Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи від звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивачка просила розглянути справу без її участі. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі за текстом -\~ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аргументи учасників спору. Позиція позивача. Вони з відповідачем 14 листопада 2017 року уклали шлюб, який сторони зареєстрували у Джурківській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Від відповідача позивачка народила сина, який на час подання позовної заяви не досяг повноліття, а тому потребує утримання. І оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється від його утримання, на її користь слід стягнути аліменти у грошовій формі у розмірі по 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до його повноліття. Однак 19 січня 2023 року позивачка подала заяву в якій вона зменшила свої позовні вимоги до 2500 гривень щомісячно. Позиція відповідача. Зазначив, що може сплачувати аліменти у розмірі 2500 гривень, оскільки вказана сума буде доступна йому для виплати і буде сплачуватись невідкладно. Встановлені судом обставини. [PERSON] та [PERSON] 14 листопада 2017 року уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Джурківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 (а.с. 5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 506, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.12.2018 року серії [NUMBER] , виданого Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.6). Встановлені судом правовідносини. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, в межах яких між позивачем та відповідачем виник спір, у якості батьків, щодо утримання дитини, в якому відповідач відмовляється від утримання свого сина до досягнення ним повноліття. Оцінка суду щодо права позивачки. Положення частини 1 і 2\~статті 51 Конституції України\~гарантують, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А положеннями частини 6 статті\~7\~та частини 1 статті\~141 Сімейного кодексу України\~передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, та щодо дитини. Статті\~180\~та\~181 СК України\~встановлюють обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, за домовленістю між батьками. При цьому, згідно частини 1\~статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Отже, виходячи із змісту наведених норм матеріального права, невиконання відповідачем, як батьком дитини свого обов`язку з його утримання до досягнення ним повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, порушує право позивача, як матері дитини, на рівність обов`язків між жінкою та чоловіком щодо дитини. А тому, на підставі частини першої\~статті 55 Конституції України, частини першої\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~статті 18 Сімейного кодексу України\~порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до положень частини третьої статті\~181, частини першої статті\~191 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, від дня пред`явлення позову. Згідно з частиною другою\~статті 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. При визначенні розміру аліментів, суд врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; відсутність доказів про поганий стан здоров`я чи скрутне матеріальне становище платника аліментів; відсутність доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про розмір аліментів (передбачені частиною 1\~статті 182 Сімейного кодексу України) суд урахувати також не міг, за відсутністю доказів їх наявності. Отже, оскільки позивачка просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 гривень починаючи з дня пред`явлення позову до суду (тобто з 29 вересня 2022 року) і до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Висновок суду щодо судових витрат. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивачка звільнена від сплати судового збору, в силу положень\~частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Таким чином,

Outcome: approved