Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС» в особі представника Невмержицької І.М. звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» про визнання договору іпотеки, укладеного 25.12.2020 року між ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» в якості іпотекодавця та [PERSON] в якості іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А., зареєстрованого за № 2436 недійсним; скасування рішень державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехмана О.А. від 25.12.2020 року: індексний номер 55937391, на підставі якого зареєстровано іпотеку споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2255991721102), розташовану за адресою: [ADDRESS] , а також індексний номер 55937315, на підставі якого зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно: споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: [ADDRESS] ; витребування із володіння [PERSON] на користь позивача споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.10.2014 року рішенням Господарського суду Закарпатської області задоволено позов ФОП [PERSON] та стягнуто з Підприємства об`єднання громадян Експлуатаційно-виробниче підприємство «Учбово-спортивна база «ЗАКАРПАТТЯ» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «КОЛОС» Агропромислового комплексу України на користь ФОП [PERSON] суму заборгованості в розмірі 904786,83 грн.. Далі, 20.05.2015 року відділом державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження за № 47602724 з примусового виконання вказаного судового рішення. Актом опису і арешту майна від 21.10.2015 року державним виконавцем описано та арештовано, зокрема експлуатаційну свердловину №2-т за адресою: [ADDRESS] . В межах вказаного виконавчого провадження 12.10.2016 року експлуатаційна свердловина №2-т була реалізована на електронних торгах, які проводились ДП «СЕТАМ», переможцем якого визнано відповідача ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА». 17.12.2020 року відділом примусового виконання рішень Південно-Західного МУЮ видано Акт про проведені у жовтні 2016 року торги. В подальшому, 22.12.2021 року державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області за ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» було зареєстровано право власності на експлуатаційну свердловину №2-т, яку в подальшому товариством було передано в іпотеку [PERSON] .. Однак, 18.01.2021 року наказом Міністерства юстиції України №483/5 «Про задоволення скарги» скасовано рішення про державну реєстрацію права власності відповідача ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» на предмет іпотеки. Крім цього, 05.07.2021 року постановою Західного апеляційного господарського суду у справі №907/83/17,залишеною в силі ухвалою Верховного Суду від 24.11.2021 року, електронні торги від 12.10.2016 року з реалізації арештованого майна, а саме: споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в системі «СЕТАМ» визнані недійсними. Вказані судові рішення обґрунтовані тим, що спірне майно, а саме вказана споруда експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, ніколи не належала на праві власності боржнику у виконавчому провадженні №47602724 Підприємству об`єднання громадян Експлуатаційно-виробниче підприємство «Учбово-спортивна база «ЗАКАРПАТТЯ» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «КОЛОС» Агропромислового комплексу України, а є власністю позивача у даній справі, яка не була учасником виконавчого провадження у будь-якому статусі. Крім того, під час здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем були допущені грубі порушення чинного законодавства. Крім цього, позивач зазначив, що набуття всіма відповідачами титульного права на спірне нерухоме майно відбувалось або під час оскарження електронних торгів від 12.10.2016 року, або під час існування судового рішення про визнання торгів недійсними про, що було відомо учасникам справи. При цьому, фактичного вступу у права володіння і користування спірною свердловиною не відбувалось і не відбувається. Право користування свердловиною належить належному позивачу Підприємству об`єднання громадян Експлуатаційно-виробниче підприємство «Учбово-спортивна база «ЗАКАРПАТТЯ» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «КОЛОС» Агропромислового комплексу України на підставі спеціального дозволу, виданого Держгеонадра строком до 2041 року. Також, позивач зазначив, що [PERSON] набув право власності на спірну свердловину в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» про, що свідчить укладений договір іпотеки, укладений 25.12.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» (код ЄДРПОУ 37391036) в якості іпотекодавця та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) в якості іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А., зареєстрований за № 2436. Згідно з умовами зазначеного договору, в забезпечення зобов`язань, визначених у п. 1.1 Договору, іпотекодавець передав в іпотеку споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташовану на земельній ділянці площею 8,506 га, кадастровий номер 2110200000:01:016:0174. Однак, на думку позивача, зазначений Договір іпотеки підлягає визнанню недійсним, оскільки він є власником майна, переданого в іпотеку, майно передане в іпотеку розташоване на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві постійного користування, а отже, позивач є заінтересованою особою. Тому, позивач, будучи власником предмету іпотеки та не будучи стороною оспорюваного Договору іпотеки, не надаючи згоди на передачу майна в іпотеку, обмежений в правомочності розпоряджатися належним йому майном, фактично зобов`язаний забезпечити виконання грошових зобов`язань між відповідачами, стороною яких він не є, а також несе ризик втрати права власності на належне йому майно в порядку ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку», чим порушується право власності позивача на експлуатаційну свердловину термальних вод №2-т в [ADDRESS] . При цьому, оспорюваний Договір іпотеки фактично укладено за правовими наслідками недійсного правочину електронних торгів від 12.10.2016 року з реалізації арештованого майна та не може створювати будь-яких правових наслідків. Так, іпотекодавець ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» на момент укладення Договору іпотеки достовірно знав, що дійсним власником спірного майна є ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС», достовірно знав, що власник майна здійснює захист свого права власності в судовому порядку, отримав формальне право розпорядитися спірним майном і допустив зловживання таким правом, використав таке право шляхом передачі майна в іпотеку з метою унеможливлення захисту прав позивача за результатами вирішення судових спорів. З огляду на вказане, у разі визнання недійсним оспорюваного Договору іпотеки рішення державного реєстратора про реєстрацію іпотеки та про реєстрацію заборони на нерухоме майно також підлягають скасуванню з метою ефективного захисту прав позивача. Як стало відомо позивачу 10.01.2021 року, вищевказану свердловину [PERSON] продав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу. Враховуючи вищенаведене, а саме те, що спірне майно вибуло з володіння позивача на підставі електронних торгів, визнаних недійсними постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року у справі №907/83/17, залишеною в силі ухвалою Верховного Суду від 24.11.2021 року, майно вважається таким, що вибуло від власника поза його волею та підлягає витребуванню у його останнього володільця. Крім цього, позивач вказує на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] під час укладання Договору іпотеки, а також на момент набуття права власності на спірне майно у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», а після цього на момент укладення Договору купівлі-продажу від 24.12.2021 року могли достеменно знати, чи проявивши розумну обачність, не могли не знати про наявність судових спорів у справах №807/217/17, №907/310/18, №907/83/17, №907/840/20, у яких вирішувалася юридична доля спірного майна, у зв`язку із чим не може вважатися добросовісним набувачем. Жоден із відповідачів, які по черзі були титульними власниками спірного нерухомого майна, фактично не вступили і не намагалися вступити у законне володіння і користування свердловиною. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав. 26 квітня 2022 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано відзив на позовну заяву від представника відповідача ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА», в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У своєму відзиві представник відповідача не заперечує факт ухвалення 05.07.2021 року постанови Західним апеляційним господарським судом щодо визнання недійсними електронних торгів від 12.10.2016 року з реалізації арештованого майна, а саме: споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в системі «СЕТАМ». Вказаною постановою визнано недійсним протокол проведення електронних торгів №204258 від 12.10.2016 року з реалізації арештованого майна, а саме: споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в системі «СЕТАМ». Вказана постанова 24.11.2021 року залишена без змін КГС ВС. Разом з тим, 17.12.2020 року державним виконавцем видано акт про проведені електронні торги. Крім цього, представник відповідача зазначив наступне. 19.12.2020 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів на підставі вказаного акту ДВС від 17.12.2020 року. 22.12.2020 року державним реєстратором зареєстровано право власності в реєстрі речових прав за ТОВ «Жайворонок-Пачірта» на споруду свердловини №2-т. 25.12.2020 року з метою поповнення обігових коштів у зв`язку з проведенням ремонтних робіт ТОВ «Жайворонок-Пачірта» уклало з [PERSON] договір позики грошей в сумі 1\~000\~000,00 грн. та на його виконання уклалася іпотека. Дійсність даного договору іпотеки має важливе значення для товариства, так як визнання його недійсним може вказувати на відсутність і повноважень щодо передачі такого майна в іпотеку та позбавить ТОВ «Жайворонок-Пачірта» можливості повернути своє майно, право на яке незаконно перейшло до [PERSON] та [PERSON] .. З метою захисту своїх прав товариством подано позов до Берегівського районного суду Закарпатської області з вимогою витребувати свердловину від [PERSON] , оскільки така вибула із власності товариства поза його волею. Крім цього, представник позивача вважає неефективним спосіб захисту, обраний позивачем, оскільки останній ніколи не був титульним володільцем свердловини. Більше того, у справі №907/310/18 (постанова ВС від 05.09.2019 року) Колос постійно підтримував прокурора у вимогах визнати право власності на свердловину №2-т за Державою в особі Фонду держмайна. Також, представник відповідача у відзиві зазначив, що товариство Жайворонок набуло споруду свердловини з прилюдних торгів, [PERSON] до грудня 2021 року такі торги не оспорював, йому було відомо про реалізацію, арешт та оцінку в ході виконавчого провадження спірного майна ще з липня 2016 року. Оскільки доказів, що майно вибуло поза волею [PERSON] не має, як і не має доказів, що [PERSON] був власником спірної свердловини, то не підлягає до задоволення і вимога про витребування майна на його користь. Ще одним доказом того, що позивач не був власником спірного майна є господарська справа №910/840/20, провадження по якій триває на стадії підготовчого засідання. Тому, на думку представника відповідача є сенс зупинити провадження у справі до вирішення спору господарським судом. Крім цього, враховуючи, що позивачу про торги, які відбулися в жовтні 2016 року стало відомо в січні 2017 року, а позов про витребування майна він подав тільки в січні 2022 року, представник відповідача вважає, що строк позовної давності порушено. У випадку, якщо суд не знайде підстав відмовити у задоволенні позову по суті справи, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в позові з цих підстав. Так, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2022 року задоволено клопотання представника позивача ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС» Невмержицької І.М. про забезпечення позову. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.07.2022 року закрито підготовче засідання і справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Фляшовський В.А. підтримав позовну заяву з підстав, зазначених у позові та просив його задовольнити в повному обсязі. Такий повністю обґрунтований та вказані у позові обставини доведені позивачем. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сабов І.І. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову повністю, просив у задоволенні позовної заяви відмовити. При цьому, вважав, що всі строки звернення до суду із вказаним позовом вже пропущені, доводив суду, що предмет спору уже розглядався Міністерством юстиції України. Вказане підтверджується наданими копією наказу №2949/7 від 25.08.2021 року та копією висновку від 27.07.2021 року. Представник відповідача ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» адвокат Колотуха І.О. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, визнаних судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмету доказування. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 25 грудня 2020 року [PERSON] та ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» уклали договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.О.. Згідно якого позичальник ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» отримав від позикодавця [PERSON] гроші в сумі 1\~000\~000,00 грн., згідно п. 2б) Договору позики, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 11 січня 2021 року (том 1 а.с. 27-28). Також, 25 грудня 2020 року було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2436. Цим договором забезпечено вимоги іпотекодержателя [PERSON] , що витікають з домовленості сторін, укладеним між іпотекодержателем та позичальником, за умовами якого іпотекодавець ТзОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» зобов`язується перед іпотекодержателем за договором позики, укладеним 25.12.2020 року, за реєстровим номером 2436, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.О., повернути суму позики у розмірі 1\~000\~000,00 грн.. В забезпечення виконання зобов`язань, вказаних в п. 1.1 даного договору іпотекодавець на умовах, передбачених даним договором, передає в іпотеку споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташовану на земельній ділянці площею 8,506 га, кадастровий номер 2110200000:01:016:0174. Споруда експлуатаційної свердловини термальної води №2-т належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М. 19.12.2020 року за реєстровим номером 3072, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2255991721102, номер запису про право власності: 39849319. Згідно п. 1.5 вказаного Договору іпотекодавець гарантує, що він є єдиним власником предмету іпотеки та уповноважений розпоряджатись предметом іпотеки, який не заставлений по іншим договорам, не перебуває в податковій заставі, на ньому не накладено арешт, він не є предметом судового спору та стосовно предмету іпотеки не укладено угод з третіми особами, що можуть передбачити передачу останнім права володіння, користування або розпорядження предметом іпотеки. Пунктом 2.14 вказаного Договору визначено, що іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки в разі якщо на момент визначеного терміну виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, воно не буде виконано. За рахунок майна іпотеки, задовольняються вимоги іпотекодержателя в повному обсязі. На підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням цього договору іпотеки приватним нотаріусом приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.О. накладено заборону відчуження на споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до припинення договору іпотеки (том 1 а.с. 23-26). 12 січня 2021 року [PERSON] було пред`явлено ТОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» вимогу щодо виконання зобов`язання погашення боргу по договору позики та повідомлення про те, що у разі невиконання цієї вимоги і не погашення заборгованості у встановлений законодавством термін, ним будуть вчинені дії на захист його порушеного права, а саме передбачені договором іпотеки від 25.12.2020 року, яку отримано товариством, згідно наявної відмітки про отримання, 12.01.20 р., тобто майже за рік до укладення договору іпотеки та пред`явлення вказаної вимоги (том 1 а.с. 29). Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі,або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням:\~\~за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем);\~\~за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі). В розглядуваному іпотечному договорі розділу 4 зазначено, що іпотекодержатель має право, в тому числі: у випадку прострочення іпотекодавцем сплати платежу на три дні іпотекодержатель набуває право на реалізацію предмета іпотеки, на підставі довіреності виданої іпотекодавцем. Іпотекодержатель має право на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого повноваження іпотекодавця (ч. 5 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку»). Іпотекодержатель має право на реєстрацію договору іпотеки як правовстановлюючого документа (ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»). Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (чинною на момент укладення договору) передбачено наступне. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. При цьому, право власності на майно, яке було предметом іпотеки підтверджувалось наступним. Так, протоколом №204258 проведення електронних торгів від 12.10.2016 року визнано переможця торгів, а саме учасника 5 на споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 30-31). Через чотири роки, а саме 17 грудня 2020 року оформлено Акт державного виконавця про проведені електронні торги, яким встановлено, що з 10.10.2016 року по 12.10.2016 року ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, відповідно вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2710/5 від 22.12.2015 року, з використанням засобів системи електронних торгів через Веб-сайт, проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: лот №172345 споруда експлуатаційної свердловини термальної води №2-т в [ADDRESS] . Згідно наявних документів дане майно належить боржнику ПОГ ЕВП УСБ «ЗАКАРПАТТЯ» ВФСТ «КОЛОС» АПК УКРАЇНИ, на підставі паспорту свердловини №2-т від 2003 року, Спеціального дозволу на користування надрами №3476, виданого 25.10.2004 року Державною службою геодезії та надр України. Переможцем торгів є ТОВ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА», код 37391036, адреса: 902020, м. Берегове, вул. Шевченка, 121. Кошти за придбане майно переможцем торгів сплачено повністю в сумі 887250,00 грн. 17.10.2016 року на депозитний рахунок відділу ПВР (том 1 а.с. 32-33). На підставі наведеного 19.12.2020 року приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М. 19.12.2020 року за реєстровим номером 3072, видано свідоцтво, яким 17.12.2020 року посвідчено, що ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА», місцезнаходження якого: м. Берегове, вул. Шевченка, 121, код платника податків за ЄДРПОУ 37391036, належить на праві власності майно, що складається з споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т в м. Берегове, вул. Корятовича, 1, вартістю 887250,00 грн., відповідно до протоколу №204258 від 12.10.2016 року проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» та Акта про проведені електронні торги, у Державному реєстрі речових прав право на зазначене майно не зареєстровано, яке придбане переможцем електронних торгів, відповідно до протоколу №204258 від 12.10.2016 року проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА» за 887250,00 грн., що раніше належало боржнику - ПІДПРИЄМСТВУ ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН ЕКСПЛУАТАЦІЙНО-ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «УЧБОВО-СПОРТНИВНА БАЗА «ЗАКАРПАТТЯ» ВСЕУКРАЇНСЬКОГО ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНОГО ТОВАРИСТВА «КОЛОС» АГРОПРОМИСЛОВОГО КОМПЛЕКСУ УКРАЇНИ», код платника податків за ЄДРПОУ 02647591, місцезнаходження: м. Берегове, вул. Корятовича, 1, на підставі Паспорту Свердловини №2-т від 2003 року, Спеціального дозволу на користування надрами №3476, виданого 25.10.2004 року Державною службою геодезії та надр України. Право власності на споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т підлягає державній реєстрації (том 1 а.с. 34). У відповідності до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України,\~підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 4\~ст. 334 ЦК України,\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2\~ст. 319 ЦК України). Разом з цим, судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України №483/5 від 08.02.2021 року скаргу ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС» від 24.12.2020 року №478/01-5 задоволено в повному обсязі. Зокрема скасовано рішення від 22.12.2020 року №55858015, прийняте державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. у зв`язку з його неправомірністю, з урахуванням його характеру та наслідків, яке фактично призвело до порушення прав скаржника, засновником та уповноваженим органом якого є ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС». Крім цього, у висновку колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.01.2021 року зазначено: з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що всупереч вимогам законодавства оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором Лазар Д.В. за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, до якої додано, зокрема, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 19.12.2020 року, посвідчене приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М. за реєстровим № 3072, а не нотаріусом, який вчинив дану дію (том 1 а.с. 35-41). Крім того, постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року у справі № 907/83/17 визнано недійсними електронні торги від 12.10.2016 року з реалізації арештованого майна, а саме: споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в системі «СЕТАМ». Також, вказаною постановою визнано недійсним протокол проведення електронних торгів №204258 від 12.10.2016 року з реалізації арештованого майна, а саме: споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в системі «СЕТАМ». Під час ухвалення судом вказаної постанови було встановлено наступне. ПОГ ЕВП "УСБ "ЗАКАРПАТТЯ" користувався свердловиною №2-т із 1997 по 2016 роки згідно з\~\~державним актом на право постійного користування землею від 05.05.1997 року, спеціальним дозволом на користування надрами, наданим Державною службою геології та надр України від 25.10.2004 року №3476 і технічним паспортом. Поряд з цим, згідно з повідомленням ВФСТ "КОЛОС" АПК УКРАЇНИ на запит державного виконавця (лист від 14.07.2016 року № 287/01-5) описане державним виконавцем майно, на яке накладено арешт, перебуває на балансі ПОГ ЕВП "УСБ "ЗАКАРПАТТЯ", а власником свердловини є Державний фонд надр, який видає спеціальні дозволи на користування надрами. Разом з тим, судом встановлено, та це вбачається із пояснень Фонду державного майна, згідно з відомостями в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності споруда експлуатаційної свердловини термальних вод №2-т у [ADDRESS] не обліковується, а за змістом інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, експлуатаційна свердловина №2-т перебуває у приватній власності ВФСТ "КОЛОС" АПК України. Так, зі змісту свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 жовтня 2012 року вбачається, що ВФСТ "КОЛОС" АПК України на праві приватної власності, на підставі рішення Виконавчого комітету Берегівської міської ради, належить: будівля готелю, "А", загальна площа 2 069,3 кв.м.; будівля головного корпусу, "Б", "Б", "Б2", "Б3", загальною площею 2 928,2 кв.м.; котельня "В" загальною площею 457,2 кв.м.; гараж "Г" загальною площею 140,1 кв.м.; будівля грп, "Д" загальною площею 30,9 кв.м.; убиральня, "Ж"; гараж "З" загальною площею 135,5 кв.м.; мийка (естакада), "Й" загальною площею 46,6 кв.м.; теплиця, "И" загальною площею 114,7 кв.м.; їдальня, "Л" загальною площею 1 158,9 кв.м.. Спірне майне є приналежним до майнового комплексу, який належить на праві власності третій особі ГРОМАДСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС», відтак, таке майно не могло розглядатися як окрема річ та відповідно не підлягало реалізації у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Судом враховано, що «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС» АГРОПРОМИСЛОВОГО КОМПЛЕКСУ УКРАЇНИ, яке в подальшому перейменоване в ГРОМАДСЬКУ ОРГАНІЗАЦІЮ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС» не було стороною (боржником) спірного виконавчого провадження, відтак, у державного виконавця не було підстав для опису спірного майна та продажу його на торгах. Висновки Західного апеляційного господарського суду та встановлені обставини підтверджено і в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.11.2021 року у справі № 907/83/17, якою залишено постанову Західного апеляційного господарського суду без змін. Вищенаведені обставини підтверджено і наданими суду доказами, які визнані належними та допустимими. Зокрема, в підтвердження цього, суду надано копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 жовтня 2012 року, видане Берегівською міською радою; копію витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської районної ради» від 15.10.2012 року; копію рішення виконавчого комітету Берегівської міської ради №422 від 28.09.2012 року; копію свідоцтва про право власності на комплекс будівель №52 від 26.06.2002 року, видане виконавчим комітетом Берегівської міської ради (том 1 а.с. 85-89). Крім того, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.12.2021 року підтверджено право постійного користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 8,506 га, кадастровий номер 2110200000:01:016:0174, належить позивачу ГРОМАДСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС» (том 1 а.с. 90-91). Частиною 4 статті 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При цьому, докази належності спірної свердловини боржнику у виконавчому провадженні ПІДПРИЄМСТВУ ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН ЕКСПЛУАТАЦІЙНО-ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «УЧБОВО-СПОРТНИВНА БАЗА «ЗАКАРПАТТЯ» ВСЕУКРАЇНСЬКОГО ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНОГО ТОВАРИСТВА «КОЛОС» АГРОПРОМИСЛОВОГО КОМПЛЕКСУ УКРАЇНИ, на праві власності в матеріалах справи відсутні, а відповідачами вказане не доведено та спростовано належними і допустимими доказами у даній справі. Таким чином, Договір іпотеки від 25.12.2020 року фактично укладено за правовими наслідками недійсного правочину, а саме: електронних торгів від 12.10.21016 року з реалізації арештованого майна: споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто не може створювати будь-яких правових наслідків. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами факт недійсності Договору іпотеки, тому позовна заява в цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої\~статті 37\~цього Закону,\~на підставі\~рішення Міністерства\~юстиції України,\~а також\~у разі\~визнання на\~підставі судового\~рішення недійсними\~чи скасування\~на підставі\~судового рішення\~документів,\~на підставі\~яких проведено\~державну реєстрацію\~прав,\~скасування на\~підставі судового\~рішення державної\~реєстрації прав,\~що мало\~наслідком державну\~реєстрацію зміни,\~припинення речових\~прав,\~обтяжень речових\~прав,\~відповідні права\~чи обтяження\~повертаються у\~стан,\~що існував\~до відповідної\~державної реєстрації,\~шляхом державної\~реєстрації змін\~чи набуття\~таких речових\~прав,\~обтяжень речових\~прав.\~При цьому\~дата і\~час державної\~реєстрації набуття\~речових прав,\~обтяжень речових\~прав,\~що були\~припинені у\~зв`язку з\~проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Отже, враховуючи, що судом визнано Договір іпотеки від 25.12.2020 року недійсним, рішення державного реєстратора про реєстрацію іпотеки та про реєстрацію заборони на нерухоме майно підлягає скасуванню. Тому, в частині скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, позовна заява підлягає до задоволення. Стаття 387 ЦК України\~визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою («титулом»). Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому, незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися. Таким чином, предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Таким чином, в силу суті віндикаційного позову, лише власник майна може витребувати його від незаконно володіючої цим майном особи. Згідно зі\~статтею 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, відповідно до частини першої\~статті 388 ЦК України,\~власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому, суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій\~статті 388 ЦК. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої\~статті 388 ЦК) відносяться усі випадки, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року, справа № 183/1617/16. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 жовтня 2019 року у справі 922/3537/17 вказала, що «добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень» (п. 38 постанови). Іпотека підлягає публічній реєстрації, що робить її наявність доступним для всіх третіх осіб. Функцією державної реєстрації іпотеки є оголошення належності іпотеки нерухомого майна певній особі. Через це відсутність відомостей про обтяження майна іпотекою істотно впливає на динаміку цивільних правовідносин та має враховуватися судом. Окрім вищенаведеного, судом встановлено наступне. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р., норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Так, 24 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А.. Згідно вказаного договору [PERSON] продав [PERSON] споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташовану на земельній ділянці площею 8,506 га, кадастровий номер 2110200000:01:016:0174 (том 1 а.с. 95-98). На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. було зареєстровано право власності на вказану споруду експлуатаційної свердловини за [PERSON] (том 1 а.с. 99-101). При цьому, судом встановлено, що спірне майно вибуло з володіння позивача на підставі електронних торгів, визнаних недійсними постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року у справі №907/83/17, залишеною в силі ухвалою Верховного Суду від 24.11.2021 року, тому це майно вважається таким, що вибуло від власника поза його волею та підлягає витребуванню у його останнього володільця. Крім цього, відповідачам під час відчуження спірного майна починаючи з 2020 року достеменно було відомо про наявність судових спорів у справах №807/217/17, №907/310/18, №907/83/17, №907/840/20, у зв`язку із чим відповідачі не можуть вважатися добросовісними набувачами. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що споруда експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: [ADDRESS] , була набута у власність відповідачем [PERSON] від особи, яка не мала права його відчужувати, та вибула з володіння власника не з його волі шляхом укладення договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в цій частині. Зокрема, слід витребувати із володіння [PERSON] на користь ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНЕ ТОВАРИСТВО «КОЛОС» споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: [ADDRESS] . Щодо строків позовної давності, суд констатує наступне. Статтею 256 ЦК України, визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 260 ЦК України передбачає, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255\~цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~2\~та ч.\~3\~ст.\~264\~ЦК України,\~позовна давність\~переривається у\~разі пред`явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач.\~Після переривання\~перебіг позовної\~давності починається\~заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи, що сторони по даній справі є також учасниками судових спорів у справах №807/217/17, №907/310/18, №907/83/17, №907/840/20, у яких вирішувалася юридична доля спірного майна, суд приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави для переривання строку позовної давності у даній справі, а тому строк позовної давності не пропущено. Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, те, що надані відповідачами документи не спростовують встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з підстав їх обґрунтованості та доведеності.

Outcome: approved