Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

06.12.2022 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18лютого 2017 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 18 лютого 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Україна, зроблено відповідний актовий запис за №99. Далі в позові зазначила, що від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З позову слідує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам. Спору щодо поділу майна не має. В результаті позивач прийшла до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для них побудувати нове сімейне життя. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 18.02.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Україна, актовий запис за №99. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні її позовних вимог, вказала відомості щодо прізвища, яке вона бажає залишити після розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, надав заяву в якій прохав проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянки України № [NUMBER] виданого органом 2314, виданого 10.05.2017 року, позивач [PERSON] народилась [INFO] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним витягом з демографічного реєстру (а.с.9). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Оріхівським РС УДМС України в Запорізькій області від 21.12.2013 року гр. [PERSON] народився [INFO] в м. Оріхів Запорізької області, має зареєстроване місце поживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10,18). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.02.2017 року, гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 18 лютого 2017 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 99. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 7). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, Україна від 06.09.2017 року, актовий запис № 915 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично мешкають за різними адресами. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Як позивач, так і відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювали, відповідач фактично їх визнав, тому у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідач фактично визнав позовні вимоги в повному обсязі, обставини щодо припинення шлюбних відносин та викладені у позові підстави для розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем 05 січня 2023 була надана заява, в якій вона просить після розірвання шлюбу залишити їй для подальшого іменування прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позові позивач питання щодо стягнення на її користь судових витрат не порушувала. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Outcome: approved