Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача , та заперечень відповідача. Керівник Коломийської окружної прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Матеївецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позов обгрунтований тим, що відповідач [PERSON] вчнив незаконну рубку дерев, та вироком Косівського районного суду від 04 квітня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Коломийської окружної прокуратури Богак А.В. та обвинуваченим [PERSON] .. Згідно вказаного вироку [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 246 КК України природо-заповідному фонду завдано шкоди 23 331 гривня. Оскільки в добровільному порядку завдану шкоду [PERSON] не відшкодував, у зв`язку з чим позивач просив стягнути відшкодування шкоди в судовому порядку. В судове засідання прокурор не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлений позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду повідомлявся\~належним чином,\~про причину\~неявки суд\~не повідомив,\~відзиву на\~позовну заяву\~не надав(а. с. 50, 52, 54). \~ \~ \~ \~Заяви, та клопотання учасників справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлений позов підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 26.12.2022 року. Ухвалою від 26.12.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.01.2022 року. Про судове засідання на 20.01.2023 року відповідач повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки, суд не повідомляв (а.с.36). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/2421/22 відповідача [PERSON] (а.с. 52). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії вироку Косівського районного суду від 04.04.2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Коломийської окружної прокуратури Богак А.В. та обвинуваченим [PERSON] .. Згідно вказаного вироку [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 05.05.2022 року (а.с.12-14). Згідно копії висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №210/22-28/233/22-28 від 27.01.2022 року розмір шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконної порубки 3-х сироростучих дерев породи дуб у кварталі № 10, ділянки № 35 обходу №5 Пістинського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що входить до території природно- заповідного фонду становить 23 331 гривень. Шкода в загальному розмірі 23 331 грн. Була заподіяна лісу (а.с.15-19). Згідно копії листа Коломийська окружна прокуратура зверталась до голови Матеївецької сільської ради про надання інформації про вжиття заходів щодо відшкодування завданої шкоди (а.с.21-23). Згідно копії листа сільського голови Матеївецької сільської ради Л. Веселовського, Матеївецька сільська рада вважала за доцільне щоб Коломийська окружна прокуратура звернулася в її інтересах з позовом про відшкодування шкоди (а.с.24-25). Листом від 23.06.2022 року, Коломийською окружною прокуратурою повідомлено Матеївецьку сільську раду про звернення до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (а.с.26-27). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з заподіянням навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев матеріальної шкоди, та неповернення завданих збитків в добровільному порядку. Норми права,\~які за\~застосував суд,\~та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Однією з підстав відповідальності, в тому числі цивільної є незаконне вирубування та пошкодження дерев. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно з ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Зазначені положення також містяться в ст. 324 ЦК України. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що вироком Косівського районного суду від 04.04.2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Коломийської окружної прокуратури Богак А.В. та обвинуваченим [PERSON] .. Згідно вказаного вироку [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 05.05.2022 року. Вказаним вироком встановлено, що в серпні 2021 року, [PERSON] з метою вчинення незаконної порубки 3 (трьох) сироростучих дерев породи «дуб», взяв із собою заздалегідь заготовлену бензопилу марки «Буковина П -5200 PROFESSIONAL», яка належить йому на праві власності та відправився у напрямку кварталу № 10, ділянки № 35 обходу № 5 Пістинського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що відноситься до національного природного парку «Гуцульщина» і відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» належить до природно-заповідного фонду. Після чого [PERSON] знаходячись у вищевказаному кварталі № 10, ділянки № 35 обходу №5 Пістинського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, за допомогою бензопили марки «Буковина П-5200 PROFESSIONAL», вчинив незаконну порубку 3 (трьох) сироростучих дерев породи «дуб», загальною кубомасою 6,00 м.куб. Згідно висновку експерта від 27.01.2022 року розмір шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконної порубки 3-х сироростучих дерев породи дуб у кварталі № 10, ділянки № 35 обходу №5 Пістинського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що входить до території природно- заповідного фонду становить 23 331 гривень. Отже, шкода в загальному розмірі 23 331 грн., була заподіяна лісу. Зі змісту вироку встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Виходячи з положень ст.82, 1166 ЦК України вина відповідача [PERSON] є доведеною. Отже,\~приймаючи до\~уваги встановлені\~судом обставини,\~дослідивши та\~оцінивши зібрані\~у справі\~докази,\~враховуючи встановлення\~вироком суду\~вини відповідача\~у вчиненому\~кримінальному правопорушенні,\~протиправними діями\~якого було\~завдано шкоду\~навколишньому середовищу\~на загальну\~суму 23\~331\~грн.,\~та небажання\~відповідача в\~добровільному порядку\~відшкодувати шкоду,\~а тому\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги про\~відшкодування шкоди,\~завданої кримінальним\~правопорушенням є\~законними,\~обґрунтованими та\~такими,\~що підлягають\~задоволенню в\~повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому суд приходить до висновку, що судовий збір в сумі 2481 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved