Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 26 403,67 гривень. Позовні вимоги мотивує тим,що 27.11.2021 року в Дніпровському районі м. Києва на Броварському проспекті 25, відбулась дорожньо - транспортна пригода, за участю транспортного засобу BMW марки 328 XI, д.н.з. [NUMBER] ,VIN-код [NUMBER] за кермом якого був [PERSON] , [INFO] . Не вибравши безпечної швидкості для руху та не врахувавши дорожньої обстановки ,у результаті чого ,здійснив наїзд на перешкоду у вигляді бордюрного каменю з подальшим виїздом на зелену зону , що призвело до пошкодження транспортного засобу і порушення п.2.3б, п.12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року у справі 755/20982/21 (3/755/10522/21) водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенні передбаченого ст. 122,124 КУпАП України. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем не було отримано документів, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , 27 листопада 2021 року о 23 годині 16 хвилин керуючи транспортним засобом BMW марки 328 XI, д.н.з. [NUMBER] ,VIN-код [NUMBER] по Броварському проспекту 25 не вибрав безпечної швидкості для руху та не врахував дорожньої обстановки, у результаті чого, здійснив наїзд на перешкоду у вигляді бордюрного каменю з подальшим виїздом на зелену зону, що призвело до пошкодження транспортного засобу і порушення п.2.3б, п.12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суд м. Києва від 28 грудня 2021 по справі 755/20982/21 визнано [PERSON] винним у вчинені адміністративних порушень, передбачених ст. 124,122-4 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення, із застосуванням ч.2 ст. 36 КупАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до довідки КП УЗН Дніпровського району від 11 січня 2022 року № 077/230-3 вартість пошкоджених кущів та дерев, які обліковуються на балансі підприємства внаслідок ДТП становить 26 403,67 гривень. На адресу відповідача було надіслано вимогу від 14.01.2022 року №077/230-75 про сплату нанесених збитків, яка залишилась без належного реагування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п.4 Постанови пленуму ВССУ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно до п.5 Постанови ,відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). За положеннями ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ст. 13 ЦПК України. Доказами, розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є винною особою у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, що трапилась 27 листопада 2021 року, яка потягла за собою заподіяння шкоди позивачу на суму 26 403,67 гривень, що підтверджується довідкою та фотокопіями наданими позивачем. Будь-яких спростувань або доказів відповідачем надано не було. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,а відтак, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2481,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved