Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

У липні 2021 року Орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської областізвернувся до суду із цим позовом, в якому просили суд: - позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , жительку с.Шпитьки Бучанського району Київської області, відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь виконкому Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання її доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Стягнуті аліменти перераховувати на особовий рахунок дитини. - передати малолітню [PERSON] органу опіки та піклування в особі Дмитрівської сільської ради Бучанського району на час до прийняття рішення про подальше її влаштування. - зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) внести відомості про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] , до актового запису про народження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , але протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання доньки, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України. Батько малолітньої [PERSON] записаний зі слів матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. До Дмитрівської сільської ради від жителів с. Шпитьки Бучанського району Київської області надійшло усне повідомлення щодо вчинення малолітньою [PERSON] самопошкоджень на своєму тілі. Під час відвідуваня сім`ї [PERSON] 15.06.2021 за місцем їх проживання: [ADDRESS] , було проведено бесіду з дитиною. Під час бесіди дівчинка була у пригніченому стані, спостерігалось не чітке надання відповіді на прості, логічні запитання, та втрата здатності до звичайного побутового спілкування (замкнутість, безпідставна тривожність), що може свідчити про необхідність надання малолітній [PERSON] психологічної та медико-психіатричної допомоги. Малолітня [PERSON] заявила, що боїться своєї матері, коли вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, переховується від неї. Ці порізи, які вона вчинила на своїй руці, були зроблені кілька днів тому. Ця спроба вчинення дитиною собі самопошкоджень на тілі була неодноразово, і на даний час дійсно існує безпосередня загроза для життя й здоров`я дитини. Малолітня [PERSON] замкнута, некомунікабельна, схильна до вчинення суїциду. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] від 15.06.2021, який зроблено членами виконкому Дмитрівської сільської ради, виявлено, що ця сім`я проживає в господарському приміщенні яке знаходиться поряд з будинком, житловий будинок не добудований, для життя непристосований, будівля потребує ремонту, відсутнє газопостачання, опалення, холодне та гаряче водопостачання. В господарському приміщення де мешкає сім`я [PERSON] відсутні умови для утримання, виховання та розвитку дитини: в приміщенні брудно, не прибрано, кімнати не провітрюються, для дитини не облаштовано місця для відпочинку й навчання, санітарно-гігієнічні умови не відповідають встановленим нормам. На подвір`ї біля будинку та в самому будинку живе зграя бродячих собак та котів, у кількості більше 20 особин. За борги від будинку відрізано газопостачання, взимку будинок отоплюється електрообігрівачем, тому громадянка [PERSON] має борги за електропостачання. Погасити борг за електропостачання громадянка [PERSON] не в змозі так як на протязі декількох років непрацевлаштована в зв`язку асоціальним способом життя. Мати не приділяє належної уваги вихованню та розвитку своєї малолітньої дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, успіхами й поведінкою дитини у школі, не контролює відвідування нею навчальних занять та виконання домашніх завдань. Дитина замкнута, некомунікабельна, часто пропускає навчальні заняття без поважних причин. Сім`я [PERSON] не обробляє присадибної ділянки, не утримує підсобного господарства, соціальної допомоги одинокої матері на утримання дитини громадянка - [PERSON] не отримує. Зі слів громадянки [PERSON] , її родина живе за рахунок допомоги, що надає її брат, який живе за кордоном. Відповідно до характеристики, що надав старостинський округ № 4 Дмитрівської сільської ради, від 17.06.2021 громадянка [PERSON] характеризується негативно за місцем проживання, схильна до вживання алкогольних напоїв, довгий час уже ніде не працює. Жінка в стані алкогольного сп`яніння веде себе агресивно, веде аморальний та асоціальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання нею батьківських обов`язків. Громадянка [PERSON] безвідповідально відноситься щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно її доньки [PERSON] . Її основні виховні методи дитини - це лайка, погрози й залякування доньки. Питання щодо виконання громадянкою [PERSON] батьківських обов`язків неодноразово розглядалося на засіданні виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради, працівниками поліції складалися протоколи щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Громадянка [PERSON] була попереджена про те, що у разі невиконання нею вимог рішення виконкому, можуть виникнути підстави для притягнення її до цивільної чи кримінальної відповідальності. Сім`я громадянки [PERSON] з 18.04.2017 перебувала під соціальним супроводом у Києво-Святошинському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Фахівцем із соціальної роботи було складено план соціального супроводу та заплановано заходи щодо подолання складних життєвих обставин, у яких опинилася вказана родина. Громадянка [PERSON] не виконувала план соціального супроводу, не йшла на співпрацю із фахівцем із соціальної роботи. Малолітня [PERSON] перебувала на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, в зв`язку з ухиленням її матері, громадянки [PERSON] , від виконання нею батьківських обов`язків з 22.06.2020 по 13.04.2021 у службі в справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації. Згідно з наказом служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради від 12.04.2021 № 40 малолітня [PERSON] взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в зв`язку з ухиленням матері від виконання нею батьківських обов`язків у службі у справах дітей Дмитрівської сільської ради. Питання щодо стану виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] розглядалося на черговому засіданні Дмитрівської сільської ради з питань захисту прав дитини від 17.06.2021. Громадянка [PERSON] на це засідання комісії не з`явилася, хоча про час, дату й місце проведення засідання була повідомлена належним чином, поважних причин своєї неявки на засідання вона не пояснила. На жаль, відповідач [PERSON] свого відношення щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] не змінила та висновків для себе ніяких не зробила. Виконком Дмитрівської сільської ради прийняв рішення від 22.06.2021 №138 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] від її матері [PERSON] » в зв`язку з безпосередньою загрозою її життю та здоров`ю. Відповідач [PERSON] категорично відмовилася виконувати рішення виконкому, про що власноручно написала заяву від 24.06.2021 року. Враховуючи вищезазначені обставини, 24 червня 2021 року комісія у складі представників виконавчого комітету Дмитрівськоїх сільської ради, служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради, старости села Шпитьки - Рудяшка З.В. та представників поліції і ювенальної превенції не мала можливості виконати вказане рішення виконкому в частині негайного відібрання дитини від матері. Орган опіки та піклування в особі Дмитрівської сільської ради надали висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав та відповідність його інтересам дитини. Вищезазначене свідчить, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, не забезпечує повноцінне харчування, медичний огляд та лікування малолітньої доньки, не забезпечує отримання нею якісної повної загальної середньої освіти, причому робить це без поважних на те причин, чим порушує вимоги статей 150, 152, 155, 180 СКУ, якими передбачено обов`язок батьків виховувати та утримувати дитину. Оскільки, [PERSON] є малолітньою та не може самостійно захищати свої права, держава бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена батьківського піклування. Ухвалою судді від 04.10.2021 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.07.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 16.11.2022 представник позивача не з`явилася, до суду направила заяву у якій позов підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання 16.11.2022 не з`явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради, Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиціїв судове засідання не з`явилися. До суду направили заяву у якій просили суд розгляд справи проводити без участі їх представника та позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. Представник третьої особи Старостинського округу №4 Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської областів судове засідання не з`явилися. До суду направили заяву у якій просили суд розгляд справи проводити без участі їх представника та позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , який вианий виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, яке видано 21 березня 2008 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] від 15.06.2021, який зроблено членами виконкому Дмитрівської сільської ради, виявлено, що ця сім`я проживає в господарському приміщенні яке знаходиться поряд з будинком, житловий будинок не добудований, для життя непристосований, будівля потребує ремонту, відсутнє газопостачання, опалення, холодне та гаряче водопостачання. В господарському приміщення де мешкає сім`я [PERSON] відсутні умови для утримання, виховання та розвитку дитини: в приміщенні брудно, не прибрано, кімнати не провітрюються, для дитини не облаштовано місця для відпочинку й навчання, санітарно-гігієнічні умови не відповідають встановленим нормам. На подвір`ї біля будинку та в самому будинку живе зграя бродячих собак та котів, у кількості більше 20 особин. За борги від будинку відрізано газопостачання, взимку будинок отоплюється електрообігрівачем, тому громадянка [PERSON] має борги за електропостачання. Погасити борг за електропостачання громадянка [PERSON] не в змозі так як на протязі декількох років непрацевлаштована в зв`язку асоціальним способом життя. Відповідно до характеристики, що надав старостинський округ № 4 Дмитрівської сільської ради, від 17.06.2021 громадянка [PERSON] характеризується негативно за місцем проживання, схильна до вживання алкогольних напоїв, довгий час уже ніде не працює. Жінка в стані алкогольного сп`яніння веде себе агресивно, веде аморальний та асоціальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання нею батьківських обов`язків. Громадянка [PERSON] безвідповідально відноситься щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно її доньки [PERSON] . Її основні виховні методи дитини - це лайка, погрози й залякування доньки. Сім`я громадянки [PERSON] з 18.04.2017 перебувала під соціальним супроводом у Києво-Святошинському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Фахівцем із соціальної роботи було складено план соціального супроводу та заплановано заходи щодо подолання складних життєвих обставин, у яких опинилася вказана родина. Громадянка [PERSON] не виконувала план соціального супроводу, не йшла на співпрацю із фахівцем із соціальної роботи. Малолітня [PERSON] перебувала на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, в зв`язку з ухиленням її матері, громадянки [PERSON] , від виконання нею батьківських обов`язків з 22.06.2020 по 13.04.2021 у службі в справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації. Згідно з наказом служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради від 12.04.2021 № 40 малолітня [PERSON] взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в зв`язку з ухиленням матері від виконання нею батьківських обов`язків у службі у справах дітей Дмитрівської сільської ради. Питання щодо стану виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] розглядалося на черговому засіданні Дмитрівської сільської ради з питань захисту прав дитини від 17.06.2021. Громадянка [PERSON] на це засідання комісії не з`явилася, хоча про час, дату й місце проведення засідання була повідомлена належним чином, поважних причин своєї неявки на засідання вона не пояснила. На жаль, відповідач [PERSON] свого відношення щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] не змінила та висновків для себе ніяких не зробила. Виконком Дмитрівської сільської ради прийняв рішення від 22.06.2021 №138 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] від її матері [PERSON] » в зв`язку з безпосередньою загрозою її життю та здоров`ю. Відповідач [PERSON] категорично відмовилася виконувати рішення виконкому, про що власноручно написала заяву від 24.06.2021 року. Враховуючи вищезазначені обставини, 24 червня 2021 року комісія у складі представників виконавчого комітету Дмитрівськоїх сільської ради, служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради, старости села Шпитьки - Рудяшка З.