Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-27 00:00:00

позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхуваня» звернулось в суд із позовом, в якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 2 605 грн., а також 2 481 грн. судового збору. В обґрунтування позову покликається на те, що 13.05.2020р. між ПАТ «ПРОСТО-страхуваня» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АІ/0178294, забезпечений транспортний засіб марки «Subaru Legacy», р.н. [NUMBER] . 19.01.2021 р по вул.Коломийській, 5 у м.Львові, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого автомобіля, а саме водій, [PERSON] , по вул.Коломийській, 5 у м.Львові, керуючи автомобілем марки "Субару" д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на припарковані автомобілі марки "Опель Астра" д.н.з. [NUMBER] , "Шкода Октавіа" д.н.з. [NUMBER] , "Дачіа Логан" д.н.з. [NUMBER] , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2021 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Окрім цього, даною постановою встановлено, що [PERSON] самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. На підставі заяви на виплату від 29.01.2021 р. потерпілої [PERSON] , у якій було погоджено розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, згідно висновку /калькуляції №150347 від 09.02.2021 р., позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля марки "Опель Астра" д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 2 605 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Виходячи з положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що позивач набув права регресної вимоги щодо суми страхового відшкодування, оскільки відповідач [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди. 22.04.2021 р. відповідачу направлялась претензія щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу, однак станом на сьогодні кошти на рахунок позивача не надходили. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 13.05.2020 р. між ПАТ «ПРОСТО-страхуваня» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АІ/0178294, забезпечений транспортний засіб марки «Subaru Legacy», р.н. [NUMBER] , строк дії з 13.05.2020 р. по 12.05.2021 р. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2021р. [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Даною постановою встановлено, що [PERSON] , 19 січня 2021 року о 00.51 год. по вул. Коломийській, 5 у м.Львові, керуючи автомобілем марки "Субару" д.н.з. [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, в результаті чого здійснив наїзд на припарковані автомобілі марки "Опель Астра" д.н.з. [NUMBER] , "Шкода Октавіа" д.н.з. [NUMBER] , "Дачіа Логан" д.н.з. [NUMBER] , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Після вказаної події [PERSON] , в порушення вимог п.2.10 ПДР, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, факт вини [PERSON] , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишення ним місця пригоди є встановленим і не підлягає доказуванню. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. 29.01.2021 р. [PERSON] , звернулась у ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування в сумі 2 605 грн. Згідно із страховим актом №150347 від 19.03.2021 р. та розрахунком висновку/ калькуляції №150347 від 09.02.2021 р., сума страхового відшкодування становить 2 605 грн. Відповідно до платіжного доручення №4931 від 22.03.2021 р. позивачем ПАТ «ПРОСТО-страхування» сплачено на рахунок [PERSON] , на підставі вищевказаного страхового акту 2 605 грн. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивачем 22.04.2021 року на адресу відповідача було направлено претензію щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 2 605 грн., однак відповідачем зазначені кошти не було сплачено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки страховиком здійснено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу за договором страхування, а тому такий в силу положень п.п. «в» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на компенсацію виплаченого страхового відшкодування від відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути в порядку регресу матеріальну шкоду заподіяну пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП в розмірі в розмірі 2 605 грн., яка була виплачена позивачем як страхове відшкодування. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 481 грн.

Outcome: approved