Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Калініна С.К., звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 31145 від 18.03.2021 р. про стягнення з нього на користь ТОВ «АІА Фінанс груп» заборгованість в розмірі 29900,00 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за кредитним договором № 1708779 від 13.05.2018, укладеним із ТОВ «АІА Фінанс груп». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.01.2019 р. по 03.03.2021 р. Сума заборгованості за кредитним договором складає 29900,00 грн. Зазначає, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а також позивач не підписував в будь-який спосіб вищевказаний кредитний договір з ТОВ «АІА Фінанс груп». Вважає, що виконавчий напис № 31145 від 18.03.2021 р. приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Також посилається на те, що на підставі спірного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65764999 від 10.06.2021 р. Приватний виконавець 16.06.2021 р. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи позивача, які отримує в ТОВ «Фора». За період з червня 2021 р. по березень 2022 р. з позивача утримано 13916,27 грн. Вказані кошти вважає безпідставно набутими відповідачем, а тому підлягають поверненню. За вказаних обставин позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31145 від 18.03.2021 р., виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп» заборгованості у розмірі 29900,00 грн., та стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 13916,27 грн. Ухвалою судді від 14.12.2022 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач, у встановлений судом строк, відзиву на позов не подав. Треті особи, у встановлений судом строк, пояснень щодо позову не подали. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 18.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31145, про стягнення з позивача [PERSON] 29900,00 грн. невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп» заборгованості за Договором № 1708779 від 13.05.2018 року (а.с.21). На підставі цього виконавчого напису Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження № 65764999 від 10.06.2021 р. (а.с. 20). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 визначений порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису відповідно до пунктів 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 2 вищевказаного Переліку передбачено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису на кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18). Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач був сповіщений про намір вчинення виконавчого напису, у відповідача на момент його вчинення існувало право на стягнення заборгованості, і що виконавчий напис вчинено на підставі первинних документів, які підтверджують заявлену до стягненню суму заборгованості; з наявних доказів неможливо встановити період, за який нараховані проценти. Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, що є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. від 16.06.2021 р. за виконавчим провадженням № 65764999, постановлено здійснювати відрахування у розмірі 20 відсотків з доходу [PERSON] , який він отримує від ТОВ «Фора» (а.с. 22). Відповідно до довідки про доходи та утримання ТОВ «Фора» від 11.11.2022 р., із заробітної плати [PERSON] сплачено борг згідно ВП № 65764999 ПВ [PERSON] у розмірі 13916,27 грн. за період з червня 2021 р. по березень 2022 р. (а.с. 23). Згідно зі\~статтею 1212\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення\~цієї глави\~застосовуються незалежно\~від того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13916,27 грн. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню документально\~підтверджені судові\~витрати,\~а саме:\~1984,80\~грн.\~ понесених\~позивачем на\~сплату судового\~збору, та 5500,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 253, 254, 530, 631, 1212 ЦК України,

Outcome: approved