Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] на її утримання в розмірі 750 грн., починаючи з дня подання заяви до суду до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Позовні вимоги мотивує тим, що їй на даний час 63 роки, вона не працює та не отримує пенсію за віком, оскільки немає страхового стажу для її отримання, а після досягнення 65 років зможе отримувати лише соціальну допомогу. В такому віці знайти роботу майже неможливо, а інших джерел доходу в неї немає. Вона сама сплачує всі витрати на утримання житла та комунальні послуги, що ставить її в складне матеріальне становище. ЇЇ син [PERSON] матеріальну допомогу добровільно їй не надає, хоча має таку можливість, оскільки знаходиться на обліку Пенсійного фонду України та отримує пенсію. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Позиція відповідача: відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи на 23.11.2022, 12.12.2022, 03.01.2023, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду 02.12.2022 з відміткою «вручено особисто». Крім того, про призначення судового засідання на 12.12.2022 та 03.01.2023 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 02.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Як вбачається з довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області від 09.09.2015 №14129/02-23, [PERSON] , [INFO] , в управлінні Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі на обліку не перебуває і пенсію не отримує /а.с.3/. Відповідно до копії будинкової книги в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.8-9/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області 14 жовтня 1978 року, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.10/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч. 1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Повнолітні дочка, син зобов`язані надавати утримання батькам незалежно від власного статку. Обов`язок дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. За визначенням, наведеним у ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено ч. 4 ст. 75 СК України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати своєї матері з підстав, викладених у ст. 204 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області 14 жовтня 1978 року. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, пенсію не отримує, інших джерел доходу не має. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання матері, суд враховує те, що позивач є непрацездатною особою, не отримує пенсію за віком, оскільки в неї відсутній трудовий стаж, вона немає інших джерел доходів та ту обставину, що відповідач добровільно не надає матері матеріальну допомогу, хоча має можливість її надавати, оскільки отримує пенсію, тому на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 750,00 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved