Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкування з дитиною та встановлення способів участі у спілкуванні та її вихованні. В обґрунтування позову вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . У 2018 році рішенням суду шлюб був розірваний, а в 2019 році рішенням суду стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина. Відповідач переїхала з сином в інше місце проживання. Разом з тим, позивач систематично відвідував сина, надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, і має намір це робити в подальшому. Вказує, що в кінці минулого року відповідач без будь-яких пояснень відмовилась від грошей, та відмовила у спілкуванні з дитиною. На неодноразові прохання позивача дозволити приймати участь у вихованні сина та надати змогу вільно спілкуватися з ним, відповідач відповіла відмовою. Таким чином позивач позбавлений можливості спілкування з сином, не має змоги приймати участь у його вихованні. За таких обставин просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною та участі у його вихованні, встановити такі способи його участі: систематичні побачення батька з сином не менше двох днів на тиждень; спільний із сином відпочинок за обраним позивачем місцем (в суботу чи неділю, а також в святковий день з 10.00 до 18.00); проживання сина за місцем реєстрації позивача не менше одного місяця на рік. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. 13.11.2019 року за вх. № до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод щодо його участі у вихованні сина, не чинити перешкод на необмежене спілкування з сином по телефону, а також, по мірі інтелектуального розвитку дитини та здобуттям ним навиків, необхідних для спілкування, засобами електронного зв`язку. Визначити на шкільний період до досягнення сином 14-річного віку наступні часи його побачень з сином: - за місцем проживання матері: у середу першого тижня кожного місяця з 14.00 годин до 18.00 годин; - за місцем проживання позивача: у суботу четвертого тижня кожного місяця з 10.00 годин до 18.00 годин; - за місцем проживання позивача: спільний із сином відпочинок щорічно під час літніх канікул протягом одного місяця; - за місцем проживання позивача: щорічно під час осінніх, зимових та весняних канікул - кожну їх першу частину; - у день народження сина побачення з ним за місцем проживання матері з 16- 00 годин до 18.00 годин; - у день народження позивача побачення з сином за місцем проживання позивача із 14.00 год. до 18-00 годин. 18.08.2020 року за вх. № 18461 до суду від представника відповідача адвоката Платонової М. А. надійшов відзив на позов, в якому остання просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема вказала, що на всі вимоги та прохання надати дитину жодного разу відповідач позивачу не відмовляла, тому позовна вимога про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною необґрунтована та задоволенню не підлягає. Проте вважає, що порядок спілкування з дитиною, який просить встановити позивач буде порушувати інтереси та звички дитини, та пропонує наступний порядок спілкування позивача з сином: -побачення перша та четверта субота або неділя місяця з 09.00 до 19.00 години без присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання; -проведення спільного із дитиною відпочинку під час літнього періоду (червень-серпень) строком не більше чотирнадцяти календарних днів щороку з урахуванням особливостей такого відпочинку, стану здоров`я дитини, та за домовленістю між батьками дитини. У визначені дні спілкування батька і сина, дозволити відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я. 29.09.2020 року за вх. № 21919 до суду надійшли заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в якіх представник відповідача заперечила проти доводів викладених позивачем у заяві про уточнення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41). Ухвалою суду від 23.11.2020 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судових засіданнях під час розгляду справи по суті позивач позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримав, просив задовольнити. Відповідач та її представник позов не визнали, просила відмовити у його задоволенні. Зокрема представник відповідача вказала, що [PERSON] не чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаної позовної вимоги. Дитина спілкується з батьком по телефону. З заявленим позивачем порядком спілкування з сином відповідач не погоджується, але згодна з порядком, який викладений у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи підтримала висновок управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького щодо встановленого порядку спілкування позивача з сином. Пояснила, що батьки запрошувалися на засідання комісії, але не з`явились. Умови проживання у батька добрі, про що складений відповідний акт. У судове засідання 24.01.2023 року позивач подав заяву, з якої вбачається, що останній позов підтримує, просить його задовольнити, розглянути справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання 24.01.2023 року подала клопотання про розгляд справи без участі відповідача та її представника, просила у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною відмовити, позовну вимогу про визначення способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною задовольнити встановивши порядок викладений стороною відповідача у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи у судове засідання 24.01.2023 року подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала висновок органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 24.01.2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши учасників справи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 30.07.2013 року, актовий запис № 1344 (том І а.с.6). Шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7-9). З позивача на корись відповідача на утримання дитини стягуються аліменти в примусовому порядку (том І а.