Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі частини усіх видів його заробітку та до досягнення нею 23 років, починаючи з вересня 2021 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між батьками позивача було укладено шлюб, який було розірвано 14.11.2001. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року у справі №760/25999/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду - 16.09.2019 і до закінчення нею навчання - 30.06.2021, але не більше, ніж до 23-х років. Вказує, що вона продовжує навчання за освітнім рівнем «Магістр» на денній формі навчання Факультету економіки та бізнес - адміністрування Національного авіаційного університету та перебуває на утриманні своєї матері. Вказує, що доходу, який отримує її мати, не вистачає для задоволення потреб позивача. В той же час, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, хоча має щомісячний дохід, знаходиться у працездатному віці, а тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи вищенаведене просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 26.01.2022 в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 14.11.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, серія [NUMBER] , актовий запис №881. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, серія [NUMBER] , актовий запис №1072. З довідки № 530 від 15.09.2021 вбачається, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання Факультету економіки та бізнес - адміністрування Національного авіаційного університету. Термін навчання до 31.12.2022. Вбачається, що [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка не може повністю забезпечити належне утримання доньки. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене вище, передбачені законом обставини, а також те, що позивач закінчила навчання, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду - 23.11.2021 і до закінчення нею навчання - 31.12.2022. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial