Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~(далі\~-\~\~ТОВ «ФК «ЄАПБ»),\~ звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення\~ заборгованості за кредитними договорами в сумі 19966,70 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 05.04.2021 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 1941816. У подальшому 14.06.2021 ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступив право вимоги по вказаному кредитному договору позивачеві. Договір позики був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису позичальника, [PERSON] ознайомився, погодився та зобов`язався виконувати умови договору позики. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 за умовами якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 5 від 21.09.2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13772,70 гривень з яких 6723,70 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7049,00 грн. - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.08.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі ТОВ «МАНІФОЮ») та [PERSON] було укладено договір позики № 2156780 від 19.04.2021 року, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується п. 9 договору позики, реквізити та підписи сторін. 11.08.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-08/2021 за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2021 року до договору факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6194,00 грн., яка складається з: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3184,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1010,00 грн. - сума заборгованості за проценти на прострочену позику. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.08.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Однак, відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом, яким він просив суд стягнути із відповідача кошти за договорами позики в загальному розмірі 1996,70 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 гривень. Ухвалою від 20.12.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 05.04.2021 уклали договір позики № 1941816 відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 8250,00 грн. За користування кредитом [PERSON] мав сплатити товариству 318,83% річних від суми кредиту в розрахунку 2.70 % на добу. Тип процентної ставники - фіксована. Кредит було надано строком на 64 днів. Надана копія правил надання грошових коштів (а.с. 7 -12). 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача (а.с. 13-16). Вказане підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 21.09.2021 за вищезазначеним договором (а.с. 17), витягом з реєстру боржників (а.с. 18). До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1941816 від 05.04.2021 року в розмірі 13772,70 грн., з яких: 6723,7 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7049,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19). Між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2156780 від 19.04.2021 року, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується п. 9 договору позики, реквізити та підписи сторін. Згідно п.п. 2.1 договору позики позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (а.с. 25-29). 11.08.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-08/2021 за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 30, 31). Вказане підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 11.08.2021 за вищезазначеним договором (а.с. 32), витягом з реєстру боржників (а.с. 33). До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2156780 від 19.04.2021 року в розмірі 6194,00 грн. з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3184,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1010,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с. 34). Із змісту договорів, а також додатків до них вбачається, що сторони визначили усі істотні умови вказаних договорів, зокрема порядок надання, погашення кредитів та нарахування і сплати відсотків за користування, строк дії вказаних вище договорів та відповідальність сторін, графік погашення та розпис загальної вартості кредиту. Таким чином суд доходить висновку, що відповідач належним чином був ознайомлений із умовами отримання кредитів, порядком користування ними та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів, про що свідчить його підпис на вказаних вище договорах, укладених в електронній формі. Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частинами 6, 11\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію»\~права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема\~Законом України «Про захист прав споживачів». Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до\~Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, а тому у нього виникла заборгованість по сплаті вказаної суми кредиту, що стверджується відповідними розрахунками заборгованості, які відповідачем не спростовані, перевірені судом та можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови кредитних договорів зміст яких, а також скупну вартість кредитів, та умови кредитування достеменно знав. Відповідач користувався вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовував їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знав, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених договорами. За вказаних обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які безпосередньо досліджені судом та їм надана оцінка у їх сукупності та взаємозв`язку і відповідач має перед позивачем заборгованість за договорами позики в загальному розмірі 19966,70 грн. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в сумі 2481,00 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved