Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

У листопаді 2022 року Миколаївський ОЦЗ звернувся до суду з таким позовом, в якому вказував, що 01 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до центру з заявою про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, в якій зазначив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ220207 від 07 лютого 2022 року відповідачу з дати звернення надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, у зв`язку з чим розпочато виплату вказаної допомоги. 11 квітня 2022 року [PERSON] звернувся до центру з заявою про припинення його реєстрації як безробітного та припинення виплати допомоги по безробіттю. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ220411 від 11 квітня 2022 року припинено реєстрацію відповідача як безробітного та припинено виплату йому допомоги по безробіттю. Проте згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22 червня 2022 року №217 встановлено, що відповідач під час перебування в центрі зайнятості в статусі зареєстрованого безробітного приховав інформацію про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а саме факт своєї трудової діяльності з 01 грудня 2021 року по 17 січня 2022 року в ТОВ «Івент» на посаді робітника, що призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю у розмірі 22 437,70 грн. Оскільки відповідач добровільно вказані кошти не повернув, а тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 22 437,70 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 01 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до центру з заявою про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, в якій зазначив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ220207 від 07 лютого 2022 року відповідачу з дати звернення надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, у зв`язку з чим розпочато виплату вказаної допомоги. 11 квітня 2022 року [PERSON] звернувся до центру з заявою про припинення його реєстрації як безробітного та припинення виплати допомоги по безробіттю. Наказом директора Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №НТ220411 від 11 квітня 2022 року припинено реєстрацію відповідача як безробітного та припинено виплату йому допомоги по безробіттю. Проте згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22 червня 2022 року №217 встановлено, що відповідач під час перебування в центрі зайнятості в статусі зареєстрованого безробітного приховав інформацію про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а саме факт своєї трудової діяльності з 01 грудня 2021 року по 17 січня 2022 року в ТОВ «Івент» на посаді робітника, що призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону (п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»). Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.п. 2 п. 4 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792 (далі - Порядок №792) в редакції, чинній на час призначення допомоги, для взяття на облік у центрі зайнятості особи, які шукають роботу, інформують про освіту, досвід роботи, зайнятість або перебування у трудових відносинах. Відповідно до п. 6 Порядку №792 кар`єрний радник вносить до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості отримані про особу, яка шукає роботу, персональні дані: прізвище, ім`я та по батькові; серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України або дані іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України або дані посвідки на постійне проживання або посвідчення біженця або особи, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист; зареєстроване місце проживання чи місце перебування; число, місяць та рік народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті громадянина України) та інші відомості, передбачені цим Порядком. На підставі цих даних формується персональна картка особи, яка шукає роботу. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінекономіки. Згідно п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, чинній на час призначення допомоги) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п. 30 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792, п.п. 2 п. 1 глави V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердженого Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06 квітня 2020 року №624 (нормативні акти в редакціях, чинних на час припинення виплати допомоги) реєстрація безробітного та виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас, згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] приховав від позивача інформацію про обставини, що впливали на умови виплати йому матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, а саме факт своєї трудової діяльності з 01 грудня 2021 року по 17 січня 2022 року в ТОВ «Івент» на посаді робітника, тобто не виконав взяті на себе обов`язки щодо надання повної та достовірної інформації, необхідної для призначення та виплати матеріального забезпечення, що призвело до безпідставного отримання відповідачем допомоги у відповідному розмірі. Розмір безпідставно отриманої допомоги згідно розрахунку допомоги по безробіттю (а.с. 17) становить 22 437,70 грн. На час розгляду справи вказані кошти відповідачем в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. В силу положень ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь Миколаївського ОЦЗ також слід стягнути 2 481 грн. судового збору.

Outcome: approved