Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Чернігівської міської ради, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини разом з [PERSON] , в період з грудня 2001 рокупо день його смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] несподівано в віці 47 років від короновірусу, помер цивільний чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Під час перебування в фактичних шлюбних відносинах народився син, [PERSON] , [INFO] . Позивач своєчасно звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Тетяни Анатоліївни з заявою про відкриття спадщини. 22.12.2021 року відкрита спадкова справа № 92/2021, після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 68901015, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Позивач перебувала в фактичних шлюбних відносинах в розумінні ст. 3 СК України, з [PERSON] з грудня 2001 року, про що свідчить акт про проживання від 14.12.2021 року підписаний сусідами. З акту вбачається, що [PERSON] проживала разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] , спільним сином, - [PERSON] , 2002 року народження, матір`ю чоловіка, [PERSON] , яка померла [INFO] . Під час проживання, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за спільні кошти була придбана пральна машина, холодильник, телевізор, умивальник, змішувач до нього, робили поточний ремонт, тощо. Позивач здійснювала поховання цивільного чоловіка, про що свідчить довідка від 05.11.2021 року з ДП ЦПР «Журба», договір замовлення на організацію поховання від 06.11.2021, довідка на одержання праху № 9.166172К. Після смерті цивільного чоловіка, позивач погасила кредит на суму 16 700 грн. шляхом зарахування коштів на картковий рахунок [PERSON] . Також мати заявниці, [PERSON] , погасила кредит за померлого зятя на суму 39 863,98 грн. Зазначає, що без встановлення факту проживання однією сім`єю вона позбавлена можливості оформити спадщину після смерті спадкодавця. 28.11.2022 року від відповідача Чернігівської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому просять в задоволені позову відмовити у повному обсязі, понесені стороною позивача документально підтверджені судові витрати залишити за цією ж стороною, посилаючись на його необґрунтованість виходячи з наступного, відповідно до інформаційної довідки №310268646 від 20.09.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої позивачем, та довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», можна припустити, що за життя в квартирі [ADDRESS] , спадкодавець володів 1/3, і ще 2/3 він успадкував як спадкоємець після смерті своєї матері [PERSON] . Позивачем не надано будь-яких доказів, з яких можна було б встановити останнє місце проживання спадкодавця, а також місце проживання позивача та її сина, відповідача у справі, станом на момент відкриття спадщини. Відповідно до інформації, наданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради на їх запит в ході розгляду цивільної справи №751/2191/22 (справа розглядалася в порядку окремого провадження з того самого питання і була залишена без розгляду за заявою представника [PERSON] ) станом на 04.11.2021 року [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивач, [PERSON] , та відповідач [PERSON] , станом на 04.11.2021 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , разом із іншими особами. На посилання позивача, що у неї і спадкодавця є спільний син [PERSON] , [INFO] , зазначають, що із поданої позивачем копії свідоцтва про народження випливає, що батьками дитини є: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Так, вочевидь у даному випадку запис про батька дитини зроблено зі слів матері, оскільки відповідно до частими 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відтак, твердження позивача про наявність спільного сина зі спадкодавцем є таким, що не відповідає дійсності. Зазначений факт має бути встановлено на умовах і в порядку, визначеному законодавством України. Наголошують, що у даному випадку позивачем не було подано належних доказів, які б підтверджували відмову нотаріуса у оформленні права позивача на спадщину (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Ряд наданих позивачем документів підтверджує факт поховання [PERSON] за рахунок позивача та її матері. При цьому, жоден із поданих документів не підтверджує факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю та ведення ними спільного господарства у період з грудня 2001 року і по 04.11.2021 рік. Вказують, що акт про спільне проживання осіб на день смерті спрямований лише на підтвердження факту спільного проживання осіб виключно на день смерті особи, а не за будь-який період часу, як це було зроблено у даному випадку, а також факт проживання чоловіки і жінки без реєстрації шлюбу, факт ведення спільного господарства та факт батьківства зазначений акт підтверджувати або спростовувати не може. За таких обставин, зазначений акт може бути доказом спільного проживання позивача, відповідача і спадкодавця станом на день смерті останнього, але він не є доказом ведення зазначеними особами спільного господарства, оскільки не може підтверджувати даний факт. Разом з тим, факт перерахування коштів позивачем та її матір`ю на рахунок [PERSON] були видані після смерті останнього, відтак вони також жодним чином не підтверджують факт ведення спільного господарства позивача зі спадкодавцем з грудня 2001 року і по 04.11.2021 рік. Також, щодо наданих позивачем на підтвердження своїх доводів фотокарток спільного проживання осіб як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, покази свідків на думку Верховного Суду факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільної господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. За таких обставин, з аналізу письмових доказів наданих позивачем до позовної заяви, неможливо встановити факт її спільного проживання із [PERSON] з грудня 2001 року, як чоловік і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ( а.с. 42 - 56) 29.11.2022 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити, виходячи з наступного, [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] є його рідними батьками. [PERSON] , яка померла [INFO] , була його бабусею по лінії батька. З часу його народження він постійно проживав по [ADDRESS] , разом з мамою [PERSON] , батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] , хоча фактично він разом з мамою були постійно зареєстровані по [ADDRESS] , за адресою рідної бабусі його матері [PERSON] , яка померла в грудні 2001 року . Після смерті бабусі його мати [PERSON] стала проживати у фактичних шлюбних відносинах разом з його батьком [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ., де і мешкають разом з матір`ю [PERSON] на даний час. Зазначає, що в них була повноцінна родина, його батьки кохали один одного. Батько вважав, що головний союз, це на небесах, тому батьки були вінчані і ніхто навіть за життя батька і припустити не міг, що він не сподіване помре, і буде необхідно у суді доводити обставини спільного проживання його батька та матері, як чоловіка та дружини. Фактично, той факт, що вони спільно проживали, як сім`я зможуть підтвердити всі сусіди, тому що з пологового будинку його принесли саме за цією адресою, в подальшому ходив у приватний дитячий садок «Затишок в родині», закінчив СШ № 20 в місті Чернігові, яка розташована рядом з їхньою квартирою. (а.с. 59 - 62) Ухвалою суду від 07.11.2022 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. До суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити. (а.с. 91 - 92) Представник відповідача Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився. До суду надавши заяву про розгляд справи без участі їх представника. Зазначивши, що проти задоволення позову заперечують з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву від 25.11.2022 року за №159, додатково вказавши, що позивач звертається із вимогою про встановлення факту їх спільного проживання з [PERSON] , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2001 року, хоча Сімейний кодекс України набрав чинності з 01.01.2004 року. (а.с. 90) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначивши, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву від 28.11.2022 року. (а.с. 88) Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новозаводським районним відділом ЗАГС від 25.01.1975 року, [INFO] народився [PERSON] , де в графі батько зазначено « [PERSON] », мати « [PERSON] ». (а.с. 7) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 05.11.2021 року, [INFO] у віці 46 років помер [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Чернігівським міським відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 12.07.2018 року, [INFO] у віці 77 років померла [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9) Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 67907100 від 22.12.2021 року, наданого приватним нотаріусом Борисовою Т.А., після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 92/2021, витяг у Спадковому реєстрі за № 68901015. (а.с. 6) [INFO] народився [PERSON] , в графі батько зазначено « [PERSON] », в графі мати зазначено « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, від 14.03.2002 року, актовий запис № 459. (а.с. 8) З огляду на копію довідки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за № 310268646 від 20.09.2022 року, за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що за право власності було зареєстровано за [PERSON] від 16.12.2003, на 2/3 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, 2-716, 18.03.1994, Другою чернігівською державною нотаріальною конторою; свідоцтво про право власності, 2-714, 18.03.1994, Другої чернігівської державної нотаріальної контори; за [PERSON] від 17.10.2011, на 1/3 частки на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину, 2-127, 09.09.2011, [PERSON] , державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори; свідоцтва про право на спадщину, 2-1610, 17.05.2001, Другої чернігівської державної нотаріальної контори. (а.с. 11 - 13) У відповідності до копії інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», від 14.02.2022 року за № 2167, що згідно матеріалів архівних даних станом на 31.12.2012р. в м. Чернігові, КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] - ідеальні частки: 1/2 на підставі свідоцтва про право власності від 18.03.1994, № 2-714, 1/6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.1994, № 2-716; за [PERSON] - ідеальні частки: 1/6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2001, № 2-1610, 1/6 на підставі Дубліката свідоцтва про право на спадщину від 09.09.2011, № 2-127. (а.с. 10) Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи наданої року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А. № 92/2021, за номером у спадковому реєстрі 68901015 після померлого [PERSON] , з якої вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, приватним нотаріусом Борисовою Т.А. позивачу, як спадкоємцю за законом було роз`яснено про необхідність встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно в судовому порядку. (а.с 74 - 78) Інших спадкоємців за законом або за заповітом після смерті [PERSON] , не встановлено. На підставі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як зазначено в Постанові №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як вбачається з копії акту від 21.09.2022 року, за підписами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких завірені майстром ОЖБК [PERSON] , мешканці буд. [ADDRESS] , підтверджують, що в кв. 29 проживали однією сім`єю з грудня 2021 року в цивільному шлюбі і вели спільне господарство: чоловік [PERSON] , 1974 року народження (помер [INFO] ), цивільна дружина [PERSON] , 1975 року народження, син [PERSON] , 2002 року народження, разом з матір`ю цивільного чоловіка [PERSON] , 1941 року народження (померла [INFO] ). На даний час в квартирі 29 проживає цивільна дружина [PERSON] . (а.с 14) Разом з тим, згідно копії акту про проживання від 27.12.2022 року, за підписами [PERSON] , [PERSON] , складений в присутності адвоката Шолох О.В., слідує, що за адресою: [ADDRESS] , проживала сім`я у складі: [PERSON] , 1912р. - бабуся, [PERSON] , 1955р. - дочка, [PERSON] , 1975р. - онука. Після смерті бабусі [PERSON] у грудні 2001р. в будинку ніхто не проживає. (а.с. 81 - 87) Відповідно до копії довідки від 05.11.2021 року з ДП ЦПР «Журба», копії договору замовлення №92166172К на організацію, проведення поховання від 06.11.2021, копії довідки на одержання праху № 9.166172К, копії квитанції № 525649 від 14.01.2022 року, прослідковується здійснювання поховання позивачем по справі [PERSON] (а.с. 21 - 24) З наявних в матеріалах справи копій фотознімків, які хоча і не містять прив`язки до безпосереднього періоду часу, проте вказують на наявність сімейних відносин між позивачем та покійним [PERSON] (а.с. 25 - 28) Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги доводи відповідача Чернігівської міської ради щодо неможливості проживання позивача за вищезгаданою адресою, так як її місце реєстрації проживання інше. Так, відповідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України або підставою для їх обмеження. Інші доводи відповідача Чернігівської міської ради також не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують заявлені позовні вимоги. Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ( [PERSON] ) з грудня 2001 року, позивачу [PERSON] необхідно для реалізації юридичних наслідків, породжених саме спільним проживанням однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, у період часу з грудня 2001 року по день смерті останнього - [INFO] , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , доведений, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Outcome: approved