Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Позивач 10 серпня 2022 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач вказує, що в період з середини жовтня 2010 року по 31.12.2011 позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану не реєстрували. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що 23.11.2011 зроблено відповідний актовий запис №1183, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 21.01.2014 відділом ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після народження дитини відносини з відповідачем погіршились, та незабаром припинились зовсім. Донька [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання від 08.08.2022, знаходиться на утриманні позивача. Неповнолітня донька [PERSON] навчається в Одеській загальноосвітній школі №118, Комп`ютерній академії «Шаг», бере індивідуальні уроки з іноземної мови, математики, фігурного катання, відвідує денні табори на канікулах, захоплюється живописом. Дитина має очну хворобу, за рекомендацією лікарів вона проходить апаратне лікування, сеанси масажу, здійснюється постійне спостереження та лабораторні дослідження. Батько дитини, відповідач [PERSON] , фізично здоровий, працездатний, є учасником і кінцевим бенефіціаром Приватного акціонерного товариства «Харчовик» код ЄДРПОУ 20925875, яке отримує щорічний дохід близько 200-300 млн. грн. Також позивач вказує, що відповідач зареєстрований як Фізична особа підприємець [PERSON] , наскільки відомо позивачу, отримує щорічний дохід понад 500 000 грн., має у власності автомобіль Mercedes-Benz GL350CDI, а також об`єкт нерухомості житловий будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 600 кв.м. Позивач зазначає, що зі слів відповідача та спільних знайомих , вона знає, що відповідач має великий дохід, однак ретельно намагається його приховати з метою уникнення стягнення аліментів на утримання дитини. Отже на думку позивача, необхідно стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що в свою чергу забезпечить більшу стабільність в утриманні доньки. На думку позивача, розмір аліментів в твердій грошовій сумі повинен бути стягнутий з відповідача у сумі 34500 гривень щомісяця. Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Приоморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~22\~серпня 2022\~року заяву\~позивача [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини вирішено задовольнити та накласти арешт на на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель GL 350 CDI, рік випуску 2014, об`єм (потужність) двигуна, см3 2987, VIN код ТЗ [NUMBER] , що належить [PERSON] , [INFO] . 13 вересня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач вказує, що дана позовна заява є необґрунтованою та недоведеною, а тому просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 15 % з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. 10 жовтня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 31 жовтня 2022 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. У судове засідання з`явився представник позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Під час судового засідання стороною відповідача позов було визнано частково у розмірі 3000,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Матір`ю дитини зазначена [PERSON] , батьком зазначено [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Позивач вказує, що орієнтовані витрати позивача щомісячно на утримання доньки складають 69000,00 грн., та зазначає перелік витрат: -індивідуальні уроки з англійської мови - 4000 грн; -індивідуальні уроки з фігурного катання - 4000 грн; -уроки з математики - 1600 грн.; -шкільне приладдя та одяг - 2000 грн.; -шкільні внески, підручники - 1200 грн.; -плата за навчання у комп`ютерній академії «Шаг» -2300 грн; -масаж шийного відділу хребта - 1500 грн.; -лікування очної хвороби в клініці «Ексімер» - 2500 грн.; -медичні обстеження, ліки - 1500 грн.; -одяг за сезоном - 3500 грн.; -канцелярські товари, в тому числі для занять з живопису- 2600 грн.; -комп`ютерна, мобільна техніка, аксесуари - 5000 грн.; -дозвілля - 1700 грн.; -продукти харчування, засоби гігієни - 10000 грн.; -уход за волоссям, послуги перукаря - 1500 грн.; -комунальні платежі - 3500 грн.; -відпустка (канікули) - 7700 грн.; -день народження - 4700 грн.; -подарунки на інші свята - 3100 грн.; -плата за договором страхування дитини - 2000 грн.; -непередбачувані витрати - 3000 грн. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами витрат на дитину у розмірі 69000,00 грн. щомісячно. Крім того, позивачем не доведено, що позивач самостійно щомісяця витрачає на дитину 34500, 00 грн. Для сплати аліментів в такому значному розмірі, необхідно перевірити матеріальне становище платника аліментів. Позивач вказує, що відповідач отримує дохід понад 500000,00 грн. як Фізична особа підприємець. Крім того, позивач вказує, що відповідач є учасником Приватного акціонерного товариства «Харчовик», яке отримує щорічний дохід близько 200-300 млн. грн. Відповідач в свою чергу зазначає, що через карантині заходи спричинені короновірусом, а також, в подальшому, через збройну агресію російської федерації, відповідач припинив здійснювати підприємницьку діяльність як Фізична особа-підприємець, а Приватне акціонерне товариство «Харчовик» несе збитки та не приносить доходу. З матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець [PERSON] припинив здійснювати підприємницьку діяльність, що підтверджується з роздруківки додатку «Дія». Відповідно до Звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2022 року ПАТ «Харчовик» від 01.07.2022 року вбачається, що за результатами фінансового результату до оподаткування у ПАТ «Харчовик» відсутній прибуток та наявний збиток за звітний період (2022 рік). З наявних в матеріалах справи Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року від 20.12.2022 року, вбачається, що починаючи з серпня 2022 року розмір доходу від діяльності підприємств де відповідач є засновником, значно зменшився (до 8000 грн.). Крім того, з наданих відповідачем руху коштів на усіх наявних банківських рахунках не підтверджується визначений позивачем рівень доходів відповідача, або будь-яких інших накопичень. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належним чином необхідність стягення та можливість сплати відповідачем заявленої суми аліментів, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] є також батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Наявність другої дитини також враховується судом при визначенні розміру аліментів. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до Довідки виданої Державним центром зайнятості виданої [PERSON] № 2526/17/03 від 23.12.2022 року вбачається, що [PERSON] є безробітнім. Виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, а також той факт що відповідач частково визнав позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), у якому, серед іншого, звертається увага, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial