Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк терміном чотири місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті\~\~матері [PERSON] , яка померла [INFO] , обґрунтовуючи вимоги тим, що пропустив строк для прийняття спадщини, з поважних причин,\~ -\~ вважав, що автоматично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з матір`ю за однією адресою, а також не знав до серпня 2022 року про існування заповіту від 05.12.2012 року, яким остання заповіла йому все своє майно. У судове засідання, 05.01.2023р., позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, звернувся на адресу суду з заявою\~ (вх.\~№ 36\~від 05.01.2023р.) про проведення розгляду справи по суті в його відсутність. Пославшись в ній, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. \~Представник відповідача\~ Врадіївської\~селищної ради\~Первомайського району\~Миколаївської області\~Москаленко М.Л., будучи\~належним чином\~повідомленим про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~ у\~судове засідання\~05.01.2023р.,\~не з`явився, звернувся до суду з заявою\~ (вх. № 3153 від 07.12.2022р.) про розгляд даної справи без присутності представника селищної ради, у зв`язку з завантаженістю у роботі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з огляду, судом з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, прийнято рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: -\~\~позивач [PERSON] , [INFO] , є сином спадкодавиці [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 04.09.1957 року); - за життя, [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповіла позивачу [PERSON] все майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право (заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Лавріненко М.І. Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області від 05.12.2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 973, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32661851 від 05.12.2012 року); - [INFO] [PERSON] померла\~ (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане\~ 16.07.2021 року);\~ - спадкодавиця [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та проживала за цією ж адресою разом з сином (позивачем) [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (довідка Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих. № 2787 від 14.09.2022 року, Акт обстеження від 14.09.2022 року, копія паспорту на ім`я [PERSON] ); - після смерті, [INFO] , [PERSON] спадкова справа не заводилась (довідка про надання інформації № 6/01-16 від 17.01.2023р. приватного нотаріуса Лавріненко М.І. Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області); \~ \~ \~ \~- позивач [PERSON] у строки встановлені для прийняття спадщини, заяву до нотаріальної контори не подав у зв`язку з тим, що не знав до серпня 2022 року про існування заповіту від 05.12.2012 року, та вважав, що автоматично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з матір`ю за однією адресою. При прийнятті рішення, суд керується: Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20). При цьому, необізнаність спадкоємця\~про наявність\~заповіту є\~поважною причиною\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у\~постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідне положення\~міститься і\~в постанові\~КЦС ВС\~від 26\~липня 2021\~року у\~справі №\~405/7058/19. Відповідно до положень\~статті 63 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 76 ЦПК України, докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними. Тому, з огляду на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, неможливість позивача в інший спосіб захистити своє невизнане право, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, суд вважає надання йому строку в чотири місяці. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, думку позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за ним.

Outcome: approved