В. та представників поліції і ювенальної превенції не мала можливості виконати вказане рішення виконкому в частині негайного відібрання дитини від матері. Орган опіки та піклування в особі Дмитрівської сільської ради надали висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав та відповідність його інтересам дитини від 13.07. 2021 року за вих. №962, в якому зазначено, що позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , жительки с. Шпитьки Бучанського району Київської області, відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 21 вересня 2021 року, який складений начальником ССД Дмитрівської сільської ради Компаніченко А.А., головним спеціалістом ССД Дмитрівської сільської ради Білою А.О., старостою старостинського округу №4 Рудяшко З.В. - вбачається, що батько дитини записаний зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дитини знаходиться тимчасово у лікарні. Умов для утримання та виховання новонародженої дитини у будинку немає. Вирішується питання, щодо тимчасового влаштування дитини [PERSON] , [INFO] . В характеристиці [PERSON] , [INFO] , виданої Шпитьківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Дмитрівської сільської ради Бучанського району, Київської області, зазначено, що, [PERSON] навчається в школі з першого класу. За час навчання виявила середній рівень навчальних досягнень. Може навчатися краще. Але часто пропускає навчання в школі і тому не має системних знань. Потребує контролю, повільно запам`ятовує навчальний матеріал. Часто буває неуважна, а тому повільно переключається з одного виду діяльності на інший, не вміє швидко зосереджуватися на суттєвих фактах, не вміє розподіляти увагу. Може відволікатися при поясненні матеріалу. Має добру пам`ять, може запам`ятовувати матеріал і відтворює його самостійно або при допомозі вчителя. Краще даються предмети гуманітарного циклу. На уроках пасивна. Домашні завдання виконує не всі і не завжди. Не виявляє зацікавленості до навчання. Має інтерес до уроків музики, образотворчого мистецтва, трудового навчання. Гарно і з охотою малює, відвідувала заняття в школі мистецтв У поведінці частіше за все буває спокійною, урівноваженою, але може бути імпульсивною. Авторитетом у однокласників не користується, але має кількох товаришів-однокдасників. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями класу. Працелюбна, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Ліана живе у неповній сім`ї, виховується мамою, яка підтримує зв`язок з класним керівником. Мама недостатньо контролює виконання домашніх завдань. До школи Ліана приходить чисто і охайно вдягнена. Часто спізнюється на перший урок. За минулий навчальний рік (7 клас) Ліана пропустила 36% навчальних днів очного навчання. Причинами цього (зі слів мами) були проблеми зі здоров`ям, сімейні обставини, але жодного документу, який підтверджує це не було надано. З огляду на встановлені обставини у справі, суд вважає за необхідне проаналізувати наступне законодавство та правові висновки Верховного Суду. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої, статті 27 цієї Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16.07.2015). Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч.ч.4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої статті 164 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/9433/17 у своїй постанові від 09.11.2020. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом (постанова Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. З урахуванням ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на ч.ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням встановлених судом обставин у справі, проаналізованих правових норм та практики Верховного Суду суд приходить до наступних висновків. Так, зі встановлених судом обставин вбачається, що з боку відповідача, як матері [PERSON] , [INFO] , має місце свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, залишення з матір`ю дитини буде явно суперечити правам та інтересам останньої, так як відповідач, навіть не кажучи вже про основні її батьківські обов`язки, не виявляє навіть мінімальної материнської прихильності та елементарної турботи, примушуючи своїх дітей проживати у неналежних умовах, що становлять загрозу для їх здоров`я та шкодять їх розвитку. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Так як судом було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, заходи впливу на неї та соціальний супровід не дали ніяких результатів та не змінили її ставлення до материнства, є підстави відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Тому, враховуючи свідоме систематичне небажання матері виконувати батьківські обов`язки щодо участі у вихованні доньки, її матеріальному забезпеченні, духовному зростанні, взагалі будь-якої участі у житті дитини, що повністю узгоджується із зібраними у справі доказами, до відповідача слід застосувати таких крайній захід як позбавлення батьківських прав, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст.169 СК України. Разом з тим, позбавляючи відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне в порядку ч. 2 ст. 193 СК України стягнути з неї аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд,

Outcome: approved