Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , однак за життя документи, що посвідчують право власності на спадкову земельну ділянку, [PERSON] не отримала. В конторі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7784 га, розташовану за адресою: Київська область, Броварський район, Яблунівський старостинський округ, кадастровий номер 3220288700:25:076:0001, процедуру приватизації на яку розпочала за життя його мати [PERSON] та роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації спадкової ділянки. \~ \~ \~ \~ Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Представник позивача звернулася до суду з клопотанням про витребування копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 10.10.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача про витребування копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 01.11.2022 від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. 19.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. 19.01.2023 до суду надійшла копія спадкової справи заведена до майна [PERSON] , померлої [INFO] Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 травня 2010 року міститься в матеріалах справи. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина до складу якої, серед іншого, увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7784 га, розташовану на території Яблунівського старостинського округу Броварського району Київської області, кадастровий номер 3220288700:25:076:0001. Процедуру приватизації зазначеної земельної ділянки за життя розпочала мати позивача [PERSON] , однак за життя документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] не отримала. Даний факт підтверджується копією розпорядженням Баришівської районної державної адміністрації №849, від 01.10.2008 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копією технічної документації із землеустрою, які містяться в матеріалах справи. Однак, в Баришівській державній нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса від 06.10.2022, та роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації спадкової ділянки. Матеріалами спадкової справи встановлено, що 05.10.2010 позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 08.10.2010 до нотаріуса звернувся чоловік спадкодавця [PERSON] , з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина спадкодавця [PERSON] . Так, свідоцтво про право на спадщину за законом видано 01.10.2014 позивачу. Згідно із ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України\~кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно із\~ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно п 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ\~від 26\~грудня 1992\~року "Про\~приватизацію земельних\~ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Також статтями 15, Цивільного кодексу України,\~статтею 4\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на завершення приватизації земельної ділянки є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved