Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник позивача адвокат Нев`ядомський Д.В., звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 48600 доларів США, 3% річних у розмірі 217 доларів США 12 центів США; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 12405 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що в період з жовтня 2016 року по 18.09.2018 [PERSON] надала у борг [PERSON] грошові кошти у загальній сумі 48600 доларів США, які останній просив у позивача для вкладення у бізнес-проекти та зобов`язався їх повернути. Вказала, що кожного разу, коли вона надавала [PERSON] грошові кошти в борг на ведення бізнесу, останній запевняв, що бізнесові проекти працюють, скоро почнуть приносити йому прибуток та він поверне борг. Оcкільки позивач була давно знайома з [PERSON] , повністю йому довіряла, тому спочатку не взяла від нього розписок про отримання ним коштів, та не могла подумати, що [PERSON] вводить її в оману, з метою особистого збагачення. Час йшов, а грошові кошти [PERSON] не повертав, постійно розповідаючи про обставини, які заважають йому повернути кошти. [PERSON] вказала, що 25.07.2019 під час зустрічі з [PERSON] у кафе « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] , де також були присутні [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] повідомив їх, що ніяких бізнес-проектів, на розвиток яких він отримував грошові кошти, не існує. А отримані кошти він витратив на інші проекти та власні потреби. При цьому, запевнив, що борг визнає. З цього приводу [PERSON] , власноручно, без будь-якого фізичного та психологічного примусу з боку позивача та інших осіб, присутніх на зустрічі, останній написав дві боргові розписки від 25.07.2019 у яких зазначив, що зобов`язується повернути отримані від [PERSON] грошові кошти: у сумі 22100 доларів США до 31.08.2019; у сумі 26500 доларів США до 30.09.2019. Пояснила, що до осені 2020 року вона спілкувалася з [PERSON] , періодично телефонуючи йому з приводу повернення грошових коштів, однак, відповідач постійно просив зачекати та в результаті грошові кошти так і не повернув. В подальшому [PERSON] перестав відповідати на телефонні дзвінки, а потім і зовсім вимкнув свій мобільний телефон. Після чого зв`язок з [PERSON] було втрачено. Позивач вказує,\~що на\~даний час\~відповідач не\~виконав своїх\~зобов`язань і\~не повернув\~борг у\~вказаному вище\~розмірі,\~що є\~порушенням її\~законних прав\~та інтересів. Тому, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 217 доларів США 12 центів США. Вищевказане зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 31.08.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 03.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача у надісланій до суду письмовій заяві просив суд розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Повідомив, що позовні вимоги сторона позивача підтримує у повному обсязі та просить ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Також відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст.\~174,\~178 ЦПК України, та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За приписами ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~судової повістки\~є , зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто, за адресою, вказаною у позовній заяві, на яку йому надсилалися судові повістки. Іншої адреси [PERSON] суду не повідомив. Отже, відповідач у розумінні ст.ст.128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Враховується судом і рішення Конституційного\~Суду України\~від 13.12.2011\~року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, зазначає наступне. Судом встановлено, що 25.07.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] суму грошових коштів у розмірі\~22100 доларів США, яку зобов`язався повернути у строк до 31.08.2019 (а.с. 23). Також 25.07.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] суму грошових коштів у розмірі\~26500 доларів США, яку зобов`язався повернути у строк до 30.09.2019 (а.с.24). Вказані розписки свідчать про факт отримання [PERSON] від [PERSON] коштів у сумі 48600 доларів США. Частиною 1 статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На підставі статті 1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Згідно з вимогами статей 202-204\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини 1 статті 215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Розписки [PERSON] від 25.07.2019 про отримання в борг грошових коштів на суму 22100 доларів США та 26500 доларів США є документами, що підтверджують як укладення договорів, так і засвідчують отримання відповідачем від позивача грошових сум. В матеріалах справи відсутні докази того, що договори позики, які укладені між сторонами є нечинними, їх не дійсність не спростована, що сторонами здійснювалась інвестиційна (спільна) діяльність, а тому зобов`язання за даними правочинами підлягають до виконання. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували зміст боргових документів і наявність боргу за договорами позики, а також документів на підтвердження виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати боргу. Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. За змістом статті 192\~ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 524\~ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, згідно з якою грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Отже, у разі, якщо позика правомірно надана в іноземній валюті і позичальник (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 статті 533 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сума в розмірі 48600 доларів США підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк користування позикою за борговою розпискою від 25.07.2019 на суму 22100 доларів США був визначений сторонами до 31.08.2019, за борговою розпискою від 25.07.2019 на суму 22500 доларів США до 30.09.2019. Право позикодавця нараховувати передбачені законом проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики, після цього охорона прав та інтересів позивача забезпечена частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання зобов`язання. За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.11.2019 по справі № 127/15672/16, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625\~ЦК України виникає\~у кредитора\~з моменту\~порушення грошового\~зобов`язання\~до моменту\~його усунення\~і обмежується\~останніми трьома\~роками,\~які передували\~подачі такого\~позову. Даний позов подано (здано для відправки засобами поштового зв`язку) 21.07.2022. Кінцевою датою періоду, коли [PERSON] був зобов`язаний погасити борг за першою розпискою, є 31.08.2019, за другою розпискою 30.09.2019. Враховуючи викладене, позивач має право отримати 3% річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України: за розпискою від 25.07.2019 на суму 22100 доларів США - починаючи з 01.09.2019 по дату подачі позову, за розпискою від 25.07.2019 на суму 22500 доларів США починаючи з 01.10.2019 до дати подачі позову (20.07.2022 включно). Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення в цьому позові 3% річних за першою розпискою лише за 38 днів прострочення в сумі 69 доларів США 02 центи, за другою розпискою лише за 68 днів прострочення в сумі 148 доларів США 10 центів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму 3% річних в межах заявлених позовних вимог: за першою розпискою від 25.07.2019 в сумі 69 доларів 02 центи США (22100 доларів США х 3% / 365 днів х 38 днів), за другою розпискою в сумі 148 доларів США 10 центів (26500 доларів США х 3% / 365 днів х 68 днів), а всього у розмірі 217 доларів США 12 центів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 12405,00 грн., сплачену [PERSON] при поданні позову згідно з квитанцією АТ «ОТП Банк» № 2586227887 від 19.07.2022 (а.с.1).

Outcome: approved