Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

14 грудня 2022 року позивачка подала до суду вищезазначений позов, який остання мотивувала тим, що [INFO] помер двоюрідний брат позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Під час оформлення спадкових прав позивачкою, нотаріус повідомила, що на все майно брата накладено арешт Ржищівським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Після звернення позивачки до виконавчої служби з заявою про зняття арешту з майна спадкодавця, вона отримала лист начальника відділу Ржищівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Журило О.В. про відмову, оскільки це технічно не можливо. Виконавче провадження по якому було накладено даний арешт, станоном на час зверення було завершене, але у зв`язку з тим, що орган, який наклав обтяження, не має можливості скасувати їх у досудовому порядку, єдиним способом захисту майнових прав позивачки є звернення до суду з відповідним позовом. В позовній заяві позивачка просила зняти арешт з усього нерухомого майна, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , накладений постановою начальника Ржищівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Кармазином Р.М. від 10.06.2016, серія та номер: 51363169. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 30001525, від 10.06.2016. Позивачка та представник позивачки у судове засідання не з`явились, останній подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття провадження отримав 23 грудня 2022 року, відзив на позовну заяву не подали. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття провадження отримав 30 грудня 2022 року шляхом направлення на офіційну елекстронну скриньку, відзив на позовну заяву не подали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявний арешт реєстраційний номер 14917111 на все нерухоме майно власника [PERSON] , підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження начальника Ржищівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Кармазина Р.М (а.с. 10). Згідно з результатом пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження,стан виконавчого провадження № 51363169 від 10.06.2016 - завершено. Відповідно до листа начальника відділу Ржищівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Журило О.В. про відмову, зняти арешт технічно не можливо. Боржник [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 жовтня 2021 року. Після нього було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17 листопада 2021 року. Судом встановлено, що позивачка являється єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , що підтверджується листом Ржищівської державної нотаріальної контори від 24 вересня 2022 року. Відповідно до вимог статті 41 Конституції України та частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Окрім того, ст. 391 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органів державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду. На підставі викладеного, повно та всебічно здійснивши аналіз наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до Ржищівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: акціонерне товариство "Альфа банк" про зняття арешту з нерухомого майна.

Outcome: approved