Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, у якій просить визнати недієздатним його сина [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити його опікуном сина. В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що його син [PERSON] , [INFO] є інвалідом дитинства 1А групи, внаслідок чого страждає стійкими вираженими психічними розладами і тому не може керувати своїми діями, відтак потребує постійного стороннього догляду. Водночас він має можливість дбати про сина, створювати необхідні побутові умови та забезпечувати його доглядом та лікуванням. На підставі викладеного просить заяву задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2022 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Тернопільської обласної психоневрологічної лікарні. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 11.10.2022 від КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР на адресу суду надійшов висновок судово - психіатричного експерта у даній справі № 414 від 06.10.2022, у зв`язку з чим ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2022 судом поновлено провадження у справі. 13.10.2022 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали цивільної справи №607/12306/22 надіслано в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для підготовки подання та дачі висновку відносно доцільності призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] у разі визнання останнього недієздатним за рішенням суду.. 23.12.2022 матеріали вказаної цивільної справи були повернуті до суду з витягом №4 від 09.12.2022 з протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради № 5 від 09.12.2022. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 02.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , народився [INFO] у м. Краматорськ, Донецької області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] , померла [INFO] у м. Краматорськ, Донецької області. Як вбачається з висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №205 від 18.06.2021, виданого КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорська» та довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №453173 від 11.06.2013, [PERSON] , [INFO] є інвалідом 1А групи, внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] , знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради та отримує допомогу на догляд за інвалідом І або ІІ групи [PERSON] , [INFO] , з 01.06.2015 по 30.09.2022, про що свідчить довідка № 2 від 30.08.2022. [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами взятими на облік за місцем проживання [ADDRESS] , що підтверджується довідками виданими 25.08.2022 Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради. Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно з висновком експерта Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 06.10.2022 за №414, [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки легкої розумової відсталості (глибока дебільність), синдром емоційно-вольової нестійкості, судомний синдром, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом, в результаті якого [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в силу свого захворювання не може особисто надати пояснення по суті справи. Згідно частини першої статті 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила). За змістом статті 55 ЦК України, опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними. Згідно частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини четвертої статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частинами 1, 3, 4 статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до вимог частини першої статті 300 ЦПК України, визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно витягу № 4 від 09.12.2022 з протоколу № 5 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 09.12.2022, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру [PERSON] , 1969 року народження, який є внутрішньо переміщеною особою в опікуни сина [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю І групи, підгрупи А з дитинства, довічно, внаслідок чого, він позбавлений здатності розуміти значення свої дій та керувати ними і постійно потребує стороннього догляду. Приймаючи до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта [PERSON] , [INFO] , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , опікуном над [PERSON] , [INFO] . Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. На підставі наведеного,

Outcome: approved