Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-29 00:00:00

Позивач в особі представника - О.Розиграєвої звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги. Ухвалою судді від 22.06.2022 було відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно судом було направлено на адресу відповідачів копію позовної заяви з додатками з копією ухвали про відкриття провадження. Згідно ухвали судді від 09.09.2022 було подовжено строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 90 днів з 23.08.2022. Відповідачі по справі належним чином повідомлялись судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до викладеного в позовній заяві Житлово-будівельний кооператив «Житловий кооператив №3» здійснює обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачам на підставі договору купівлі-продажу від 25 квітня 2005 року належить в рівних частках квартира [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого за період з 01.07.2019 року по 01.06.2022 року, у відповідачів наявна заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг по квартирі в загальному розмірі 6 959,30 грн. На даний час заборгованість не сплачена, а тому позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 1 267,83 грн. та 3 % річних у розмірі 268,49 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартир і при домової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на те що, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачі, будучи власниками майна, зобов`язані його утримувати. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконують, внаслідок чого за період з 01.07.2019 року по 01.06.2022 року, у відповідачів наявна заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг по квартирі в загальному розмірі 6 959,30 грн.. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 1 267,83 грн. та 3 % річних у розмірі 268,49 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 6 959,30 грн., інфляційних втрат у сумі 1 267,83 грн. та 3 % річних у розмірі 268,49 грн., є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача в рахунок судових витрат судовий збір у сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved