Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції України, між сторонами зареєстровано шлюб. Однак сімейне життя з відповідачем у подальшому не склалось через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Позивач та відповідач не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає спільне сімейне життя з відповідачем неможливим, що є підставою звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] 15.12.2022 року (вх. №23299/22) надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, 06.09.2003 року уклали шлюб, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції України, актовий запис №1122, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції України 06.09.2003 року. Від шлюбу народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05.03.2009 року, виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис №281. Судом встановлено, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, за даних обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Суд прийшов до висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сторони проживають окремо за обопільною згодою, при таких обставинах сім`я фактично розпалась і поновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved