Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування служби у справах дітей Джулинської сільської ради про скасування усиновлення з тих підстав, що як стверджує 05.01.2011 він уклав шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 1. Від спільного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Ще до реєстрації їх шлюбу його колишня дружина [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народила дочку [PERSON] . Оскільки після реєстрації шлюбу вони проживали однією сім`єю, він приймав участь у вихованні та уриманні дочки [PERSON] , тому вирішив усиновити її. Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 202/2881/12 від 16.10.2012 за його заявою про усиновлення неповнолітньої дитини його заяву було задоволено. Він був визнаний усиновлювачем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Крім того, було зобов`язано відділ ДРАЦС Бершадського РУЮ внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] за № 30 від 07.09.2006, вчинений виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області в Книзі реєстрації народжень, а саме змінити прізвище дитини з [INFO] на [INFO] , по батькові з [INFO] на [INFO] та записати його [PERSON] батьком дитини. Після усиновлення дочки [PERSON] він, як батько продовжував займатись її вихованням та утриманням. В 2015 році їх сімейні стосунки з його колишньою дружиною [PERSON] фактично припинились, вони перестали проживати спільно як подружжя, проживали окремо один від одного. Згідно рішення Бершадського районного суду від 17.05.2016 шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу їх спільна дочка [PERSON] та його усиновлена дочка [PERSON] почали проживати біля матері. Таким чином, починаючи з 2015 року він та його колишня дружина з неповнолітніми дітьми перестали проживати як одна сім`я і проживають окремо. Після розірвання шлюбу зі своєю колишньою дружиною він 07.10.2016 уклав новий шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час між ним та усиновленою дочкою [PERSON] , а також його колишньою дружиною [PERSON] склались вкрай напружені відносини. Припинення його спілкування з усиновленою дитиною має місце саме через її небажання, загострення конфлікту між ним та відповідачкою по справі після їх розлучення виключно поза його волею. Після припинення їх шлюбних стосунків дочка [PERSON] розпочала спілкуватись зі своїм біологічним батьком [PERSON] , який також негативно впливає на взаємовідносини між ним та [PERSON] . Внаслідок таких обставин відбулась втрата взаєморозуміння між ними, а дитина стала свідомо уникати їх зустрічей, оскільки вона сама не бажає спілкуватись з ним. Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про те, що на даний час між ним та усиновленою дочкою [PERSON] склалися незалежно від його волі такі стосунки, які роблять неможливими виконання ним, як батьком своїх батьківських обов`язків. А відтак є всі підстави для скасування усиновлення, яке відбулось на підставі рішення Бершадського районного суду. Просить скасувати усиновлення ним неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яке відбулось на підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 202/2881/12 від 16.10.2012. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Куцяк В.Г. в судовому засіданні позов підтримали, просять скасувати усиновлення. Відповідачка [PERSON] , представник відповідача адвокат Янчук О.В. заперечують проти задоволення позову, відповідачка зазначає, що не з їх вини дитина припинила спілкування з позивачем. Представник третьої особи органу опіки та піклування служби у справах дітей Джулинської сільської ради Паламарчук Л.І. пояснила, що службою у справах дітей висновок про доцільність скасування усиновлення прийнято правильно, з урахуванням інтересів дитини. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.01.2011 позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 1. Від спільного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Ще до реєстрації шлюбу сторін [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народила дочку [PERSON] . Оскільки після реєстрації шлюбу сторони проживали однією сім`єю, позивач приймав участь у вихованні та уриманні дочки [PERSON] , тому вирішив усиновити її. Ці обставини визнаються учасниками справи, тому, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню, у суду не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 202/2881/12 від 16.10.2012 заяву [PERSON] за участю заінтересованих осіб: служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації, [PERSON] про усиновлення неповнолітньої дитини задоволено. Усиновлено [PERSON] неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано відділ ДРАЦС Бершадського районного управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] за № 30 від 07.09.2006, вчинений виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області в Книзі реєстрації народжень, а саме змінити прізвище дитини з [INFO] на [INFO] , по батькові з [INFO] на [INFO] та записати [PERSON] батьком дитини. Вказані обставини в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили. Після усиновлення дочки [PERSON] позивач, як батько продовжував займатись її вихованням та утриманням. Згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 17.05.2016 у справі № 126/1016/16-ц позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.01.2011 виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 1. Після розірвання шлюбу спільна дочка сторін [PERSON] та усиновлена позивачем дочка [PERSON] почали проживати біля матері - відповідачки по справі. Таким чином, починаючи з 2015 року позивач та його колишня дружина відповідачка з неповнолітніми дітьми перестали проживати як одна сім`я і проживають окремо. Після розірвання шлюбу між сторонами, позивач 07.10.2016 уклав новий шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Вищезазначені факти підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно доводів позивача, наведених у позовній заяві, на даний час між ним та усиновленою дочкою [PERSON] , а також його колишньою дружиною [PERSON] склались вкрай напружені відносини. Припинення його спілкування з усиновленою дитиною має місце саме через її небажання, загострення конфлікту між ним та відповідачкою по справі після їх розлучення виключно поза його волею. Після припинення їх шлюбних стосунків дочка [PERSON] розпочала спілкуватись зі своїм біологічним батьком [PERSON] , який також негативно впливає на взаємовідносини між ним та [PERSON] . Внаслідок таких обставин відбулась втрата взаєморозуміння між ними, а дитина стала свідомо уникати їх зустрічей, оскільки вона сама не бажає спілкуватись з ним. Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про те, що на даний час між ним та усиновленою дочкою [PERSON] склалися незалежно від його волі такі стосунки, які роблять неможливими виконання ним, як батьком, своїх батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] пояснила, що не з вини позивача припинилось спілкування між [PERSON] та його усиновленою дочкою [PERSON] . Вона, як секретар комісії з питань захисту прав дитини, вважає, що рішення про доцільність скасування усиновлення прийнято правильно. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно висновку служби у справах дітей Джулинської сільської ради про доцільність скасування усиновлення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Джулинської сільської ради від 24.02.2022 № 2/5, між [PERSON] та усиновленою донькою [PERSON] склалися незалежно від його волі такі стосунки, які роблять неможливим виконання [PERSON] , як батьком своїх батьківських обов`язків. На підставі зібраних матеріалів, також враховуючи інтереси дитини служба у справах дітей Джулинської сільської ради вважає, що доцільно скасувати усиновлення [PERSON] неповнолітньої [PERSON] , 2006 року народження. За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1, ч. 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Відповідно до п.12 цієї Постанови, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Суд вправі скасувати усиновлення дитини при відсутності винної поведінки усиновителя, коли в силу обставин, що не залежать від усиновителя, не склались відносини, що необхідні для нормального розвитку і виховання дитини. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської Конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності,, враховуючи якнайкраші інтереси дитини, з метою забезпечення їй можливості реалізувати право на гідний рівень життя, належний духовний та моральний розвиток, суд знайшов об`єктивне підтвердження факту того, що на теперішній час усиновлення дитини суперечить її інтересам, не забезпечує їй сімейного виховання, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 238 СК України, для скасування усиновлення. За змістом статті 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Статтею 241 СК України визначено, що після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVTN AND OTHERS v. UKRAINE. № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі наведеного, ст.ст. 238 - 241 СК України,

Outcome: approved