Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому із врахуванням уточнення вимог, просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 004996, виданий 24.09.2001 року Сосновською сільською радою Конотопського району Сумської області на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ № 071494 від 27.07.2001 року на земельну ділянку площею 6,06 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соснівської сільської ради, на сучасний стан Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 247а. Одночасно позивач просить поновити йому строк для звернення до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що позивач дізнався про наявність спірного державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №004996 від 24.09.2001 у лютому місяці 2020 року в межах судового провадження Конотопського міськрайонного суду №577/52/19, а про достовірність державного акту за його реквізитами в межах судового провадження №577/1384/22 (2/577/475/22) у 2022 році разом з отриманням повної та достовірної інформації про державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ №027653 від 16.07.1999р. та про свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.07.2001р. (а.с. 249-263 Т № 2). Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , у 1996 році реалізував право на отримання земельної частки (паю) разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . Розпорядженням голови Конотопської РДА від 15.06.1999р. №216 надано дозвіл на розробку технічної документації по видаленню в натурі земельних паїв власникам земельних сертифікатів із складу земель резервного фонду на території Соснівської сільської ради. Відповідно до розпорядження голови Конотопської РДА від 15.11.1996р. №333 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 25.12.1996р. серії СМ №0173706 в КСП «8 Березня» с.Заводи Конотопського району Сумської області розміром 5.44 в умовних кадастрових гектарів. [PERSON] відповідно до державного акту серії І-СМ №027652 від 16.07.1999р., передана у власність земельна ділянка площею 5.28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.0360 га кадастровий номер 5922087800:07:001:0157 та площею 0.2407 га кадастровий номер 5922087800:07:001:0187. [PERSON] набув право власності на земельну ділянку в наслідку паювання відповідно до державного акту серії І-СМ №027654 від 16.07.1999р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №248, передана у власність земельна ділянка площею 5.08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з чітко визначеними межовими знаками та планом зовнішніх меж за всіма поворотами кутів на місцевості площею 5.0767 га кадастровий номер 5922087800:07:001:0789. У подальшому ці земельні ділянки успадкував [PERSON] . Рішенням 5 сесії 23 скликання Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 9.07.1999 «Про погодження документації та видачу державних актів власникам земельних сертифікатів КАП «8 Березня» с.Заводи» надано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з видачею державних актів на право приватної власності 323 громадянам - власникам земельних сертифікатів на земельну частку (пай) членам КАП «8 Березня» с.Заводи. Згідно списку (додатку під № 282 - Чепурна Варвара (номер земельної ділянки 33 та 34) - площа 5.2843 га, порядковий №283 - [PERSON] (номер земельної ділянки 341) - площа 6.0604 га, порядковий №284 - [PERSON] (номер земельної ділянки 31) - площа 5.0767 га. У зв`язку з чим відбулося значне збільшення площі земельної ділянки для [PERSON] (наданої до відведення 6.0604 га) невідомо. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових га по КСП «8 березня» відповідно до «Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) громадян-членів КСП «8 березня» становив по 5.20 умовних кадастрових гектарів. Актом від 14.07.1999 про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності КАП «8 Березня» власнику земельного сертифікату серії СМ №0173706 [PERSON] (номер земельної ділянки 341) погоджено передачу земельної частки (паю) площею 6.0604 га разом із земельною ділянкою [PERSON] (номер земельної ділянки 31) без виділення та закріплення земельної ділянки на місцевості та погодження меж земельної ділянки із сусідніми землевласниками (землекористувачами). Нумерація розташування земельних ділянок за номерами 31 та [ADDRESS] свідчить про відсутність їх спільного (по сусідству) розташування та на значній відстані один від одного. Після рішення Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 9.07.1999 та акту від 14.07.1999 про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності КАП «8 Березня» видано рішення голови Конотопської РДА від 15.07.1999 №218 «Про затвердження технічної документації по виділенню в натурі земельних паїв», яким затверджується технічна документація по виділенню в натурі земельних паїв та виділяється в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні паї згідно розробленої документації. Державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ №027653 від 16.07.1999р. містить план (абрис) зовнішніх меж земельної ділянки з описом меж від А до Б - як землі загального користування (дорога), від Б до В - [PERSON] , потім від В до Г та від Г і далі координати не зазначені, кути поворотів не визначені і сусідних земельних ділянок не зазначені. При виготовленні та видачі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №027653 від 16.07.1999р. на [PERSON] перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевість) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками, в тому числі відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та за затвердженою відповідною технічною документацією, для власника приватної земельної ділянки на підставі державного акту не здійснювалося. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2001р. після смерті [PERSON] , дружина померлого [PERSON] прийняла та оформила спадщину на спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 6.06 га, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №027653 від 16.07.1999. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.07.2001р. зареєстровано у реєстрі вчинення нотаріальних дій за №1-2729 та оформлено на бланку АЕВ №071494. Проте на довідці про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 1.08.2001р. (бланк МА №017502) реєстраційний номер 071492 виправлений вручну як 071494 без застереження внесених змін, що свідчить про недійсність реєстраційних дій. Після прийняття спадщини після чоловіка [PERSON] замовила виготовлення нового державного акту серії СМ №004996 від 24.09.2001р., який видано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕВ №071494 від 27.07.01р. Р №1-2723, тоді, як свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.07.2001р. зареєстровано у реєстрі вчинення нотаріальних дій за №1-2729. Відтак, на 1 земельну ділянку площею 6.06 га виготовлено 2 державних акта, але за різними підставами передачі земельної ділянку у власність - один на підставі приватизації, другий в порядку спадкування, тоді як свідоцтво про право на спадщину є самостійним правовстановлюючим документом і дублювання новим державним актом не потребував. Законодавство, яке діяло на час видачі державного акта на право власності на землю не передбачало внесення в електронній формі до Державного земельного кадастру інформації про земельні ділянки, у наступному спадкоємцями кадастровий номер даній земельній ділянці не визначався. Наведене свідчить про відсутність технічної документації із землеустрою під державний акт серії СМ №004996 від 24.09.2001. Окрім того, реєстрація державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №247а не є підтвердження проведення реєстрації державного акту, а свідчить про допис під реєстрацією за №247 на померлого чоловіка. Після смерті [INFO] [PERSON] заведено спадкову справа №163/2014, а спадщину прийняв син [PERSON] . Останній виготовив технічну документацію на земельну ділянку відповідно до державного акту серії І-СМ №027652 від 16.07.1999 площею 5.28 га. Технічна документація на земельну ділянку площею 6.06 га (після смерті рідного батька з переходом до рідної матері та в наступному до сина [PERSON] ) не замовляється і не виготовляється, кадастрового номеру на земельну ділянку площею 6.06 га не визначається. Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] відносно ділянки площею 6.06 га не отримується. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняв брат [PERSON] . Останній оформив спадщину в порядку спадкування після смерті рідної матері на земельні ділянки площею 5.0360 га кадастровий номер 5922087800:07:001:0157 та площею 0.2407 га кадастровий номер 5922087800:07:001:0187 та після смерті рідного брата площею 5.0767 га кадастровий номер 5922087800:07:001:0789. Технічна документація на земельну ділянку площею 6.06 га (після смерті рідного батька з переходом до рідної матері та в наступному до рідного брата [PERSON] та сина [PERSON] ) не замовляється і не виготовляється, кадастрового номеру на земельну ділянку площею 6.06 га не визначається. Попівською сільською Радою відзив на позов не надано. [PERSON] в письмових поясненнях від 07.07.2022 повідомив, що [PERSON] є його матір`ю, яка померла [INFO] . За життя, їй на праві власності належала земельна ділянка площею 6,06 га, розташована території Соснівської сільської ради за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 004996 від 24.09.2001 року. Він є спадкоємцем після смерті матері. Під час оформлення спадщини з`ясувалося, що вищевказана належна померлій земельна ділянка накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5922087800:07:001:0651 (площа співпадає на 17,5557 %), 5922087800:07:001:0648 (площа співпадає на 16,3967%), 5922087800:07:001:0650 (площа співпадає на 33,0014%), 5922087800:07:001:0649 (площа співпадає на 33,0007%). Тобто земельна ділянка, яка перебувала у власності його матері [PERSON] протиправно була передана [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року визнано недійсним розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та визнано недійсними державні акти, видані останнім відповідно на земельні ділянки з кадастровими номерами 5922087800:07:001:0648, 5922087800:07:001:0650, 5922087800:07:001:0651, 5922087800:07:001:0649. Зазначає, що 02.05.1999 року єдиним документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку був виключно державний акт. Вважає, що [PERSON] не є належним позивачем, оскільки на час видачі оскаржуваного державного акту на право приватної власності на землю (24 вересня 2001 року), який є актом індивідуальної дії, будь-якого відношення до неї не мав і його законні права та інтереси ніяким чином порушені не були. Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом. (а.с. 157-162 Т. № 1). Представник третіх осіб [PERSON] , [PERSON] - адвокат Дерев`янко О.В. у письмових поясненнях на позов не заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що [PERSON] не зверталася за розробленням технічної документації із землеустрою (а.с. 124-125 Т. № 1). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 16.05.2022 [PERSON] звернувся з позовом до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2022 позовну заяву було залишено без руху (а.с. 57-58 Т. №1). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у підготовчому судовому засіданні 13.06.2022 року, задоволено клопотання позивача про витребування документів (а.с. 69-70 Т. №1). 01.07.2022 року до суду надійшли пояснення на позов представника третіх осіб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 121-125 Т. №1). 12.07.2022 року до суду надійшли пояснення на позов від третьої особи [PERSON] (а.с. 157-162 Т. №1). У підготовчому судовому засідання 13 червня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача Нежевело В.В. про витребування документів, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено до 20 липня 2022 року (а.с. 105-106, 107-109 Т. № 1). 20 липня 2022 року, за клопотанням представника позивача адвоката Нежевело В.В., підготовче судове засідання відкладено до 08 серпня 2022 року до 15:30 год., судом надано час для дистанційного ознайомлення з матеріалами цивільної справи, зокрема шляхом направлення документів у відсканованому вигляді на електронну адресу представника позивача lеgalstep@ukr.net. (а.с. 130 Т. №2). 08 серпня 2022 року підготовче судове засідання відкладено до 10:00 год 23 серпня 2022 року, надано представнику позивача Нежевело В.В. додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи у підсистемі «Електронний суд»; рекомендовано у разі неможливості перегляду або завантаження документу по справі звернутися до служби технічної підтримки за номером +38 044-492-70-10 або на поштову скриньку inbox@ccs.court.gov.ua; надіслано на електронну адресу адвоката Нежевело В.В. legalsteр@ukr.net - відскановані копії матеріалів справи (а.с. 143, 149-150 Т. №2). Крім того, ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 08.08.2022 року задоволено клопотання представника позивача в частині витребування документів з Центру надання адміністративних послуг Конотопської районної державної адміністрації (а.с.142, 145-148 Т. № 2). Причини неявки представників позивача у судове засідання 23 серпня 2022 року визнано поважними, судове засідання відкладено до 16:00 год 05 вересня 2022 року; у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено (а.с.163 -164 Т. №2). У судовому засіданні 05 вересня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , у задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог відмовлено та роз`яснено право на звернення до суду з відповідним позовом. Підготовче судове засідання відкладено до 16:00 год 28 вересня 2022 року (а.с. 203 - 207 Т. № 2). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2022 року у задоволенні клопотання представників позивача про об`єднання в одне провадження цивільної справи Конотопського міськрайонного суду № 577/1384/22 (провадження 2/577/475/22) та цивільної справи № 577/3222/22 (провадження № 2/577/845/22) відмовлено (а.с. 37, 39 Т. № 3). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2022 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с.38, 40 Т № №3). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 28.09.2022 року про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 119 Т. №3). У судовому засіданні представник позивача Нежевело В.В. позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в заяві про уточнення позовних вимог. Представник позивача Цуркан В.І. , будучи належним чином повідомленим, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, у визначений час був відсутній на відеоконференцзв`язку. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Адвокат Черпакова О.І. надіслала заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі та участі [PERSON] , врахувавши позицію в поясненнях від 07.07.2022 та в заяві [PERSON] від 27.09.2022. При ухваленні рішення просить врахувати, що позивач [PERSON] станом на день видачі спірного державного акту на право приватної власності на землю (16 липня 1999 року) та свідоцтва про право на спадщину за законом (27 липня 2001 року), які є актами індивідуальної дії, будь-якого відношення до них не мав, його законні права та інтереси ніяким чином порушені не були. Більше того, на даний час державний акт на право власності на земельну ділянку, який видавався [PERSON] , визнаний недійсним рішенням Конотопського міськрайсуду від 15.11.2021 року. Просить врахувати, що відповідно до судової практики (постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.08.2022 у справі 910/10006/19, провадження 12-79гс, постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року, справа № 540/561/16-ц, провадження № 14-660цс19) відсутність порушення прав та інтересів позивача у зв`язку з видачею оспорюваного державного акту на право приватної власності на землю та свідоцтва про право на спадщину за законом, із заявлених позивачем підстав є самостійною підставою для відмови у позові. На думку представника відповідача, [PERSON] відповідно до ст. 256, 257, 260 ЦК України пропустив строк позовної давності без поважних причин. Крім того, просить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] судові витрати у сумі 10000 грн., які складаються із професійної правничої допомоги. Зазначає, що докази понесених [PERSON] витрат на отримання професійної правничої допомоги будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України. Від відповідача Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області надійшла заява від 21.11.2022 року з проханням розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, щодо задоволення уточненої позовної вимоги не заперечує, але висловили думку, що Попівська сільська Рада не є належним відповідачем у справі (а.с. 94 Т. №3) У судовому засіданні представник третіх осіб [PERSON] , [PERSON] адвокат Дерев`янко О.В., проти задоволення позову не заперечувала, вважаючи, що його обґрунтованим. Треті особа [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими, до суду не з`явилися. [PERSON] надав заяву в якій повідомив про отримання судової повістки та про неможливість явки до суду через проживання у Німеччині (а.с. 3 Т. №3). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно із протоколом загальних зборів колгоспу-асоціації «Соснівський» від 27 січня 1996 року затверджено установчу угоду про створення сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Соснівське», статут та список членів КАП, які мають право на майновий та земельний пай (а.с. 128-132 Т. № 1). Розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації № 22 від 08 лютого 1997 року затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Соснівський». Вартість земельної частки (паю) - 13113 грн., розмір земельної частки (паю) - 3,80 га (а.с. 133 Т. № 1). На території Соснівської сільської ради Конотопського району свого часу було два сільськогосподарських підприємства, а саме КСП «8 Березня» та КСП «Соснівський». Розмір земельної частки паю (в умовних кадастрових гектарах) по КСП «Соснівський» відповідно до Технічної документації по визначенню розмірів земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах і вартісному виразі становить 3,80 умовних кадастрових гектарів. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах по КСП «8 Березня» відповідно до «Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) громадян-членів КСП «8 Березня» Конотопського району становить 5,20 умовних кадастрових гектарів (а.с. 19-20 Т. № 2). 25 грудня 1996 року [PERSON] , відповідно до рішення Конотопської районної державної адміністрації від 15.11.1996 року № 333, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0173706 в колективному сільськогосподарському підприємстві «8 Березня» розміром 5,44 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Конотопською районною Державною адміністрацією членам КСП «8 Березня» за № 206 від 30.12.1996 року (а.с.105 -107 Т. №2). На замовлення КАП «8 Березня» с. Заводи Конотопського району, Сумський філіал Інституту землеустрою Української аграрної академії наук виготовив Технічну документацію по виділенню в натуру земельних паїв власникам земельних сертифікатів КАПР «8 Березня» (а.с. 21- 104 Т. №2). 14 липня 1999 року складено акт про прийом та передачу земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності КАП «8 Березня» власнику сертифікату серії СМ № 0173706 [PERSON] (а.с.123-124 Т. №1). [PERSON] , взамін сертифікату був виготовлений державний акт на право власності серії І-СМ № 027653 від 16.07.1999 року на земельну ділянку площею 6,06 га, що вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру в Сумській області (а.с. 19-20 Т. №2). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 027653, виданого 16 липня 1999 року [PERSON] , останньому, на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Соснівської сільської ради від 09 липня 1999 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,06 га в межах згідно з планом, розташовану на території Соснівської сільської Ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, за № 247 (а.с. 118 Т. №1). З копії спадкової справи № 1-2729 вбачається, що 27 липня 2001 року Конотопською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії АЕВ № 071494, згідно якого спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] є дружина [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з земельної ділянки розміром 6,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соснівської сільської Ради (16.07.199 року виданий державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ № 027653 (а.с. 116-120 Т. № 1). З копії спадкової справи 163/2014, яка приєднана до спадкової справи № 123/2015 (а.с. 167) вбачається, що [INFO] в с. Заводи Конотопського району у віці 84 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 193 Т. № 1). За інформацією Соснівської сільської ради, [PERSON] , 1955 року народження, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] так як зареєстрований та постійно проживав в одному спадковому будинку зі спадкодавцем. (а.с. 198 Т. № 1). 08 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Мусієнко В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 190 Т. №1), на підставі якої 09.09.2014 року заведено спадкову справу № 163/2014 (а.с. 203 Т. №1). [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися (а.с. 191-192 Т. №1). З копії державного акту серії І-СМ № 027652 від 16.07.1999 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Соснівської сільської ради від 09 липня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,28 га, розташовану на території Соснівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 205 Т. №1). 28 вересня 2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку площею 5,2767 га, у тому числі: ріллі - 5,0360 га, кадастровий номер 5922087800:07:001:0157, ріллі - 0,2407 га, кадастровий номер 5922087800:07:001:0187 (а.с. 220 Т. №1). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 186 Т. № 1). 26 травня 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Мусієнко В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (а.с. 169 Т. № 1), на підставі якої заведено спадкову справу № 123/2015 (а.с. 166 - 254 Т. № 1). (а.с. 168 Т. №1). 07 грудня 2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 5,0767 га, у тому числі ріллі - 5,0767 га, кадастровий номер 5922087800:07:001:0789, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 027654 ВІД 16.07.1999 року (а.с. 228, 249 Т. №1). За інформацією Попівської сільської Ради Конотопського району Сумської області від 23.06.2022 року, документи на підставі яких [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, протокол зборів колективу сільськогосподарського підприємства, інформація по середньому розміру земельної частки (паю), зберігається у Державному фонді документації і землеустрої держателем якого є Держгеокадастр України. Рішення сесій та інші документи колишньої Соснівської сільської ради за 2001 рік були передані до Архівного відділу Конотопської районної державної адміністрації. Зберігання реєстраційних справ з державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється районною державною адміністрацією . Інформація щодо визначення середнього розміру земельної частки (пай) існує тільки по кожному підприємству чи господарству окремо, а не по району вцілому та зберігається в Держгеокадастрі (а.с. 113-115 Т. № 1). З листа архівного відділу Конотопської районної державної адміністрації від 06.07.2022 року вбачається, що список членів КАП «Соснівське», які мають право на майновий та земельний пай, список до розпорядження від 01 лютого 1997 року № 22 кому видані сертифікати на право на земельну частку (пай) членам господарства, на підставі яких [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, хто був власником до 2001 року земельної ділянки площею 6.06га, щодо власності на земельну ділянку площею 6,06 га до моменту набуття прав [PERSON] , технічна документація (проект) землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на земельну ділянку площею 6,06 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана [PERSON] у спадщину, технічна документація (проект) землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відносно земельної ділянки площею 6,06 га на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, на яку було видано державний акт - на зберігання до відділу не надходили (а.с. 127 Т. № 1). Аналогічна інформація викладена в листі Конотопської районної державної адміністрації від 13.07.2022 року (а.с. 116-118 Т. № 2). З приводу витребування копій документів з реєстраційної справи з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Конотопська районна державна адміністрація повідомила, що з внесенням змін до структури Конотопської районної державної адміністрації у 2013 році був утворений в апараті відділ з організації надання адміністративних послуг, а у січні 2021 року ліквідований вже на той час - сектор адміністративних послуг та державної реєстрації Конотопської районної державної адміністрації. Державний реєстратор Конотопської районної державної адміністрації 01.03.2021 року звільнений із займаної посади, на сьогодні структурою місцевої державної адміністрації посада державного реєстратора та відділ (сектор) з організації надання адміністративних послуг не передбачені. Доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у посадової особи Конотопської районної державної адміністрації немає. Крім цього, в ухвалі суду від 13.06.2022 року не зазначений кадастровий номер земельної ділянки, тобто ідентифікація її неможлива (а.с. 116-117 Т. №2). З листа Конотопської районної державної адміністрації від 19.08.2022 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , тобто за три роки до створення архіву, а відтак не могла проходити реєстрацію як власник земельної ділянки через реєстраційну службу Конотопського міськрайонного управління юстиції. У зв`язку із відсутністю у штаті Конотопської районної державної адміністрації посади державного реєстратора, у жодної посадової особи немає доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 166 - 167 Т № 2). Відповідно до листа від 15.07.2022 року, в результаті перевірки місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель, встановлено, що у відділі № 1 землевпорядної документації на ім`я [PERSON] не обліковується, тобто розробником землевпорядної документації до місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель не була передана (а.с. 19-20 Т. № 2). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року у справі № 577/52/19 визнано недійсним розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» в частині надання у власність земельних ділянок, розташованих на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначених для ведення особистого селянського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Одночасно визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, а саме: серії ЯЕ № 418711, виданий 27 березня 2008 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98, на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєний кадастровий номер 5922087800:07:001:0649; серії ЯЕ № 418687, виданий 27 березня 2008 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98, на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєний кадастровий номер 5922087800:07:001:0648.; серії ЯЕ № 418714, виданий 27 березня 2008 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98, на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєний кадастровий номер 5922087800:07:001:0650; серії ЯЕ № 418717, виданий 27 березня 2008 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98, на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєний кадастровий номер 5922087800:07:001:0651 (а.с. 40-55 Т. №1). Постановою Сумського апеляційного суду від 04.10.2022 року зазначене рішення суду від 15.11.2021 року залишено без змін (а.с.112-118 Т. №3). ІV. Норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 9 та 10 ст. 5 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Згідно ст. 6 ЗК України (в редакції в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу; садівництва; дачного і гаражного будівництва. Згідно ст. 23 ЗК України (в редакції в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 2 розділу VІІ Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначається, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до частин другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). V. Оцінка суду. Вислухавши пояснення представника позивача Нежевело В.В. та представника третіх осіб [PERSON] , дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Згідно правового висновку Касаційного цивільного суду у постанові від 20.07.2022 року у справі № 683/2422/19 cутність вимоги про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю не виключає застосування до неї позовної давності. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), перебіг якої відповідно до частини першої статті 261 цього ж Кодексу починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, перебіг позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Позивачем доведено, що про наявність спірного державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №004996 від 24.09.2001 року він дізнався у лютому 2020 року в межах судового провадження Конотопського міськрайонного суду №577/52/19 за позовом [PERSON] до Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, приватне підприємство «Меридіан-С», приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В., [PERSON] про визнання недійсними рішень в частині надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства, передачі у власність громадянам земельних ділянок, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки. За таких обставин, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне поновити пропущений строк для звернення до суду, який було пропущено з поважних причин. Що стосується вирішення вимоги по суті спору, суд враховує наступне. Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18). Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19. Суд дійшов висновку, що на час видачі [PERSON] 24.09.2001 року державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 004996 на успадковану нею земельну ділянку, права позивача жодним чином порушено не було. При цьому суд враховує, що позивачу [PERSON] лише 04 березня 2008 року (тобто більше ніж через сім років після видачі державного акту [PERSON] ) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Соснівської сільської ради і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки. Проте, рішенням Конотопського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року, яке набрало законної сили 04 жовтня 2022 року, за позовом [PERSON] , визнано недійсним як вказане розпорядження Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 04 березня 2008 року № 98 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , так і державні на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 418717, серії ЯЕ № 418687, серії ЯЕ № 418714 та серії ЯЕ № 418711, видані 27 березня 2008 року, які накладаються на земельну ділянку померлої [PERSON] . За таких обставин, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Outcome: dismissed