Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира №296/8728/20 від 08.12.2022 на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до повноліття дитини. В обґрунтування вимог позову вказано, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача у сумі 4000,00 грн. Позивач вказує, що наразі обставини змінилися таким чином, що він не може сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки тимчасово не працює, розмір його доходів суттєво зменшився, тому сплата аліментів у такому розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заяви по суті справи до суду не надходили. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав, та просив задовольнити. Додатково пояснив, що з початком пандемії коронавірусної інфекції у нього стало менше роботи. Наразі постійної роботи не має. Вказує, що до початку війни регулярно надавав кошти на утримання дитини та надає і дотепер. Якийсь час син проживав разом з ним, позивач забезпечував сина, возив на відпочинок за кордон, бачиться з сином. Раніше у позивача була робота, пов`язана з виїздом за кордон, оскільки наразі встановлена заборона на виїзд з країни, у позивача з`явились проблеми з роботою. Офіційного доходу не має, отримує дохід від підробітків, які є непостійними. Також вказує, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей 5 та 11 років. Представник відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що позивач хоч вказує на відсутність офіційного доходу, однак сплачує аліменти у розмірі 1300,00 грн. Дитина навчається у школі, має хворобу та потребує лікування, також має ряд інших потреб, задоволення яких потребує коштів. Вказує, що обставини, які є підставою для зменшення розміру аліментів, відсутні. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 07.05.2009, що підтверджується копію свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 13.05.2013 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 у справі №296/8728/20 збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25.10.2010, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн щомісячно, що підлягає індексації, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-9). З метою примусового виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , Корольовським районним судом м. Житомира 28.01.2022 видано виконавчий лист та державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 03.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 11-14). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП №68433686 з виконання виконавчого листа №296/8728/20 від 28.01.2022, виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка видана державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 01.09.2022, станом на 01.09.2022 заборгованість по аліментам становить 26 630,00 грн (а.с. 22-23). Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч.1,2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що позивач не надав до суду жодного доказу, на підставі якого, відповідно до приписів ч.1 ст. 192 та ч.1 ст. 182 СК України, можливо дійти висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, а також зміни способу їх стягнення, з 4000,00 грн до 1/4 частини доходу. Ухвалюючи рішення про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів у розмірі 4 000,00 грн, суд враховував, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який знаходиться у працездатному віці, здатен працювати та отримувати доходи. У позові позивач посилається на те, що він тимчасово не працює, розмір його доходів суттєво зменшився, тому сплата аліментів у такому розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище. До позову позивач долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27.07.2022, з яких вбачається, що з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня (а.с. 10). Однак вказані відомості підтверджують лише відсутність доходу у зазначений період, при цьому доказів відсутності доходу на момент звернення до суду та у період розгляду справи судом, матеріали справи не містять, так само як і відсутні докази щодо того, на які засоби наразі існує сам позивач та джерел їх отримання. Разом з тим, позивачем не надано доказів зміни матеріального становища відносно того, яке існувало на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у розмірі 4000,00 грн. Посилання позивача на те, що до війни його робота була пов`язана з виїздами за кордон, жодними доказами не підтверджені. Судом приймається до уваги те, що позивач є особою молодого віку, працездатний, тому не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти. Також позивачем у позові не наведено будь-яких інших обставин, наявність яких відповідно до приписів ст. 192 СК України може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду. У судовому засіданні позивач повідомив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей 5 та 11 років, однак доказів зазначених обставин до справи не долучив. На підставі вищевикладеного, враховуючи необхідність забезпечення судом якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 у справі №296/8728/20, з 4000,00 грн до 1/4 частини доходу, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, з урахуванням яких, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати по справі на покладаються на позивача.

Outcome: dismissed