Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернулась до суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2018, та стягнути з [PERSON] , [INFO] , у її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2018 стягнуто з відповідача у користь позивача аліменти на утримання малолітніхдітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Діти проживають разом нею та знаходяться на її утриманні. На даний час вона бажає змінити спосіб стягнення аліментів, з огляду на те, що сума аліментів у розмірі 1000 грн. на одну дитину є нижчою від встановленого законом мінімуму, а, отже, недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, участі у їх вихованні не приймає. Позиція відповідача. Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення шляхом скерування на адресу його місця проживання рекомендованого повідомлення, між тим таке повернулося на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Ураховуючи положення п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України позивач вважається таким, якому вручено судову повістку, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серія [NUMBER] та Серії [NUMBER] (а.с. 6-7). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2018 стягнуто з [PERSON] у користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття (а.с. 8-10). Згідно даних довідки № 2467 від 06.12.2022, виданої Гайворонською міською радою Голованівського району Кіровоградської області, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають, разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні (а.с. 11). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-143цс13. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, при визначенні в новому розмір аліментів, суд враховує вищевказані положення закону, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебувають малолітні діти, обов`язок батьків рівною мірою утримувати дітей, а відтак суд дійшов висновку, що з відповідача у користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved