Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

21.01.2022\~до Братського\~районного суду\~Миколаївської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. 01.02.2022 ухвалою Братський районний суд Миколаївської області відкрив провадження в порядку спрощенного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 16.02.2022. 16.02.2022 Братський районний суд Миколаївської області ухвалою задовольнив заяву представника відповідача про відвід судді та передав цивільну справу до Арбузинського районного суду Миколаївської області. Ухвалою від\~28.04.2022 Арбузинський районний суд Миколаївської області відкрив провадження в цивільній справі та призначив справу до розгляду на 16.05.2022. 07.06.2022 року ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області відведено суддю Кірімову О.М. відучасті у розгляді справи.В.о. голови Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімова О.М. у відповідності до ч. 4 ст. 31 ЦПК України справу за розпорядженням головиАрбузинського районного суду Миколаївської областівід 07 червня 2022 року передала Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги мотивовані тим, що за рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року з нього стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. На сьогодні позивач є фізичною особою-підприємцем 1 групи платників єдиного податку та має річний ліміт доходу, який є нестабільним, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітків. Тому він просить суд змінити розмір та спосіб стягнення з нього аліментів. Южноукраїнський міський суд Миколаївської області ухвалою від 15 червня 2022 року матеріали цивільної справи прийняв до свого провадження та призначив судове засідання на 01 липня 2022 року, розгляд якого було відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи. Подальші судові засідання були відкладені у зв`язку з неявкою учасників справи, оголошенням повітряної тривоги. Від представниці відповідачки - адвоката Козиревич О.С. до суду надійшов відзив, в якому вона зазначила, що позивач на надав суду доказів того, що в нього змінився матеріальний стан, або будь-які інші обставини, які призвели до того, що він ставить перед судом питання про зміну способу стягнення аліментів. Звернула увагу суду на те, що станом на 31 грудня 2022 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] становить 72 703,92 грн. Просила відмовити в задоволені позовних вимог. У судове засідання 20 січня 2023 року позивач [PERSON] не з`явився, направив до суду клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні, а також просив провести розгляд справи без його участі. Від представника відповідачки до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі та без участі відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що Братський районний суд Миколаївської області своїм рішенням від 28 вересня 2016 року вирішив стягувати з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (а.с.6). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.12.2021 року [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с. 7). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] з 13.06.2022 є директором Приватного підприємства «Агрофірма «Надія». (що підтверджується матеріалами справи). Відповідно до розрахунку заборгованності зі сплати аліментів Братського відділу ДВС Вознесенського району Миколаївської області станом на 31.12.2022 переплата стновить 72 703,92 грн (що підвтержєуться матеріалами справи). Відповідно до ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількистаття 192 Сімейного Кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів») Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК Українирозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIIIчастину другустатті 182 СК Українивикладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, відповідно до ст. 192 СК України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Суд роз`янює, що позивачка може звернутися до суду з позовом про додаткові витрати на дитину, які можуть бути компенсовані лише частково, так як кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та ін інші інтереси й обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Outcome: dismissed