Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернулась до суду з позовом до Територіальної громади м.Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради Київської області (далі «Відповідач»), третя особа - Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області\~ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні\~ обставини.\~ [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на підставі актового запису №2582. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді 65/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під [ADDRESS] на яку вона залишила заповіт. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом являються діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Позивач звернулась до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2086/02-31 від 05.11.2022 року її було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , оскільки нею було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Оскільки, Позивач не знала положень діючого законодавства, що регулює порядок оформлення спадщини, її не була відома процедура прийняття спадщини та строки встановлені законодавством, її пригнічений стан після смерті матері та те що 24.02.2022 року повномаштабне військове вторгнення на територію України вона не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини, посилаючись на приписи ст.1216, ст.1221, ст.1269-1270, ст.1272 ЦК України Позивач просила визначити її\~ додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в два місяці, з часу набрання рішенням суду законної сили. 17.01.2023 року в судове засідання Позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просила позов задовольнити (а.с.21). 17.01.20223 року в судове засідання представник Відповідача - Територіальної громади м.Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради Київської області та представник третьої особи Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області\~ не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.28, 30). 05.01.2023 року засобами поштового зв`язку представником відповідача на адресу суду направлено клопотання про розгляд справи без його участі на розсуд суду (а.с.33). 16.01.2023 року засобами поштового зв`язку представником третьої особи на адресу суду направлено клопотання про розгляд справи без участі представника на розсуд суду. 05.01.2023 року на виконання ухвали суду від 02.12.2022 року повідомили, що згідно книги обліку та реєстрації спадкових справ, та алфавітної книги обліку спадкових справ за період 2021 року по теперішній час, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , конторою не заводилась (а.с.31, 35) В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла мати Позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на підставі актового запису №2582 (а.с.11). Спадкоємцями першої черги за законом являються діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки, тобто Позивач [PERSON] . [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження від 28.01.1962 року, серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським гор.ЗАГС Київської області, актовий запис №117, де в графі мати зазначена [PERSON] (а.с.9). Як убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2086/02-31 від 05.11.2022 року Позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , оскільки нею було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.12). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з\~ ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону. Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved