Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Васильченку О.В. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. від 23.03.2020 у відкритті провадження в справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 24.09.2020 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 23.03.2020 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. від 15.02.2021 відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021, цивільну справу № 758/244/20 (номер провадження 2-о/758/72/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., оскільки суддю Васильченка О.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона просить суд встановити юридичний факт її сумісного постійного проживання за адресою: [ADDRESS] разом із її батьком [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Встановлення цього юридичного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріус не зміг встановити цей факт самостійно за наявними документами. Це стало підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. [INFO] у м. Києві помер батько заявниці - [PERSON] , [INFO] . На момент смерті батько постійно проживав і був зареєстрований з 07.06.1974 за адресою: [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] є квартирою на двох власників. Батьку належала на праві власності окрема ізольована та виділена в натурі частка 48/100. Цю частку він подарував заявниці на підставі договору дарування 08.12.2000. Отже батько заявниці з 08.12.2000 постійно проживав та був зареєстрований в квартирі, що була його власністю. Після смерті батька відкрилась спадщина. До спадщини входить нерухоме майно, яке розташовано на території Брусилівської селищної ради Брусилівського (раніше Коростишевського) району Житомирської області (заінтересована особа по справі). На вказане майно за свого життя батько заявниці склав заповіт, яким заповів їй належну частину будинку [ADDRESS] , що підтверджується заповітом від 28.10.2005. Інші спадкоємці відсутні. Після смерті батька в Спадковому реєстрі було заведено спадкову справу № 58031192, номер у нотаріуса № 1415/15. Як єдиний спадкоємець, заявниця звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (яка завела спадкову справу) з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте нотаріус 04.12.2019 винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, зазначивши, що заявницею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Нотаріус не змогла самостійно за наявними документами встановити факт постійного сумісного проживання заявниці разом з батьком до дня його смерті, оскільки адреса реєстрації заявниці була іншою: [ADDRESS] . Отже цей факт може бути встановлений лише судом, оскільки від цього факту залежать дії Дванадцятої київської державної нотаріальної контори по видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою судді від 14 червня 2021 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Позняк О.М. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Дванадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у 2005 році її батько [PERSON] захворів. Після цього вона переїхала до нього та почала доглядати за ним, оскільки він не міг вже самостійно доглядати за собою. Харчування та лікування батька повністю сплачувала вона, так як розмір пенсії батька був дуже маленьким. Після смерті батька вона продовжувала мешкати в квартирі за адресою [ADDRESS] . До нотаріуса вчасно не звернулась, так як вважала, що це не потрібно, бо є заповіт. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є нерідною сестрою заявниці [PERSON] . Вона знала також дуже добре батька заявниці [PERSON] . Як їй відомо, батько заявниці хворів та потребував постійного догляду, тому заявниця переїхала мешкати до нього. Заявниця доглядала батька до його смерті, похорони організовувала теж заявниця. Вислухавши заявницю та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.10.1983, [PERSON] , яка народилася [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією заповіту від 28.10.2005 серії ВСЕ 366600, посвідченого нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирської області Отрищенком О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2997, [PERSON] , [INFO] , даним заповітом скасував заповіт, посвідчений Брусилівською держнотконторою 27.10.2005 року по реєстру № 2974 і на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому 1/2 (одну другу) частину житлового будинку [ADDRESS] заповів [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації останнього є адреса: [ADDRESS] з 07.06.1974 року. Згідно з довідкою, виданою КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Кива» № 1978 від 30.09.2015, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з 07.06.1974 до дня смерті [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.10.2012 відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] помер [INFO] у місті Києві, актовий запис № 19067. Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2019 державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербина Я.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало її батьку [PERSON] , померлому [INFO] , в зв`язку з тим, що [PERSON] за Цивільним кодексом України пропустила передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини. Як вбачається з належним чином завіреної копії спадкової справи № 1415/2015 щодо померлого [PERSON] [INFO] , наданою Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори 06.10.2015 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] фактично прийняла спадщину [PERSON] , тому що мешкала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - [INFO] . Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини [PERSON] , тобто про проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті зі спадкоємцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , є показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано заявником. За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved