Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

08.11.2022\~року заявник\~звернувся до\~суду з\~зазначеною заявою.\~В обґрунтування\~ зазначає,\~що [INFO] помер\~її батько\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилась\~спадщина на\~все його\~майно. Починаючи з 2020 року вона проживала без реєстрації разом з батьком однією сім`єю, доглядала за ними, вели спільне домогосподарство, доглянула батька до смерті та здійснила його поховання. Вона є спадкоємицею першої черги за законом, її рідний брат та син померлого [PERSON] спадщину не приймав та не бажає цього робити. При зверненні до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона 04.11.2022 року отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. За таких обставин, для оформлення спадщини їй необхідно в судовому порядку встановити факт постійно проживання з померлим однією сім`єю на час відкриття спадщини. В судове засідання заявник не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Городницька селищна рада участь представника у судовому засіданні не забезпечила, подали заяву, в якій просять розгляд справи провести у відсутність представника, позов визнають. [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників судового процесу, на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. [INFO] помер батько заявника [PERSON] (а.с.7, 8, 9). 24.10.2022 року депутатом Городницької селищної ради було складено акт підтвердження проживання [PERSON] із своїм батьком [PERSON] , остання вела з ним спільне господарство та доглядала його до дня смерті (а.с.17). Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу від 04.11.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. (а.с.15). Інші особи з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не звертались (а.с.29). Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові пояснення з яких вбачається, що [PERSON] дійсно проживала без реєстрації із своїм батьком [PERSON] . У відповідності до статей 1268, 1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно до частини другої\~статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно частиною першою\~статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у частині першій\~статті 315 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга\~статті 315 ЦПК України). За змістом частини другої 315\~ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу\~ЦПК України\~встановлює вимоги до доказів - даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] проживала однією сім`єю разом з батьком [PERSON] який помер [INFO] на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення

Outcome: approved