Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він вважає себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Так як дитина народилася в період перебування відповідача [PERSON] у шлюбі з [PERSON] , то походження дитини було визначено від подружжя, тому [PERSON] був вказаний батьком дитини в атковому записі про народження. Посилається на те, що наприкінці жовтня 2015 року [PERSON] познайомився із [PERSON] та приблизно з грудня 2015 року по березень 2016 рік вони проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У березні 2016 року сімейні відносини між ними припинилися. [INFO] у [PERSON] народилась дитина [PERSON] та її мати перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Так, як дитина народилась у шлюбі, то походження дитини було визначене в порядку ст. 124 СК України, тому батьком дитини в актовому записі про народження був записаний відповідач [PERSON] . На час народження дитини, позивач із відповідачем не спілкувався. За рішенням суду від 12 серпня 2021 року шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано, 25 вересня 2021 року відповідач уклала шлюб із позивачем та змінила прізвище на [INFO] . Під час спільного проживання, позивач почав звертати увагу, що дитина дуже схожа на нього, має спільні риси обличчя з ним, риси характеру, та зовсім не похожий на колишнього чоловіка відповідача. Після 24 лютого 2022 року, а саме в кінці лютого на початку березня 2022 року відповідач, опинившись в стресовій ситуації, у зв`язку з військовими діями, розповіла позивачу, що він є батьком дитини. З лютого 2020 року колишній чоловік відповідача [PERSON] з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає, матеріальну допомогу не надає, інтересу до спілкування з дитиною не проявляє. Через малолітній вік та минування тривалого часу з дати спілкування з [PERSON] дитина не усвідомлює його як свого батька. Позивач має батьківські почуття до дитини та з самого початку спілкування з нею ставився до дитини як до свого сина. Тому, з урахуванням уточнень до позову, просить суд визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Кам`янське, Дніпропетровської області, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , про що внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , що складено Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 24 вересня 2016 року за № 1021, а саме: виключити з актового запису відомості про батька дитини [PERSON] ; записати батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Дніпродзержинська (Кам`янське), Дніпропетровської області; змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [INFO] »; змінити по батькові дитини « [PERSON] » на « [INFO] », що є підставою для видачі свідоцтва про народження дитини з відповідними змінами. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглядати справу у його відсутність та вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали суду заяву, у якій просять суд розглядати справу за їх відсутність та в задоволенні позовних вимог не заперечують. Процесуальні дії суду Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року відкрито провадження по справі. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 15 липня 2016 року знаходились у шлюбі, що вбачається зі свідоцтва про шлюбу, видане 15 липня 2016 року Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 211. [INFO] народився [PERSON] , що відповідно до свідоцтва про народження від 24 вересня 2016 року видане Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1021, згідно якого батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 25 вересня 2021 року, Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення Цивільного Кодексу України. Оцінка суду Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач у своєму позові посилається на вимоги ст.ст. 129, 134 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] батьками якого вказано: батько - [PERSON] мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1021. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" 6. Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved