Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому з урахуванням поданої у судовому засіданні заяви про уточнення позовних вимог від 05.10.2022 просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.05.2021 розірвано. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається підготовкою до самостійного життя, а також не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Крім того, відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не створює умов для отримання ним освіти, таким чином створились умови, які шкодять інтересам дитини. Звертає увагу, що відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, а дитина знаходиться на її повному утриманні. Зазначені факти, на думку позивача свідчать про ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, а тому позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2022, залучено до участі у даній справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради та матеріали цивільної справи №607/11002/22, надіслано Управлінню сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, для складення та надання висновку письмового висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 12.12.2022 судом зареєстровано висновок органу опіки та піклування від 07.12.2022 № 1405 щодо доцільності позбавлення батьківських прав, надісланий Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради. Протокольною ухвалою суду від 28.12.2022 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.05.2021 у справі 607/3660/20 розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.03.2018 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Судовим наказом судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2021 у справі № 607/4025/21, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунку заборгованості із сплати аліментів проведеного страшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Ферльовською А.Ю. у ВП № 65673116 від 22.06.2022 №34553, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] станом на 01.07.2022 становить 13 665,00 грн. Відповідно до довідки № 26 від 21.07.2022 виданої Тернопільським закладом дошкільної освіти (ясла - садок) № 25 Управління освіти і науки Тернопільської міської ради за підписом директора Немировської Н.В., [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує Тернопільським заклад дошкільної освіти (ясла - садок) № 25 м. Тернополя з 09.09.2021. Його батько [PERSON] участі у житті дитини не приймає. Як вбачається з акту обстеження умов проживання кватири [ADDRESS] , виданого ОСББ «Броварна, 12», комісією в складі: членів правління [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складено акт проте, що в ході обстеження було встановлено, що в квартирі проживає двоє осіб - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Порушень санітарно - гігієнічних норм при перевірці не встановлено. У квартирі чисто, тепло, затишно, речі розкладені акуранто. Мати працює на постійному місці роботи, дохід середній. Дитина забезпечена одягом та повноцінним харчуванням, також є ігрова зона, створені умови для повноцінного сну та відпочинку. Дитина відвідує дитячий дошкільний заклад. За висновком комісії ознак неблагополуччя при відвідуванні сім`ї не виявлено. Між матір`ю і дитиною доброзичливі і теплі стосунки. Дитина забезпечена всім необхідним відповідно до віку. Органом опіки і піклування суду надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1405 від 07.12.2022. Відповідно до висновку органу опіки і піклування суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1405 від 07.12.2022, орган опіки і піклування, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що мати дитини [PERSON] , на засіданні комісії повідомила, що батько не бере участі у житті сина, не цікавиться його здоров`ям, фізичним та духовним розвитком. Також позивачем повідомлено про те, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно моніторингу єдиного державного реєстру судових рішень також встановлено, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності та встановлено що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду розглядається кримінальна справа, в якій батько дитини перебуває в статусі обвинуваченої особи. Батько дитини [PERSON] на засідання комісії не з`явився та не повідомив причину своєї відсутності, хоча був належним чином повідомлений. В матеріалах справи відсутні будь - які пояснення чи заперечення батька дитини, хоча він належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя,поважати дитину. Згідно частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Крім того, частиною другою статті 158 Сімейного кодексу України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини. Встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Суд вважає, що позивач належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідач [PERSON] не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не приймає участі в навчально-виховному процесі. За таких підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а тому позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17. Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про дитину. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 992,40 грн судового збору.

Outcome: approved