Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач 02.08.2022 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 30\~682,93 грн., виплачені як допомога по безробіттю. Позов мотивований\~тим,\~що відповідач\~перебував на\~обліку в\~Дніпровському обласному центрі зайнятості як безробітний з 28.08.2021 року по 24.05.2022 року. Протягом перебування на обліку у статусі безробітного відповідачу було нараховано допомогу по безробіттю у сумі 30\~682,93 грн. В подальшому при опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Тернівською міською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості було виявлено, що під час перебування на обліку відповідач був керівником ТОВ «СМП-АВТОМАТИКА». Таким чином, Тернівською міською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості виявлено факт порушення ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума незаконно отриманих коштів за період з 28.08.2021 року по 24.05.2022 року становить 30 682,93 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.08.2021 року [PERSON] звернувся до Тернівської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного (а.с. 23). Наказом Тернівської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 28.08.2021 року № НТ210828 відповідачу надано статус безробітного (а.с. 21-22). Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю, відповідачу за період з 28.08.2021 року по 24.05.2022 року нараховано допомогу по безробіттю в розмірі 30 682,93 грн. (а.с. 20). Тернівською міською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що складено акт № 6 від 20.06.2022 року, відповідно до якого встановлено, що відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний з 28.08.2021 року по 24.05.2022 року та одночасно був керівником ТОВ «СМП-АВТОМАТИКА» з 06.10.2018 року (а.с. 24). 27.06.2022 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію на суму 30 682,93 грн. (а.с. 27-30). Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 43 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного надається особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Приписами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Нормами ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Частиною 2 статті 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Однак, перебуваючи на обліку в Дніпровському обласному центрі зайнятості, відповідач не повідомив Тернівську міську філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості про те, що він був керівником ТОВ «СМП-АВТОМАТИКА» з 06.10.2018 року, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно з вимогами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved