Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

у жовтні 2022 році представник позивача адвокат Єльчанінова І.О. звернулася до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, в якому просила змінити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] за рішенням Святошинського районного суду від 14.02.2022 року на користь відповідача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, встановивши аліменти в частині від доходу [PERSON] . В обґрунтування позову посилалась на те, що між [PERSON] та [PERSON] 12.10.1996 року був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 814. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] . В подальшому шлюб між сторонами розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2012 року, а 14.02.2022 року Святошинським районним судом м. Києві було ухвалено рішення, яким задоволено позов [PERSON] та стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.2021 року і до закінчення або досягнення 23 річного віку - з урахуванням того, яка з цих обставин настане першою. Вказала, що 01.12.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO], про що зроблений актовий запис № 3285 та видано свідоцтво Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Від укладеного шлюбу [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , про що 19.03.2016 року був складений актовий запис № 744 та 19.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження, та [PERSON] , [INFO] , про що 07.09.2022 року був складений актовий запис № 201 та Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про народження. Зазначила, що на теперішній час у [PERSON] відбулись зміни у матеріальному становищі та сімейному стані, які свідчать про неможливість сплачувати аліменти у розмірі, який встановив суд. Зокрема, [PERSON] працевлаштований за основним місцем роботи у ТОВ "ІНТЕЗА - ГРУП" та його дохід складає 8200,00 грн. (без урахування податку з доходів фізичних осіб). Тому, на теперішній час [PERSON] не в змозі сплачувати аліменти у призначеному судом розмірі - 2500,00 грн. та які стягуються за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2022 року, оскільки у нього змінився як матеріальний стан, так і сімейний. Враховуючи викладене, просила суд задовольнити позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін на 24.01.2023 року (а.с.20). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем в установлений судом строк, відзиву на позов не подано. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить наступного. 14.02.2022 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким задоволено позов [PERSON] та стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.2021 року і до закінчення або досягнення 23 річного віку - з урахуванням того, яка з цих обставин настане першою (а.с. 5-7). Отже, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджені у твердій сумі за вибором матері, з якою проживає дитина, тобто, способом стягнення аліментів є стягнення аліментів у твердій сумі. Судом також встановлено, що 01.12.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO], про що зроблений актовий запис № 3285 та видано свідоцтво Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 10). Судом встановлено, що від укладеного шлюбу [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , про що 19.03.2016 року був складений актовий запис № 744 та 19.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження, та [PERSON] , [INFO] , про що 07.09.2022 року був складений актовий запис № 201 та Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про народження (а.с. 8, 9). Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів. Зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів є підставою для зміни розміру аліментів. [PERSON] є платником аліментів, отже у розумінні аб. 2 ч. 3 ст. 181 СК України не наділений правом ініціювати зміну способу стягнення аліментів, який при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини визначила [PERSON] . [PERSON] є одержувачем аліментів, з огляду на що лише вона вправі просити суд змінити вибраний нею при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини на інший, а саме на спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини. [PERSON] з таким позовом до суду не зверталася. Сімейний Кодекс України також передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Уст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Також роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30.06.2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. При зверненні до суду позивач зазначає, що після ухвалення рішення 14.02.2022 року Святошинським районним судом м. Києва у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Так, як вбачається із матеріалів справи, позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів, присуджених судом до стягнення з нього на утримання сина, посилається на те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилось його сімейне становище, зокрема, народження ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , яка також знаходиться на його утриманні, а також погіршенням матеріального стану. Проте, посилання позивача на те, що він утримує дітей від нового шлюбу не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки це є його обов`язком в силу положень Сімейного кодексу України. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього інших дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Посилання на його доходи у розмірі 8 200,00 грн. (а.с. 11) судом також не приймаються до уваги як такі, що його матеріальне становище погіршилось, і оцінюються критично з огляду на те, що вказаний розмір доходу позивач мав й на момент розгляду та ухвалення рішення у справі № 759/28088/21. З наданої позивачем довідки про доходи також вбачається, що в період з березня 2022 року по серпень 2022 року він не отримував доходу, проте, про причини позивачем не вказано, проте, зазначено, що він працює. Крім того, позивач звернувся до суду із вказаним позовом у жовтні 2022 року, разом з тим, вказавши, що працевлаштований та отримує дохід, не надав доказів того, що останній зменшився у порівнянні із тим, що він отримував на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Таким чином, з урахуванням вказаного, суд не вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 2 500,00 грн. на утримання повнолітнього сина. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed