Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

07.10.2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані із наданням їй правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просив їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав поданий ним відзив на позовну заяву, зокрема не заперечив щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, однак просив визначити їх у меншому розмірі, а саме по 1700 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які останній спроможний сплачувати. В решті вимог позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві та покласти судові витрати на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 16.01.2012 року у виконавчому комітеті Молодківської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. За час перебування в шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Батьками записані строни по даній справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.6). З`ясовано також, що шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.08.2022 року, яке 08.09.2022 року набрало законної сили. Копія вказаного рішення міститься в матеріалах справи (а.с.12-13). В ході судового розгляду перевірено, що на даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні, що також підтверджується довідкою Молодківського старостинського округу Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №341 від 26.09.2022 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.7, 8). Крім того, з даного акту вбачається, що [PERSON] проживає із неповнолітнім сином в будинку своїх батьків, власного житла та земельної ділянки немає, не працює, доходів від підсобного господарства немає, а тому не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним свого неповнолітньго сина, в зв`язку з чим зазнає матеріальних труднощів. Суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.7 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства», завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2023 року становить 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. Із урахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою неповнолітню дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, і належних та достатніх доказів його важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, в ході судового розгляду не встановлено. За вказаних\~обставин і\~з врахуванням\~того,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері\~так і\~батька,\~суд вважає,\~що відповідач\~має змогу\~надавати матеріальну\~допомогу на\~утримання свого\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~однак в меншому розмірі, ніж просить позивач,\~а саме по 2200 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд зазначає, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 07.10.2022 року. Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача попереднього розрахунку суми судових витрат від 05.10.2022 року, договору про надання правничої допомоги №022/2022 від 05.10.2022 року та квитанцій серії АЕ №0287 і №0288 від 05.10.2022 року, витрати позивача на правничу допомогу склали 1600 грн. 00 коп. (а.с.9, 10, 11). У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача\~в користь\~позивача,\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~підлягають стягненню\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу,\~а саме\~в розмірі\~880 грн. 00 коп. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved