Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину господарства по [ADDRESS] посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, яку вона своєчасно прийняла як спадкоємець за законом першої черги, а тому просила суд визнати за нею право власності на частину вказаного господарства. Крім того, позивач просила визнати за нею право власності як за членом колишнього колгоспного двору та визнати частково недійсним свідоцтва про право власності, частково недійсним договір довічного утримання, частково недійсним свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Новоселицької міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, однак заперечував щодо задоволення вимоги про стягнення судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів та в період з 01.07.1990-15.04.1991 років його членами були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Цей факт встановлено згідно виписки з погосподарської книги старостинського округу №1 с.Маршинці Новоселицької міської ради №1150 від 26 грудня 2018 року, а тому кожному члену належало по 1/4 частині. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину господарства, яку прийняли по 1/12 частині як спадкоємці за законом першої черги позивач дружина покійного, [PERSON] мати спадкодавця та [PERSON] донька спадкодавця, оскільки вступили в управління та володінням спадковим майном. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору. Враховуючи те, що позивач не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності, однак правомірно набула майнових прав на вищевказану частку і не втратила право на свою частку у майні колгоспного двору, однак позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належну їй частку у майні колишнього колгоспного двору, оскільки не може в період дії воєнного стану отримати правовстановлюючий документ на землю. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, підлягають задоволенню вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, частково недійсним договір довічного утримання, частково недійсним свідоцтва про право на спадщину виходячи з наступного. Рішенням Новоселицького районного суду від 20.01.2020 року встановлено, що 04.10.2000 року виконкомом Маршинецької сільської ради Новоселицького району було видано свідоцтво про право власності на вищевказане господарство, відповідно до якого право власності було визнано в цілому за [PERSON] . На підставі вищевказаного свідоцтва, вказаний житловий будинок з прилеглими спорудами був 24.10.2000 року зареєстрований в цілому Чернівецьким обласним БТІ за [PERSON] 02.11.2000 року приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області Бежан Д.С. було посвідчено договір довічного утримання, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] в цілому передала у власність [PERSON] , як набувачу житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] . Враховуючи те, що видача свідоцтва на право власності в цілому тільки на ім`я [PERSON] , як одного члена та голови колгоспного двору, а також укладання вищевказаного договору довічного утримання порушує право власності позивача, оскільки фактично за таких обставин її було позбавлено власної ј частки даного домоволодіння, як колишнього члена колгоспного двору та 1/12 частки на спадщину [PERSON] , що разом становить 1/3 частку всього господарства. Таким чином вважаю, що слід визнати частково недійсним, зокрема, на 1/3 частку свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] від 24.10.2000 року, який видано на ім`я [PERSON] , п.1 договору довічного утримання від 02.11.2000 року, в частині 1/3 частки домоволодіння, та на 1/3 частку недійним свідоцтво про право на спадщину за законом серія номер 2132 на житловий будинок по [ADDRESS] від 16.10.2018 року, виданого приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області Чайка О.М. на ім`я [PERSON] . На підставі ст.ст.120, 123, 529, 549 ЦК УРСР, суд

Outcome: approved