Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] (далі будинок [ADDRESS] ). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстроване місце проживання її сина [PERSON] . Однак з 2019 року відповідач фактично проживає разом із своєю сім`єю у квартирі [ADDRESS] . Його особистих речей у будинку № 2 немає. Факт реєстрації [PERSON] порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, так як перешкоджає в оформленні субсидії. Оскільки відповідач тривалий час не проживає у будинку [ADDRESS] без поважних причин, позивач вважає, що він втратив право користування цим житловим приміщенням. [PERSON] зверталася до Центру надання адміністративних послуг Рожищенської міської ради Луцького району щодо зняття з реєстрації відповідача, однак їй у цьому відмовлено, а тому вона вимушена звертатись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, давала пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. З його пояснень слідує, що протягом останніх чотирьох років він у будинку [ADDRESS] не проживає і його особистих речей там немає. Причиною непроживання стало створення відповідачем своєї сім`ї. Позивач [PERSON] перешкод в користуванні цим житловим приміщенням йому не здійснювала. В теперішній час він проживає в родичів у с. Княгининок Луцького району Волинської області. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 2 лютого 2021 року № 242657552 власником будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON] . Положеннями ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 391\~Цивільного\~кодексу\~України (далі ЦК) визначено, що власникові належать право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормою ч. 1 ст. 383 ЦК передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом\~ч.\~2\~ст.405 ЦК член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із довідки виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 28 листопада 2022 року № 313 вбачається, що до складу сім`ї, які зареєстровані на [ADDRESS] входять: [PERSON] (голова домогосподарства), [PERSON] (чоловік), сини позивача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають у [ADDRESS] ), значиться про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] за вказаною адресою. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 28 листопада 2022 року № 312 позивач [PERSON] проживає на [ADDRESS] . До складу сім`ї входять: чоловік [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При обстеженні встановлено, що [PERSON] зареєстрований у цьому будинку, але не проживає, його особистих речей не виявлено. Зі слів сусідів [PERSON] не проживає там приблизно 4 роки. Із письмових пояснень жителів с. Пожарки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 22 листопада 2022 року слідує, що [PERSON] з кінця 2019 року не проживає на [ADDRESS] . Отже, оскільки позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] не проживає у цьому будинку більше року без поважних причин, його особистих речей там немає, перешкод в користуванні цим житловим приміщенням позивачем відповідачу не чинилося і судом не встановлено підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення на більш тривалий строк, з урахуванням визнання [PERSON] позову, є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно із клопотанням [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved