Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 29 жовтня 2011 року, зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, України, про що зроблено актовий запис за №318, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що шлюбні відносини фактично припинені більше року. Кожен з подружжя живе своїм окремим особистим життям, спільного господарства не ведуть. За час спільного проживання у подружжя народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Подальше сумісне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою суду від 22.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, разом з тим подала заяву в якій просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про місце, час та дату судового засідання, до суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивачки, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. 29 жовтня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №318, видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Після одруження присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . За час спільного проживання у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.10.2013 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.2016 року, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Як вказує позивачка у позовній заяві з липня 2021 року відповідач проживає окремо. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2021 встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває судовий наказ №308/9277/21, виданий Ужгородським міськрайонним судом 17.09.2021 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя не проживає разом більше року. Кожен з подружжя живе своїм окремим особистим життям, спільного господарства не ведуть. За таких обставин спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Сторони не підтримують шлюбних відносин, такі фактично припинились. Отже, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід здійснити розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 992,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved