Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним з позичальником [PERSON] померлим [INFO] , кредитним договором № б/н від 07.07.2009 в сумі 136\~752,68 грн., посилаючись на неналежне виконання за життя спадкодавцем взятих на себе зобов`язань за договором. В обґрунтування вимог зазначено, 07 липня 2009 між [PERSON] та банком укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. [INFO] позичальник [PERSON] помер, станом на дату його смерті заборгованість за кредитним договором становила 136\~752,68 грн., з яких: 5\~601,80 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13\~666,71 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 117\~484,17 грн. - пеня. Оскільки відповідачі фактично прийняли спадщину після смерті позичальника [PERSON] , про згідно копій їх паспортів, були зареєстровані за однією адресою з померлим, то зобов`язані відшкодувати кредитору вказану заборгованість, тому позивач просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду\~від 01\~квітня 2022\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито\~провадження у\~справі,\~розгляд справи\~ухвалено проводити\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін.\~За клопотанням\~представника позивача\~витребувано з\~Відділу реєстрації\~місця проживання\~громадян виконавчого\~комітету Довгинцівської\~районної в\~місті ради\~відомості щодо\~кола осіб,\~зареєстрованих станом\~на 01.07.2018\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Витребувано з\~Четвертої криворізької\~державної нотаріальної\~контори Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року витребувано з Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відомості щодо кола осіб, зареєстрованих станом на 01.07.2018 за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. Відповідачі причини неявки не повідомили, відзиву на позов не подали. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та відсутність заяви позивача про розгляд справи в заочному порядку з винесенням по справі заочного рішення, що є обов`язковою підставою для розгляду справи в заочному порядку (пункт 4 частини першої статті 280 ЦПК України), суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору № б/н від 07 липня 2009 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 21 копія анкети-зави). Позивач свої зобов`язання виконав, надавши [PERSON] кредит. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 65). Відповідно до копії спадкової справи, наданої Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 01 квітня 2022 року, спадкова справа після спадкодавця [PERSON] відкрита у зв`язку з надходженням претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 70-80 копія спадкової справи). Згідно наданого до суду розрахунку, станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.07.2009 становить 136\~752,68 грн., з яких: 5\~601,80 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13\~666,71 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 117\~484,17 грн. - пеня (а.с. 7-20 розрахунок, довідки, виписка). Згідно із статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики не припиняються, а включаються до складу спадщини, тому спірні правовідносини мають регулюватися статтями 1281,1282 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно із вимогами частин першої-третьої\~статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Частиною четвертою\~статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги. Отже, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2019 року по справі № 280/933/15-ц (провадження № 61-43460св18, яка відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У постанові Верховного Суду України 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15 зроблено висновок, що згідно зі\~статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм\~статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені\~статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Аналогічні висновки щодо застосування положень статей 1281 та 1282 ЦК України викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18). В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого\~статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами\~статті 625 цього Кодексу. Так, як на підставу вимог позивач посилається на фактичне прийняття відповідачами спадщини після смерті позичальника [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем копіями паспортів про їх реєстрацію за місцем відкриття спадщини (однією адресою з померлим). Разом з тим, на виконання ухвали суду від 17.11.2022, Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради повідомлено про склад осіб, що були зареєстровані станом на 01.07.2018 за адресою: [ADDRESS] , а саме про реєстрацію за вказаною адресою [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] станом на 15.03.2022 на території міста зареєстрованими не значаться (а.с. 62,63). Таким чином позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами в порушення вимог статей 80-81 ЦПК України, не надав до суду доказів про наявність спадкового майна після смерті позичальника [PERSON] , померлого [NUMBER] та про прийняття спадини після померлого [PERSON] відповідачами. Доводи, викладені в позовній заяві, ґрунтуються на припущеннях, оскільки до суду не було надано належних і допустимих доказів на їх підтвердження. Не містить таких підтверджень і витребувана судом копія спадкової справи та відомості про реєстрацію осіб за місцем відкриття спадщини (на думку позивача), витребувані за клопотанням позивача. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed