Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.08.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділення йому в користування 1/2 частини земельної ділянки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку та земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 4810400000:09:028:0015, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок він набув на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.1996, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі № 2-767, а на земельну ділянку - на підставі рішення 34 сесії 7 скликання Первомайської міської ради Миколаївської області № 3 від 23.02.23017. Зазначена вище земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 4810400000:09:028:0015, перебуває в спільному користуванні з відповідачкою. На даний час він з відповідачкою має спір щодо користування вказаною земельною ділянкою, з огляду на що, він змушений звернутись до суду з позовом про визначення між ним та відповідачкою порядку користування зазначеною земельною ділянкою, шляхом виділення йому у користування частини земельної ділянки відповідно до його частки у праві власності. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Рідош-Шаповал В.І., позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні, з підстав, зазначених у відзиві. \~ \~ \~ \~У відзиві відповідачка, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, зазначила, що дійсно спірна земельна ділянка з кадастровим номером 4810400000:09:028:0015, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у приватній спільній частковій власності її та позивача. Вказана земельна ділянка має два незалежні окремі заїзди для транспортних засобів, як для позивача, так і для неї. Протягом 40 років між нею та позивачем існує сталий порядок користування земельною ділянкою. Увесь час свого проживання за вказаною адресою, позивач користувався та користується належною йому часткою, має вільний доступ до ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж, розміщених у межах земельної ділянки. Вона з свого боку ніяких порушень прав позивача не допускала і перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою йому не чинила. Таким чином, вважає, що викладені у позові доводи, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені жодними доказами, за наведеного в задоволенні позову просила відмовити. Також, звернула увагу суду на те, що відповідно до вимог ст.ст.256,257 ЦПК України, позивач мав би звернутися до суду протягом трьох років з моменту, коли йому стало відомо про порушене право, а не після сплину 40 років, в зв`язку з чим, просила суд застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, відзив, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.1996, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі № 2-767, [PERSON] є власником Ѕ частини спадкового майна по [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2003, відповідачка [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною до них частиною господарчих та побутових будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с.4). Своє право власності сторони зареєстрували у Первомайському МБТІ. Відповідно до рішення 34 сесії 7 скликання Первомайської міської ради Миколаївської області № 3 від 23.02.23017, сторони набули право спільної часткової власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 4810400000:09:028:0015, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , по Ѕ за кожним. Своє право власності зареєстрували у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.13). Отже, земельна ділянка перебуває у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Згідно частини першої\~ ст.319 ЦК України,\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Інститут права спільної власності характеризується множинністю суб`єктів та єдністю об`єкта. Він оформлює відносини з приводу приналежності майна (речі) одночасно кільком особам - суб`єктам відносин власності (співвласникам). Причому відносини спільної власності можуть виникати між будь-якими суб`єктами права власності - фізичними, юридичними особами, державою, територіальними громадами тощо. Суб`єкти права спільної власності, як і будь-який власник, на свій розсуд володіють, користуються і розпоряджаються належним їм майном, але правомочності володіння, користування і розпорядження даним майном вони здійснюють сумісно. Відповідно до частин першої, четвертої статті 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року, справа № 310/6435/17. Під час судового розгляду було встановлено, що порядок користування спірною земельною ділянкою, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер, 4810400000:09:028:0015, за адресою: [ADDRESS] , не встановлювався, через що у сторін виникають постійні суперечки. Для вирішення питання щодо можливості визначення порядку користування спірною земельною ділянкою судом у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, яка проведена судовим експертом Яновською С.М., висновок № 20-1238. За результатами проведеної експертизи, експертом було запропоновано три можливих варіанти визначення порядку користування сторонами спірною земельною ділянкою, з яких відповідачкою не було погоджено жодного, а позивач просив визначити другий варіант користування земельною ділянкою, а саме «виділити йому у користування земельну ділянку, з часткою Ѕ, площею - 500,00 кв.м, в тому числі: в особистому користуванні під будівлями 94,10 кв.м, в тому числі: під житловими будівлями - 68,00 кв.м, під господарськими будівлями та спорудами 26,10 кв.м, в особистому користуванні під двором та городом 405,90 кв.м. Межа за варіантом № 2 графічно зображена у додатку №3 та детально описана у дослідницькій частині. Варіант № 2 розподілу земельної ділянки відповідає ідеальним часткам співвласникам та не передбачає загального користування для проходу на відокремлені частини ділянок кожного із співвласників. Прохід (проїзд) на земельну ділянку для [PERSON] здійснюється через існуючі ворота № 5 біля правої бокової межі з боку [ADDRESS] на земельну ділянку для [PERSON] здійснюється через існуючі ворота № 4 біля лівої бокової межі з боку [ADDRESS] ». На підставі вищевикладеного, враховуючи позиції сторін у справі, суд приходить до висновку, що визначення порядку користування земельною ділянкою за другим варіантом судової експертизи відповідатиме фактичному порядку користування земельною ділянкою між сторонами, не потребує затрат для його влаштування, відповідає вимогам добросусідства, не має відхилень від ідеальних часток співвласників, повністю поновлює права позивача на користування належною йому частиною земельної ділянки, не порушує будівельних і санітарних норм та правил протипожежної безпеки. Судом не може бути вирішене питання про виділення відповідачці у користування частини земельної ділянки пропорційно до її частки спірної земельної ділянки, оскільки такі позовні вимоги ніким не заявлялися, зустрічний позов відповідачкою не подавався, а справа підлягає розгляду в межах заявлених позовних вимог. Заяву відповідачки про застосування до спірних відносин строку позовної давності суд відхиляє, виходячи з недоведеності пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки відповідачкою в обгрунтування її заяви про застосування позовної давності, викладеної у відзиві, не надано суду ніяких доказів її тверджень, позивачем її твердження також не підтверджені, а із матеріалів справи вбачається, що у 2017 році сторонами здійснено державну реєстрацію їх права власності, кожного на 1/2 частину спірної земельної ділянки, без будь-яких перешкод одне одному. В силу\~ст.141\~ЦПК України,\~з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору, в сумі 840,80 грн. та витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи, в сумі 8629,63 грн., а всього підлягає стягненню 9470 грн. 43 коп.

Outcome: approved