Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

1. 28.12.2022 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КНЯЖА ЛАЙФ ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі відповідач) недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 25 281 грн, а також стягнення з [PERSON] (далі співвідповідач) 2 500 грн у відшкодування витрат за проведення автоварознавчого дослідження транспортного засобу. 2. В обґрунтування позову вказує, що відповідач не в повній мірі відшкодував майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), що відбулася з вини співвідповідача. 3. У судовому засіданні співвідповідач пред`явлений до нього позов не визнав. Представник позивача не з`явився, при цьому надіслав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову. Представник відповідача також не з`явився. У відзиві на позовну вказав про невизнання позову з тих підстав, що сторонами було узгоджено суму страхового відшкодування, яку позивач фактично отримав; стверджує, що наданий позивачем звіт про визначення розміру майнової шкоди не є доказом по справі, через порушення встановленої законом процедури проведення автотоварознавчого дослідження. Просив розглянути справу за відсутності представника та відмовити в задоволенні позову. 4. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.10.2022 в м. Чернігові відбулася ДТП, внаслідок зіткнення автомобіля марки «Mersedes-Benz E 350», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував співвідповідач, з автомобілем марки «ЗАЗ TF69YO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобіль позивача було пошкоджено, чим завдано майнової шкоди (а.с. 11-16). Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2022 (справа № 750/7017/22) співвідповідача визнано винним в порушенні вимог пункту 16.6 Правил дорожнього руху України, що стало причиною ДТП, і притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 46). 5. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина співвідповідача у вчиненні ДТП і пошкодженні належного позивачеві транспортного засобу є доведеною, що виключає необхідність її доказування в межах цієї справи. 6. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Отже, за встановленим цим Кодексом спеціальним правилом, завдана позивачу майнова шкода підлягає відшкодуванню співвідповідачем як особою, що є винною в її завданні. 7. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 79-104), на час ДТП цивільно-правова відповідальність співвідповідача була застрахована відповідачем. 24.10.2022 відповідачем було проведено огляд транспортного засобу позивача і складено акт (дефектну відомість) та ремонтну калькуляцію, якою визначено розмір страхового відшкодування в сумі 33 172 грн (а.с. 96). Позивач погодився з визначеним відповідачем розміром відшкодування і подав письмову заяву, якою підтвердив досягнення цими сторонами згоди про розмір страхового відшкодування та вільне волевиявлення при її складанні; заява містить посилання на її складення відповідно до положень статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). На виконання своїх зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виходячи із досягнутої з позивачем домовленості, 04.11.2022 відповідач виплатив позивачеві узгоджену з ним суму страхового відшкодування в розмірі 33 172 грн (а.с. 48). 8. Згідно зі статтею 36.2 Закону страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Зазначене свідчить, що відповідач, як страховик, у належний спосіб виконав наведені вище приписи Закону та досягнуту з позивачем домовленість щодо розміру і способу виплати страхового відшкодування. 9. 09.11.2022 позивач змінив раніше висловлену ним позицію і звернувся до відповідача із заявою з вимогою про доплату йому страхової суми в розмірі 25 281 грн (а.с. 47). В якості підстави цієї вимоги послався на Звіт автотоварознавчого дослідження від 09.11.2022, проведений на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , яким визначено матеріальний збиток в розмірі 58 453 грн 04 коп. (а.с. 6-14). 10. Суд констатує, що згідно з правовою доктриною venire\~contra\~factum\~proprium (заборона суперечливої поведінки), що базується на римській максимі non\~concedit\~venire\~contra\~factum\~proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої лежить принцип добросовісності, поведінкою, яка суперечить принципу добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Виходячи з цієї доктрини, якщо особа, яка має суб`єктивне право, висловила безпосередньосвою правову позицію, то в подальшому така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити; спроба особи згодом здійснити право, що суперечитиме її попередній поведінці, має призводити до припинення зазначеного права. Оскільки 09.11.2022 позивач змінив своє попереднє рішення, викладенев заяві від 02.11.2022про визнаннясуми страхового відшкодування, виходячи з правової доктрини venire contra factum proprium позивач втратив право вимагати стягнення з відповідача більшої суми страхового відшкодування та посилатися як на підставу цією вимоги на Звіт автотоварознавчого дослідження від 09.11.2022. 11. Додатково слід зазначити, що за приписом статей 34.2, 34.3 Закону право самостійного вибору експерта для визначення розміру шкоди виникає у потерпілого лише в разі неявки представника страховика у визначений строк на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Враховуючи ту обставину, що відповідач не ухилявся від направлення свого представника для огляду транспортного засобу, у позивача не було законних підстав для самостійного обрання експерта для визначення розміру завданої майнової шкоди. За таких обставин, доданий до справи Звіт автотоварознавчого дослідження вважається недопустимим доказом по справі. 12. Виходячи з мотивів і висновків, викладених у пунктах 411 цього Рішення, відсутні підстави для задоволення позову. 13.

Outcome: dismissed