Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

02 листопада 2022 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за користування грошовими коштами, просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму в розмірі 97 485,11 грн, вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.03.2014 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/10612/14-ц, позовні вимоги ПАТ "КБ "НАДРА" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором "Автопакет" № ОД06/12/2007/840-К/61 від 12.12.2007 року - задоволені частково, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "НАДРА" заборгованість за кредитним договором №ОД06/12/2007/840-К/61 від 12.12.2007 року на загальну суму 378 482, 86 грн. 11 жовтня 2021 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, заяву ТОВ "Консалт Солюшенс" про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі № 495/10612/13-ц за позовом ПАТ "КБ "НАДРА" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" у справі № 495/10612/13-ц з виконання рішення від 12.03.2014 року за позовом ПАТ "КБ "НАДРА" до [PERSON] стягнення заборгованості за договором "Автопакет" № ОД06/12/2007/840-К/61 від 12.12.2007 року. Станом на момент звернення з позовом, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/10612/13-ц не виконано, сума заборгованості складає 378 482,86 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 07 листопада 2022 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження, з викликом, повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач за у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданого клопотання, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 січня 2023 року, суд перейшов до заочного розгляду справи. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2014 року у справі № 495/10612/13-ц, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ "НАДРА» заборгованість по кредитному договору № ОД/06/12/2007/840-К/61 від 12.12.2007 на загальну суму 378 482,86 грн. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" у справі № 495/10612/13-ц з виконання рішення від 12.03.2014 року за позовом ПАТ "КБ "НАДРА" до [PERSON] стягнення заборгованості за договором "Автопакет" № ОД06/12/2007/840-К/61 від 12.12.2007 року Надалі, 11.10.2021 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, замінено стягувача ПАТ «КБ "НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2014 року у справі № 495/10612/13-ц. Позивач вказує, що зобов`язання [PERSON] до сплати грошових коштів є грошовим зобов`язанням. Натомість, станом на день звернення до суду з позовом на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, відповідач добровільно не виконував рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2014 року у справі № 495/10612/13-ц, жодних коштів не сплачував, безпідставно користувався і користується коштами, які належать до сплати позивачу ТОВ «Консалт Солюшенс», яке є правонаступником ПАТ «КБ "НАДРА». Нормативне обґрунтування. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів,які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами,що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами,встановленими договором. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Поміж з цим, як окреслено у висновку, викладеному у постанові від 22.09.2020 року № 918/631/19 ВСУ вказав, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Таким чином, суд враховує, що задля можливості та вірного обрання способу захисту, застосування санкції ч.2 ст. 625 ЦК України необхідною є дотримання умови - прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене, прийнявши до уваги наявність невиконаного судового рішення від 12.03.2014 року у справі № 495/10612/13-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості, що свідчить про прострочення виконання грошового зобов`язання, адже відповідач навіть не приступив до виконання зобов`язання, виходячи із наявності вирішеного питання заміни сторони стягувача з ПАТ «КБ "НАДРА» - кредитора боржника, на позивача ТОВ «Консалт Солюшенс», з огляду на той факт, що відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів не свідчить про подвійне стягнення, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором, а є мірою відповідальності боржника, тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, прийнявши до уваги, що сфера виниклих правовідносин регулюється саме нормою цивільного законодавства, окресленою у ч. 2 ст. 625 ЦК України, приходить до висновку, про доцільність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС" до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн також підлягають задоволенню.

Outcome: approved