с. 10-13). Дитина проживає разом зі своєю матір`ю, відповідачем по справі [PERSON] . Згідно довідки від 27.05.2019 року за № 108, виданої ДНЗ № 73 «Червона квіточка», [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує ДНЗ № 73 «Червона квіточка» з 01.08.2015 року по теперішній час. За цей час ні вихователі, ні адміністрація закладу тата дитини в садочку не бачили. Вихованням хлопчика займається мама та її батьки (том І а.с. 139). Відповідно характеристики на [PERSON] , [INFO] учня 1-Г класу НВК СЗНЗ І-ІІІ ступенів № 26- ДНЗ-ДЮЦ «Зорецвіт» Кіровоградської міської ради, підписаної в.о. директора та класним керівником, [PERSON] навчається в 1-Г класі протягом 2019-2020 н.р. Дитину до школи проводить і забирають мати або бабуся. Мати віддає належне навчанню та вихованню сина, спілкується з педагогами, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] контакту зі школою, де навчається дитина не підтримує, із вчителями не спілкується. Особисто мала розмову із батьком один єдиний раз. В шкільному житті участі не бере (том І а.с. 140). Судом також встановлено, що позивач характеризується виключно позитивно (том І а.с.113), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (том І а.с.114,115), регулярно сплачує аліменти на утримання сина, заборгованість по аліментам відсутня (том І а.с. 39). Позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,80 кв.м., житловою 19,5 кв.м., що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.11.2008 року серії [NUMBER] (том І а.с. 105). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницький від 03.09.2019 року № 4325/49-0514 визначений порядок участі у вихованні та спілкуванні гр. [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , а саме: кожної першої суботи щомісяця з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання дитини та кожної третьої суботи щомісяця з 10.00 год. до 12.00 год. неділі за місцем проживання батька дитини (том І а.с.179). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює у дитячому садку м. Кропивницького № 73 « Червона квіточка» пояснила, що дитина систематично відвідувала садок з 2014 року по 2018 рік. У 2014-2015 року зі слів дитини батько спілкувався з ним. Потім дитину весь час забирала бабуся, рідше дідусь, мама постійно приводила дитину та забирала. Батько дитини не приходив до дитсадка. На власну думку, знаючи відповідача, вважає, що мати не перешкоджає батьку спілкуванню з дитиною. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює вихователем у КЗ «СЗ № 1» в м. Кропивницькому, пояснила, що вона має дружні відносини з відповідачем, спілкуються з дитинства. Відповідач не перешкоджає батьку спілкуватися з сином. Дитина постійно розвивається, ходить на заняття, тому бувають випадки перешкод спілкування дитини з батьком, з причин перебування [PERSON] на заняттях. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка перебуває у дружніх відносинах з відповідачем та проживає по сусідству, пояснила, що за період близько п`яти років один раз бачила батька [PERSON] , який спілкувався з дитиною приблизно п`ять хвилин, бачила це особисто. Мати не забороняє позивачу спілкуватися з дитиною, але на її думку, позивач не хоче спілкуватися з дитиною. Відповідно до положень ч.1 ст. 3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. У відповідності до ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з сином. Згідно з ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Оскільки позивач є батьком дитини, то мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні батьком своїх прав щодо виховання сина. Позивач характеризується з позитивної сторони, будь-яких обмежень у спілкуванні позивача з дитиною судом не встановлено і тому суд вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні сина може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього. У відзиві на позовну заяву відповідач запропонувала свій варіант порядку спілкування з дитиною, але про те, що вона перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином, заперечила. Позивач, стверджує, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином, проте не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної позовної вимоги, крім цього, під час судового розгляду, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення свідків, судом встановлено відсутність перешкод з боку відповідача щодо спілкування батька з сином. Таким чином, суд вважає, що позивач не позбавлений можливості безперешкодно спілкуватися з сином і тому позовна вимога про усунення перешкод у спілкування з дитиною, а саме: зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод щодо участі батька у вихованні сина, не чинити перешкод на необмежене спілкування з сином по телефону, а також, по мірі інтелектуального розвитку дитини та здобуттям ним навиків, необхідних для спілкування, засобами електронного зв`язку, задоволенню не підлягає, через недоведеність. Враховуючи задоволення інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своєю дитиною та право на її виховання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи передусім інтереси дитини, висновок органу опіки та піклування, уточнені позовні вимоги позивача, запропонований відповідачем порядок участі у спілкуванні та вихованні дитини, суд вважає, що позовна вимога щодо способу участі у спілкуванні та вихованні дитини підлягають задоволенню частково, встановивши наступний порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином, на період до досягнення дитиною 14 років: - перша та третя субота щомісяця з 09.00 до 19.00 години без присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання (дозволити відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних закладів); - проведення спільного із дитиною відпочинку під час літнього періоду (червень-серпень) строком не більше чотирнадцяти календарних днів щороку, з обговоренням та домовленістю між батьками особливостей такого відпочинку, з урахуванням стану здоров`я дитини; - за місцем проживання батька, щорічно під час осінніх, зимових та весняних канікул - кожну їх першу частину; - у день народження дитини ([INFO]) за місцем проживання матері з 16-00 годин до 18.00 години. У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Outcome: partial