Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивачка вказала, що має на праві приватної власності житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . Крім неї та членів сім`ї у будинку також зареєстрований колишній чоловік її дочки [PERSON] відповідач [PERSON] з 14 травня 1999 року по даний час. З 2016 року останній в будинку не проживає, оскільки забрав свої речі та залишив сім`ю. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2022 року шлюб між дочкою позивачки та відповідачем розірвано. У зв`язку з реєстрацією [PERSON] у будинку позивачки у неї виникають проблеми з оформленням субсидії, вона не має можливості належно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм житловим будинком. На неодноразові прохання знятися з реєстрації відповідач не реагує, тому [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS] , а також стягнути з нього судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Камінський М. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, уточнили позовні вимоги і просять їх задовольнити з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 25 квітня 2003 року. Згідно копії будинкової книги відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14 травня 1999 року. Актами про встановлення факту не проживання від 08 серпня 2022 року, 21 жовтня 2022 року встановлено, що [PERSON] , 1972 року народження, дійсно не проживає з 2016 року за адресою: с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області в будинку [PERSON] , комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач [PERSON] , колишній зять позивачки, дійсно не проживає в будинку останньої орієнтовно з 2016 року. Їм не відомо про наявність поважних причин, із-за яких відповідач не користується житловим приміщенням, власником якого є позивачка. Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , і в цьому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично в будинку не проживає і ним не користується без поважних причин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~За таких обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин не користується житлом, власником якого є позивачка, понад один рік. \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати за надання правничої допомоги в сумі 3000 гривень та 992,40 гривень судового збору.

Outcome: approved