Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 09 червня 2012 року між позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області за актовим записом №99. Від цього шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Стосунки між позивачкою та чоловіком припинились з лютого 2022 року, тому на даний час подано позов про розірвання шлюбу, оскільки відновити сім`ю нам не вдається. Донька після розпаду сім`ї проживає разом позивачкою. На даний час донька [PERSON] навчається у 4-му класі КП «Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №38 Полтавської міської ради Полтавської області», і загальні витрати пов`язані з її навчанням у місяць складають: харчування в їдальні додатково 760,00 грн., витрати на шкільне приладдя (зошити, ручки, клей, альбоми, фетр штучний, кольоровий папір) - 200 -300 грн./місяць, поповнення мобільного телефону 110 грн. у місяць. Окрім того, [PERSON] відвідує позашкільні заняття, а саме: заняття з футболу безпосередньо у школі де вона налається , малювання та з англійської мови у школі Easy English. І якщо, за заняття з футболу на той час заплатив чоловік близько 600 грн., а зайняття з малювання [PERSON] припинила відвідувати, то на заняття з англійської мови позивачка витрачає - 800 грн. щомісячно. Важливим є той факт, що діти зростають і змінюються їх сприйняття зовнішнього світу, формуються погляди, і в якісну сторону змінюються емоційно-вольові якості дитини, духовний розвиток. У зв`язку з цим, виникають і витрати пов`язані із зміною іграшок та матеріалів для розвитку, придбання книжок, відвідування музеїв, театрів. Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча завданням батьків є забезпечення розвитку талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. У придбанні речей для доньки, іграшок, книг, розвиваючих ігор, олівців, фарб, розмальовок, та іншого відповідач участі не приймає. Окрім того, в період коли дитина захворіє сезонними хворобами, позивачка залишається з нею вдома, для того щоб здійснювати догляд, що також впиває на її дохід, в той час коли потрібно додаткові кошти для її лікування. Необхідно вказати, що до складу витрат на утримання дитини також входить і здійснення її харчування на належному рівні. Зокрема, вже починаючи з лютого 2022 року значно зросла і вартість продуктів харчування. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Пономаренко В.В. не з`явилися, представником позивача надано до суду заяву з проханням справу слухати у їх відсутність, позов підтримала прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти стягнення аліментів у розмірі ј не заперечував, прохав зменшити судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 09 червня 2012 року між позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області за актовим записом №99. Від цього шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Стосунки між позивачкою та чоловіком припинились з лютого 2022 року, тому на даний час подано позов про розірвання шлюбу, оскільки відновити сім`ю нам не вдається. Донька після розпаду сім`ї проживає разом позивачкою. На даний час донька [PERSON] навчається у 4-му класі КП «Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №38 Полтавської міської ради Полтавської області». Як зазначено у позові позивачка та відповідач на даний час працюють неофіційно. Відповідач не приймає участь в утриманні та вихованні дитини після фактичного припинення шлюбних відносин, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки та мешкає за місцем реєстрації матері. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей І фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачкою в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано ордер адвоката, розрахунок витрат адвоката, квитанцію про фактичну оплату послуг адвоката на загальну суму 4400,00 грн., у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з відповідача. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved