Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

26 травня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.10.2018 року у розмірі 21\~095,50 грн станом на 08.04.2021 та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги банк зазначає, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 22.10.2018 [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 22.10.2018 року та отримала картку. Своїм підписом в анкеті-заяві [PERSON] повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в Анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит на платіжну картку розмірі до 100 000 грн з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому умовами. Вказують, що вони свої зобов`язання за договором виконали в повному обсязі, а саме надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. В зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 22.10.2018 зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» станом на 08.04.2021 виникла заборгованість в розмірі 21\~095,50 грн залишок заборгованості за наданим кредитом, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також просить стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. 02 червня 2021 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом і з позовом представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 26 серпня 2021 року до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача адвокат Гайдаржий А.В. просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачка звернулась до позивача із анкетою-заявою від 22.10.2018 про відкриття поточного рахунку. Однак, позивач не надав доказів відкриття поточного рахунку, оскільки анкета-заява не відповідає затвердженій формі заяви про відкриття поточного рахунку; що ним встановлювався кредитний ліміт відповідачці і вона його використовувала. Щодо процентів та неустойки, представник відповідача зазначає, що у анкеті-заяві процентна ставка не вказана, а також не вказані умови щодо відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання. Позивачем не доведено, що саме наданий ним Витяг з Умов та правил і Тарифів розуміла відповідачка та ознайомлювалась з ними, а також те, що вказані документи містили умови щодо процентів за користування кредитом та неустойки. В цій частині представник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 № 342/180/17. Також зазначає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем не є доказом заборгованості, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Звертає увагу, що згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач сплатила на його користь 20\~471,00 грн., однак позивач їх повністю відніс на погашення штрафів та процентів, про що сторони договору не укладали. Окрім цього, представник відповідача повідомив про відповідач понесла витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн. Підтверджуючі документи та розрахунок будуть надані суду протягом 5-ти днів після ухвалення рішення. Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року витребувані докази у позивача. 24 січня 2022 року надійшла заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. 09 лютого 2022 року до суду надійшли витребувані докази разом із заявою, в якій зазначено, що підписавши Анкету-заяву, відповідач зокрема визнала, що: ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартсоті та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку: банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту; ця заява є також заявою на відкриття рахунку. Факт використання та отримання платіжного засобу підтверджується підписанням анкети-заяви, випискою по рахунку а також анкето.-заявою і Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Користування рахунком здійснювалось дистанційно за допомогою мобільного додатку з використанням фінансового номеру телефону (номер зазначений в анкеті-заяві), ОТП-пароля надісланого на цей номер, пін-коду до мобільного додатку та з використанням електронного цифрового підпису. 04 січня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі. Враховуючи заяви сторін про розгляд справи без їх участі,суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 22.10.2018 між АТ «Універсал Банк», в рамках проекту monobank та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що [PERSON] просить відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. З зазначеними документами він ознайомлений, отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису. Дана заява містить підписи представника Банку та [PERSON] . У пункті 6 Анкети-заяви зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 0264FAE18D032E32A3C10E86AFAFF3C892DFDADC85E1295C410D253832AC2B096F яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису». Згідно довідки Банку про наявність рахунку від 22.01.2022 року, [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку - Чорна картка, який є активним до 05/24. Відповідно до довідки Банку від 21.01.2022 відповідачу було встановлено сума кредитного ліміту 22.10.2018 16\~500,00 грн., 10.01.2019 20\~000,00 грн. Із наданої позивачем виписки з особового рахунку за період з 22.10.2018 по 21.01.2022 та руху коштів по картці від 21.01.2022 встановлено, що кредитний ліміт станом на 22.10.2018 року складав 16 500,00 грн., відповідач користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове погашення. Отже, позивачем підтверджено відкриття поточного рахунку, встановлення кредитного ліміту та користування кредитними коштами. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача станом на 08.04.2021 складає 21 095,50 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦКУкраїни, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». У цій справі, в анкеті-заяві від 22.10.2018, яка підписана сторонами, [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, однак строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. До позовної заяви долучено витяг з Умов і правил обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням Правління Банку № 41 від 10.10.2018 року, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг. Однак, позивачем не надані докази, які підтверджують ознайомленням відповідачки саме з цими Умовами та правилами, а тому не можна вважати, що позивач дотримався вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню та комісію і процентів за користування кредитними коштами. Позивач просив про стягнення з відповідача 21 095,50 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом. Проте, відповідно до розрахунку заборгованості та виписки по руху коштів по рахунку, Банк списав з рахунку відповідачки в рахунок погашення відсотків, комісії та пені 15667,49 грн (15\~617,49 грн. відсотки, 50 грн пеня та комісія). Оскільки в анкеті-заяві від 22.10.2018 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, а також процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання та визначення її розміру, суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, комісії та пені. Отже, суд дійшов висновку про зменшення суми заборгованості за наданим кредитом (21 095,50 грн) за рахунок протиправно списаних банком процентів, комісії та пені (15 667,49 грн) та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5\~428,01 грн. (21095,50 15\~667,49). Такі висновки відповідають висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20. На підставі статті 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 584,09 грн.(5428,01*2270,00/21 095,50)

Outcome: partial