Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Угриновська Ю.В., 26.10.2022 звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] , у якому просить визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.05.2019 Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова Міністерства оборони України йому було видано спеціальний ордер на жилу площу в гуртожитку №256. На підставі вказаного ордеру, з 23.10.2019 він, він, як основний квартиронаймач, та його дружина [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 14.08.2019 шлюб між ними розірвано, після чого він залишився проживати за вказаною вище адресою, а відповідачка виїхала з місця реєстрації та не повідомила про нове місце проживання. 08.08.2020 він одружився з [PERSON] , у них в шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача та донька на даний час проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] добровільно залишила зареєстроване місце проживання після розірвання шлюбу з позивачем, не проживає у спірній квартирі понад 3 роки, немає поважних причин її відсутності за вказаною адресою, остання не несе жодних обов`язків по сплаті комунальних платежів, відтак згідно з вимогами ст.ст.71,72 ЖК України, наявні підстави для визнання її такою, що втратила право користування вказаною вище квартирою. Ухвалою від 03.11.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, 16.01.2023 від його представника адвоката Угриновської Ю.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить такий задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась повторно, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи повторну неявку відповідачки в судове засідання та відсутність заперечень сторони позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира [ADDRESS] , 22.05.2019 була надана для проживання, як основному квартиронаймачу, [PERSON] та його дружині [PERSON] згідно із спеціальним ордером на житлову площу №256. Вказаний ордер виданий на підставі рішення начальника КЕВ м.Львова від 26.04.2019 за клопотанням командира військової частини [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до листа від 05.10.2022 №34-вих-81723 голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, згідно даних реєстру Львівської міської територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано двоє осіб з 23.10.2019 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано 14.08.2019, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим повторно 06.09.2019 Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №25 (а.с.12). Встановлено, що позивач [PERSON] 08.08.2020 зареєстрував шлюб із [PERSON] , у шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.13 свідоцтво про шлюб, а.с.14 свідоцтво про народження). Згідно із довідкою про перевірку житлових умов комісії військової частини [NUMBER] від 11.10.2022, перевірено житлові умови військовослужбовця ВЧ [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що у квартирі проживає троє осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Основний квартиронаймач [PERSON] зареєстрований у квартирі з 23.10.2019, а його дружина та донька проживають у вказаній квартирі без реєстрації. Висновок комісії: потребує покращення житлових умов (а.с.15). Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 19.10.2022, складеного комісією у складі мешканців будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , 1994 р.н., зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , однак з вересня 2019 року не проживає за даною адресою (а.с. 16). За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 Житлового кодексу України\~встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71,72 Житлового кодексу України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 Житлового кодексу України\~строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі№ 760/13113/14-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17, від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц, від 22 грудня 2021 року у справі № 758/12823/17, від 19 січня 2022 року у справі №344/9319/19. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення їй перешкод у користуванні такою, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Щодо вирішення питання судових витрат, слід зазначити таке. Згідно із п.13 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Так як позивач [PERSON] є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серії [NUMBER] від 06.07.2015 (а.с.9), відтак він звільнений від сплати судового збору. Враховуючи наведене вище, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved