Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

У жовтні 2020 році позивач [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 8 000 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 29.08.2012 сталася дорожньо-транспортна пригоди за участю, в результаті якої належний позивачу транспортний засіб марки «Хонда» державний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Позивач зазначає, що працівники Печерського ВДАІ м. Києві, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, обманом та шахрайським шляхом приховали особу, вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, підробили схему дорожньо-транспортної пригоди та склали сфальсифікований протокол про адміністративне правопорушення. За фактом протиправних дій працівників поліції позивач звернувся до органів досудового розслідування та за його заявою було зареєстровано кримінальне провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 року. Позивач вказує, що встановлені кримінальні правопорушення умисно заблоковані слідчими та прокурорами прокуратури м. Києва, використовуючи службові підробки, перевищуючи та зловживаючи службовими повноваженнями, надавали суду неправдиві відомості та не виконували судові рішення. За вказаними фактами зареєстровано кримінальне провадження № 42019100000000232 від 02.04.2019 року, яке блокується вже відповідальними посадовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. Після закриття кримінальних проваджень слідчими прокуратури м. Києві, матеріали досудового розслідування № 42015100000000860 від 23.07.2015 року передано до Національної поліції України. Позивач зазначає, що його як потерпілого повністю усунуто від досудового розслідування, потерпілому не надаються витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, умисно порушуються вимоги Кримінального процесуального кодексу України. Будь-які розумні строки досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 42015100000000860 від 23.07.2015 року та № 42019100000000232 від 02.04.2019 року вийшли, а матеріали кримінальних проваджень, в яких доведено кримінальні правопорушення, умисно не передаються правоохоронними органами до суду. Позивач вказує, що матеріальна шкода, завдана умисними діями відповідачів, становить 3 417 000 грн. Також, кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральну шкоду, що виразилась у неможливості продовження нормального життя, порушенні стосунків з близькими людьми. Позивач вказує, що внаслідок шахрайських дій відповідачів у позивача зруйнована нервова система та завдано шкоди здоров?ю позивача. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 4 340 000 грн. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2020 направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності (т. 1 а.с. 90-91). Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 22.03.2021 визначено підсудність цивільної справи Голосіївському районному суду м. Києва (т. 1 а.с. 97). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 06.04.2021позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (т. 1 а.с. 104-105). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 31.05.2021 позовну заяву повернуто позивачу (т. 1 а.с. 129-130). Постановою Київського апеляційного суду від 30.08.2021 скасовано ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 31.05.2021, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 1 а.с. 162-163). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 19.09.2021 позовну заяву залишено без руху (а.с. 173-174). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2021 відведено суддю Хоменко В.С. від розгляду цивільної справи (т. 1 а.с. 179-181). Ухвало судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху (т. 1 а.с. 186-187). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 27.09.2021 позовну заяву повернуто позивачу (т. 1 а.с. 223-224). Постановою Київського апеляційного суду від 10.06.2022 скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27.09.2021, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2 а.с. 102-103). У червні 2022 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 12 000 000 грн. (т. 2 а.с. 110-122). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 2 а.с. 133). 22.07.2022 до суду від представника відповідача Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, надійшов до суду відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне (т. 2 а.с. 165-180). Зазначено, що слідчими ТУ ДБР у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42019100000000232 від 02.04.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України. За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчим 19.09.2020 прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв?язку із відсутністю в діях службових осіб складу кримінального правопорушення. Також, слідчими ТУ ДБР у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 за заявою [PERSON] за фактом можливих неправомірних дій окремих співробітників Київського інституту судових експертиз та співробітників підрозділу ДАІ по обслуговуванню Печерського району м. Києва. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України. 20.09.2020 слідчими ТУ ДБР у м. Києві прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв?язку із відсутністю у діях службових осіб складу кримінального правопорушення. Представником відповідача зазначено, що позовні вимоги, спрямовані до ТУ ДБР у м. Києві, є необґрунтованими та безпідставними, внаслідок чого не підлягають задоволенню. 28.07.2022 до суду від представника відповідача Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов до суду відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне (т. 2 а.с. 196-201). В обґрунтування заперечень вказано про те, що обставини, викладені позивачем у позові не мали місця. Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України не є органом державної влади, не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування. Жодним судовим рішенням не встановлено наявності складу кримінального правопорушення в діях працівників установи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2022 зобов?язано посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, надати Голосіївському районному суду м. Києва матеріали кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 (т. 3 а.с. 64). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2022 виправлено описку в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2022, зазначивши, що витребуванню з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, підлягають витребуванню матеріали кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 та матеріали кримінального провадження № 42019100000000232 від 02.04.2019 (т. 3 а.с. 70). 06.09.2022 до суду від представника відповідача Міністерства внутрішніх справ України надійшов до суду відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне (т. 3 а.с. 80-83). В обґрунтування заперечень, представник відповідача посилався на те, що зі змісту поданого позову не вбачається, в чому полягає виникнення моральної шкоди у позивача, та при умові її наявності, спричинення такої шкоди саме Міністерством внутрішніх справ України. Відсутнє обґрунтування розміру заявленої матеріальної та моральної шкоди. Позивачем не наведено підстав відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» для відшкодування моральної шкоди. 15.09.2022 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 13 000 000 грн. (т. 3 а.с. 131-204). 11.10.2022 від представника відповідача Київської міської прокуратури надійшов до суду відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позивних вимог, виходячи з наступного (т. 3 а.с. 112-120). Представник відповідача зазначає, що обставини неналежного досудового розслідування, конкретні незаконні рішення, дії чи бездіяльність слідчого/прокурора не зазначені позивачем у поданому позові. У позові не зазначено також якими саме діями чи бездіяльністю або незаконними рішеннями прокурорів Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 позивачу завдано моральної шкоди. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2022 зобов?язано посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, надати Голосіївському районному суду м. Києва матеріали кримінального провадження № 42019100000000232 від 02.04.2019 (т. 3 а.с. 207). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Положення цієї статті передбачають можливість компенсації шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, за рахунок Державного бюджету України виключно у випадках та порядку, передбачених законом. Механізм відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України на сьогодні законодавчо визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Матеріали кримінального провадження № 42019100000000232 від 02.04.2019 для огляду суду надано не було. Згідно інформації, викладеної у листі заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, Р. Олефіренка, судом встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42019100000000232 від 02.04.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України. Постановою слідчого від 19.09.2020 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із відсутністю в діянні окремих службових осіб прокуратури м. Києва складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/19259/22-к) від 23.09.2022 скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Хоменка В.Б. від 19.09.2020 про закриття кримінального провадження № 42019100000000232 від 02.04.2019, матеріали кримінального провадження повернуто до органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні. Оглядом матеріалів кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 у двох томах встановлено, що 23.07.2015 за номером 42015100000000860 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ухвалою Печерського районного суду м. Києва, справа № 757/20520/15-к, від 16.07.2015, внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, за фактом протиправних дій окремих працівників Київського інституту судових експертиз та співробітників ДАІ по обслуговуванню Печерського району м. Києва. 01.10.2015 [PERSON] допитано в якості свідка у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015. 01.10.2015 слідчим в ОВС прокуратури міста Києва Орловим В.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2016 (справа № 757/46201/15-к) скасовано постанову слідчого в ОВС прокуратури міста Києва Орлова В.О. від 01.10.2015 про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015; зобов?язано слідчого відновити досудове розслідування і провести досудове розслідування. 17.06.2016 старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва Лисенковим М.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку з відсутністю у діях окремих працівників правоохоронних органів та співробітників Київського інституту судових експертиз складу злочину. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.08.2016 (справа № 757/37812/16-к) скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва Лисенкова М.О. від 17.06.2016 про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015; матеріали направлено до прокуратури міста Києва для проведення досудового розслідування. 27.09.2016 у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 в якості свідка допитано завідувача відділу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] 27.09.2016 кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 в якості свідка допитано експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] . 28.09.2016 старшим слідчим першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва Польщенко Ю.Є. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку з відсутністю у діях окремих працівників правоохоронних органів та співробітників Київського інституту судових експертиз складу злочину. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2017 (справа № 757/55578/16-к) скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва Польщенко Ю.Є. від 28.09.2016 про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015; зобов?язано слідчого відновити досудове розслідування і провести досудове розслідування. 23.06.2017 у кримінальному провадженні 42015100000000860 від 23.07.2015 допитано в якості свідка [PERSON] 29.06.2017 старшим слідчим першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва Польщенко Ю.Є. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку з відсутністю у діях окремих працівників правоохоронних органів та співробітників Київського інституту судових експертиз ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 752/13362/17) від 07.08.2017 скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва Польщенко Ю.Є. від 29.06.2017 про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 752/8367/17) від 08.05.2017 зобов?язано компетентних осіб прокуратури міста Києва залучити [PERSON] до кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 як потерпілого. Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва Польщенко Ю.Є. від 18.09.2017 відмовлено у визнанні [PERSON] потерпілим у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015. 18.10.2017 у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 проведено одночасний допит свідків [PERSON] та [PERSON] . 18.10.2017 [PERSON] залучено як потерпілого у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015, та проведено допит останнього. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 752/13362/17) від 03.01.2018 зобов?язано уповноваженого процесуального прокурора прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 розглянути у строки, встановлені ст. 220 КПК України, клопотання [PERSON] від 13.11.2017. 21.03.2018 у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 проведено одночасний допит осіб - потерпілого [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] 27.03.2018 слідчим в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва Ільяшенком А.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із відсутністю у діях співробітників Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та співробітників ДАІ по обслуговуванню Печерського району м. Києва, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/18399/18-к) від 19.07.2018 скасовано постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва Ільяшенка А.В. від 27.03.2018 про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015 у зв?яку із відсутністю в діях співробітників Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України; матеріали кримінального провадження повернуто до прокуратури міста Києва для продовження досудового розслідування. 02.11.2018 у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 в якості свідка допитано директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] . Постановою заступника прокурора міста Києва Андрєєва А.В. від 24.01.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, доручено слідчим слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві. Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, прокуратури міста Києва Власова О.С. від 17.06.2020 підслідність у кримінальному провадженні № 42015100000000860 від 23.07.2015 визначено за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. 20.09.2020 слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Хоменком В.Б. винесено постанову про закриття кримінального провадження № № 42015100000000860 від 23.07.2015 у зв?язку із відсутністю в діях службової особи підрозділу ДАІ по обслуговуванню Печерського району міста Києва [PERSON] та у діях експертів КНДІСЕ [PERSON] , [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/50011/20-к) від 23.02.2021 скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Хоменка В.Б. від 20.09.2020 про закриття кримінального провадження № 42015100000000860 від 23.07.2015; матеріали кримінального провадження повернуто до прокуратури міста Києва для продовження досудового розслідування. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 07.11.2022 у справі № 757/59343/19-ц, за загальним правилом державу не може бути визнано винною за дії приватних осіб з покладенням на неї обов`язку з відшкодування завданої злочинами шкоди, держава не бере на себе обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням. Однак із загального правила існують винятки, про що законодавець зазначив у нормі частини другої статті 1177 ЦК України, коли держава компенсує потерпілому шкоду, завдану йому кримінальним правопорушенням. Необхідною умовою для застосування частини другої статті 1177 ЦК України є наявність вироку суду, що набрав законної сили, або постанови слідчого, дізнавача, прокурора чи ухвали суду про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, яким встановлено те, що особа є винуватою у вчиненні кримінального правопорушення або, і це є найголовнішим, встановлено сам факт вчинення стосовно потерпілої особи кримінального правопорушення. Невирішення судом або зазначеними посадовими особами описаних питань та неухвалення відповідних процесуальних рішень апріорі не дає змоги застосувати правило частини другої статті 1177 ЦК України, а тому право на позов відповідно до цієї правової норми у позивача не виникає. У фізичної особи, яка вважає себе потерпілою від кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого триває і факт вчинення кримінального правопорушення (злочину) належно не встановлений, не виникає права на позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на підставі частини другої статті 1177 ЦК України, оскільки підставою для компенсації такої шкоди потерпілій особі державою є завдання шкоди кримінальним правопорушенням, що має бути встановлено у передбаченому законом порядку. У разі ненастання таких обставин фізична особа за наявності відповідних підстав має право на позов про відшкодування їй заподіяної шкоди на загальних засадах (згідно зі статтями 1166 і/або 1167 ЦК України) або відповідно до іншого спеціального делікту в разі, якщо протиправність дій держави, її органів та/чи посадових осіб окремо встановлені. Лише неприйняття відповідного закону про порядок компенсації державою такої шкоди не унеможливлює розгляд справи за позовом потерпілого від кримінального правопорушення (злочину). Якщо під час розгляду справи суди не встановлять, що позивачу завдано шкоду внаслідок кримінального правопорушення, то підстав для компенсації державою шкоди такій особі не виникає, а отже, немає підстав і для застосування правил частини другої статті 1177 ЦК України. З наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що у кримінальних провадженнях № 42015100000000860 від 23.07.2015 та № 42019100000000232 від 02.04.2019, органом досудового розслідування не встановлено складу кримінальних правопорушень у діях осіб співробітників Київського інституту судових експертиз та співробітників підрозділу ДАІ по обслуговуванню Печерського району м. Києва, досудове розслідування у кримінальних провадженнях триває. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у постанові від 22.12.2020 у справі № 686/24223/17, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1166, 1167, 1174 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв?язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов?язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв?язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, які б стверджували наявність незаконних (протиправних) дій чи бездіяльності відповідних осіб Міністерства внутрішніх справ України, Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, Київської міської прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві у кримінальних провадженнях № 42015100000000860 від 23.07.2015 та № 42019100000000232 від 02.04.2019, так само завдання позивачу діями/бездіяльністю вказаних осіб моральної і матеріальної шкоди та причинно-наслідкового зв?язку між такими діями/бездіяльністю і завданою шкодою. Доводи позивача, викладені у позовній заяві, є його припущеннями, а доказування в силу ст.ст. 76-79 ЦПК України не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, суд надходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог відповідно до закону. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed