Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

30.01.2018 року Дніпровська міська рада (далі - ДМР) звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Експрес» Дніпровської міської ради про виселення особи, яка самовільно зайняла житлове приміщення. Позов обґрунтовано тим, що квартира [ADDRESS] , належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів міста Дніпропетровська від 20.11.2003 року № 3565. Балансоутримувачем будинку за зазначеною адресою є Комунальне підприємство «Експрес» Дніпровської міської ради (далі - КП «Експрес» ДМР). [PERSON] проживає у вказаній квартирі незаконно, оскільки заселився до житлового приміщення без відповідних правових підстав. На підставі викладеного позивач просить виселити відповідача з квартири [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.04.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 14.03.2019 року відмовлено [PERSON] у прийнятті його зустрічного позову до ДМР, КП «Експрес» ДМР про визнання права користування квартирою та зміну договору найму до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою суду від 27.09.2019 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 205/3892/19 за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Експрес» Дніпровської міської ради, про визнання права користування квартирою та зміну договору найму. Ухвалою суду від 27.09.2022 року провадження у справі поновлено. Від відповідача відзив на позов не надійшов. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника ДМР [PERSON] надійшла заява, в якій просила проводити засідання без технічної фіксації судового процесу, позов підтримала, просила задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду справи не надходило. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи представник третьої особи КП «Експрес» ДМР у судове засідання не з`явився, про причин неявки не повідомив. За вказаних обставин, суд постановив розгляд справи проводити за відсутності відповідача в заочному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі КП «Експрес» ДМР та належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра (а.с. 6-12). До перейменування вищевказаний будинок мав адресу [ADDRESS] (а.с.13). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2020 року, яке набрало законної сили, по справі № 205/3892/19 позов [PERSON] до ДМР та Департаменту житлового господарства ДМР про визнання права користування квартирою та зміну договору найму задоволено частково, визнано за [PERSON] право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , в іншій частині позову відмовлено (а.с.90-92). Вказаним судовим рішення встановлено, що квартира [ADDRESS] , була надана [PERSON] та його родині у складі трьох осіб, а саме дружині [PERSON] , доньці [PERSON] та сину [PERSON] , що підтверджується ордером № 456, виданим Виконавчим комітетом Дніпровської міської Ради депутатів трудящих від 14.08.1961 року. Прізвища дружини та дітей були змінені після реєстрації шлюбу 24.03.1966 року між [PERSON] та [PERSON] . Позивач вселений у спірну квартиру на правах члена сім`ї наймача, проживає постійно у спірній квартирі з середини 2006 року. Після смерті матері [PERSON] [INFO] він утримує квартиру в належному стані та сплачує комунальні платежі (а.с.90-92). На підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такою, що самоуправно зайняла жиле приміщення, вважається особа, яка вселилася в нього самовільно без будь-яких підстав або незважаючи на заборону про вселення. Виселення цієї особи пов`язано з відсутністю у неї законних підстав для зайняття жилої площі. З вищенаведеної норми права слідує, що особа, яка самоправно, тобто без належних підстав та всупереч волі власника (наймача) житла зайняла житлове приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Це відбувається не у зв`язку із припиненням права на житло, оскільки воно не виникло, а у зв`язку із законодавчою відмовою у визнанні права на зайняте приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду є ордер, виданий виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. Згідно з положеннями ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON] вселився у спірну квартиру на підставі ордеру як член сім`ї наймача, а судовим рішенням, яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право користування спірною квартирою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та виселення відповідача з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Отже, суд відмовляє в задоволенні позову ДМР. Відповідно по ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed