артемівським відділом ЗАЦС\~ Луганського міського управління юстиції Луганської Народної Республіки, актовий запис № 19,\~\~ а також заявниця надала до суду копію лікарського свідоцтва про смерть № 334 від 28.12.2022\~ року,\~ що видане Луганською міською поліклінікою № 12\~ від 28.12.2023,\~ та довідку\~ про причину смерті № 334 від 28.12.2022 року, де зазначено, що смерть [PERSON] ,\~ [INFO] настала внаслідок «злоякісного\~ новоутворення воротаря шлунку»\~ (а.с. 10). Матеріали справи містять копію\~ паспорта\~ громадянина України [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ місце\~ проживання якого\~ було зареєстровано: в [ADDRESS] \~ (а.с.10). Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно положень ч.2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Отже, для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] \~ в органах державної реєстрації актів цивільного стану заявниці необхідно мати оригінал лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/0), отримати який заявниця\~ не має можливості у зв`язку із знаходження вказаного документа на території України, що у зв`язку зі збройною агресією росії проти України, є територією, що перебуває в тимчасовій окупації та на якій введено воєнний стан, ведуться бойові дії. Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року, відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 07 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (абз.4 ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заявниця дійсно позбавлена\~ можливості отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть матері,\~ оскільки його видача здійснювалася на території, яка наразі є тимчасово непідконтрольною територією України,\~ де ведуться бойові дії, що призводить до відсутності можливості поштового листування та унеможливлює відвідування вказаної території заявником без ризику для\~ життя та здоров`я. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Заявниця позбавлена можливості в інший, позасудовий порядок, вирішити питання щодо реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті рідної особи. Смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав. Встановлення факту смерті батька має для заявниці юридичне значення. В даній справі суд бере до уваги Інформаційний лист Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, вих. № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року, в якому зазначено, що положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, пред`являти в суд письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану в здійсненні реєстрації таких фактів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням наведених норм права,\~ наданих суду документів, а також, враховуючи, що встановлення факту смерті\~ [PERSON] \~ необхідно заявниці для проведення державної реєстрації факту смерті батька, суд доходить висновку про підтвердження факту смерті\~ [INFO] [PERSON] ,\~\~ в м.Луганськ.\~\~ З\~ урахуванням наведеного суд задовольняє заяву в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved