Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

[PERSON] ( далі- позивачка) звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] (далі-відповідач), у якому прохає встановити факт сумісного проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з січня 2012 року по дату смерті [PERSON] , а саме: [INFO] та визнати за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] , разом зі спадкоємцем першої черги. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з січня 2012 року вона проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі [PERSON] . Дана квартира належить [PERSON] Ініціатором спільного проживання був [PERSON] , який був сусідом по її дачі. Вони проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, але в гармонії та взаєморозумінні. [INFO] [PERSON] помер. Зареєструвати шлюб за життя з [PERSON] вона не встигли, хоча вони мали такий намір. В подальшому різке погіршення здоров`я [PERSON] поставили в пріоритет стан його здоров`я. За період їх спільного проживання [PERSON] переніс два інсульти та важку реабілітацію, позивачка маючи освіту лікаря постійно підтримувала та допомагала [PERSON] . З січня 2012 року по 22.06.2019 року [PERSON] опікувалася виключно [PERSON] . Відповідач був дуже вдячний позивачці за забезпечення належної опіки його батьку, та запевняв , що у разі смерті батька віддасть позивачці половину спадкового майна. На підтвердження домовленості між сторонами було укладено договір з умовою та відстроченням виконання, предметом якого є попередня домовленість сторін про поділ майна. Разом з цим, після смерті [PERSON] відповідач перестав брати слухавку та вніс її в «чорний список». Після цього відповідач звернулася до приватного нотаріуса та з`ясувала, що приватним нотаріусом ХМНО Маслак Н.В. відкрито спадкову справу за №10/2019. Позивачка тривалий час здійснювала опіку над [PERSON] , матеріально його забезпечувала та надавала іншу допомогу, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, що дає підстави просити суд визнати її право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги- відповідачем по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. 06.02.2020 представник відповідача - адвокат Бондарчук С.Я. надав відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що позивачка дійсно проживала з батьком відповідача, однак це було викликано літнім віком [PERSON] . Фактично вона надавала йому послуги, оскільки лише допомагала по господарству, за що отримувала місце проживання та грошові кошти на існування. Характер відносин між ними був «дружнім», не мав сімейного змісту. [PERSON] не мав наміру реєструвати шлюб з позивачкою. Невірними є також ствердження позивачки, що тільки вона опікувалась [PERSON] , відповідач завжди відвідував батька, доглядав за ним, проводив з ним багато часу коли останній хворів. Лікуванням батька відповідача займалися професійні лікарі. [PERSON] не потребував матеріальної допомоги, його пенсія була значно вище ніж у позивачки. Похованням [PERSON] також займався його син. Таким чином, вважає, що позивачкою не доведено жодної підстави необхідної для задоволення позову. 20.02.2020 представник позивача адвокат Юрко О.Г. надав відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідачем перекручені всі факти, позиція відповідача направлена лише на усунення позивачки від права на спадкування, його доводи ні чим не підтвердженні, підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Також звернув увагу, що [PERSON] мав статус інваліда 2 групи за загальним захворюванням. Саме завдяки турботі та належного догляду, що забезпечувала позивачка, враховуючи наявність «букету» хвороб, [PERSON] зміг прожити до 82.5 років . В квітні 2014 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я [PERSON] , позивачка звільнилася з роботи та доглядати за ним . 14.08.2014 [PERSON] переніс ішемічний інсульт у басейні лівої середньої мозкової артерії та стані середньої тяжкості потрапив до лікарні. Завдяки професійної опіки, яку забезпечила позивачка [PERSON] став на ноги, проте самостійно ( без супроводу) відвідувати лікарів,, виходити на вулицю та самостійно собі готувати не мав фізичної змоги. 24.05.2015 [PERSON] переніс малий ішемічний інсульт у басейні лівої середньої мозкової артерії з правобічним геміпарезом, сенсорно-моторною афазією. 05.06.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження по вказаній цивільній справі та призначено розгляд справи по суті. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, 21.09.2021 змінено склад суду та визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. (на підставі Рішення Вищої ради правосуддя №1976/0/15-21 від 14.09.2021 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку»). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Маслак Наталія Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги спадкування - прийнято до провадження судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М., призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.10.2021 витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. копію спадкової справи №10/2019, яка заведена 16.09.2019 після смерті [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2021 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Маслак Наталія Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги спадкування та призначено розгляд справи по суті. Позивачка в судовому засідання 21.12.2021 року позов підтримала, просила задовольнити. Крім того, позивачку було допитано в якості свідка по справі. Остання дала показання аналогічні позову.\~ Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, представники сторін подалі заяви про розгляд справи без їх участі та без участі позивачки та відповідача. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.. Згідно частини 1 статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що \~з січня 2012 року [PERSON] , [INFO] спільно проживала із [PERSON] , [INFO] , як чоловік і дружина, вони вели спільне господарство, а також мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. [INFO] [PERSON] помер. З січня 2012 по 22.06.2019 [PERSON] та [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] . Зазначені факти підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: показаннями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були допитані у якості свідків; фотокартками; інформаційною з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №276896987 від 27.09.2021;даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.06.2019. Крім того, факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] з січня 2012 по 22.06.2019 за вказаною адресою не заперечувався відповідачем, який допитаний як свідок, а також дружиною відповідача [PERSON] , яка була допитана у якості свідка. Разом з цим, вказані свідки заперечували факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю. Судом вставлено, оскільки не спростовано сторонами, що [PERSON] та [PERSON] в період з січня 2012 по 22.06.2019 не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами. [PERSON] з 10.04.1997 є інвалідом 2 групи, причина інвалідності: загальне захворювання. Згідно із даних виписки із медичної картки стаціонарного хворого №6513 від 23.08.2014 КП «Харківська міська клінічна лікарня №7» Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, [PERSON] переніс ішемічний інсульт у басейні лівої середньої мозкової артерії з правобічним геміпарезом, мотороною афазією. Гіпертонічня хвороба ІІІ ст.Моготлива аритмія. Дисциркуляторна енцефалотопія. Згідно даних виписки із медичної карти стаціонарного хворого №223276 від 16.09.2014 [PERSON] , 1963 року народження встановлений діагноз: ішемічний інсульт у басейні лівої середньої мозкової артерії (14.08.14). Моторна афазія. Глубокий геміпарез с акцентом у руці. Правостооння гемігепестензія. Психоорганічний синдром. Гіпертонічна хворобо ІІІ ст., церебральний атеросклероз , сахарний діабет, ІІ тип. Згідно із даних виписки із медичної картки стаціонарного хворого №4346 від 29.05.2015 КП « Харківська міська клінічна лікарня №7» Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, [PERSON] переніс ішемічний інсульт у басейні лівої середньої мозкової артерії з правобічним геміпарезом, сенсо-мотороною афазією. Гіпертонічня хвороба ІІІ ст.Моготлива аритмія. Дисциркуляторна енцефалотопія ІІ ст. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Згідно з копією спадкової справи№64748745, відкритої 16.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. після смерті [PERSON] , до нотаріуса звернулися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, а саме: 16.09.2019 відповідач, [PERSON] , [INFO] ; 02.12.2019 позивачка, [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалось. Відповідно до частини першої\~статті 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~(далі - Постанова) роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Частиною 1 статті 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що надані позивачкою письмові докази, а саме світлини за різний період часу, на яких зафіксовані події у колі сім`ї, в сукупності з показаннями свідків, є достатнім доказом проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю в період з січня 2012 по 22.06.2019. Суд не приймає показання свідків [PERSON] та [PERSON] , в частині підтвердження факту проживання [PERSON] та [PERSON] в спірний період без наміру створення сім`ї, лише як друзів, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Покази свідка [PERSON] судом також не приймаються, так як свідок в судовому засіданні не змогла підтвердити або спростувати факт спільного проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю в період з січня 2012 по 22.06.2019 З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що встановлення судом факту проживання позивачки з померлим [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, дає позивачці право на спадкування майна [PERSON] , як спадкоємцю четвертої черги відповідно до\~статті 1264 ЦК України. Частина перша\~статті 1258 ЦК України\~передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до частини другої\~статті 1259 ЦК України\~фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19). Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами (у новонароджених, дітей раннього віку, у людей старшого віку, осіб, які перебувають у стані природного сну). Безпорадність може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю). У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що поняття тривалий час належить до оціночних категорій і саме суд повинен визначатися з його змістом, ураховуючи конкретні обставини справи та виходячи із засад розумності, добросовісності та справедливості. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Таким чином, для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Суд зазначає, що наявність у справі медичних документів за період з 2014 по 2015 роки не свідчать про те, що [PERSON] страждав тяжкою хворобою, перебував у безпорадному стані, не міг себе самостійно обслуговувати. Такий висновок потребує спеціальних знань в медицині, однак належних та достатніх доказів такого характеру позивачка, яка мала для цього процесуальну можливість, всупереч свого обов`язку доведення підстав заявленого позову, до суду не надала. Доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивачки та свідків є недостатнім з огляду на те, що відповідач - спадкоємець першої черги, заперечує право позивачки на спадщину. Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладений у постанові від 17.10.2018 у справі №200/21452/15-ц. З урахуванням\~викладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають частковому\~задоволенню,\~в частині\~встановлення факту\~ спільного проживання однією сім`єю\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з січня 2012 року по 22.06.2019.

Outcome: partial