Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою, у якій просять: - оголосити їх усиновлювачами дітей: [PERSON] , яка народилася [INFO] , [PERSON] , який народився [INFO] , [PERSON] , яка народилась [INFO] ; - записати їх батьками усиновлених дітей в актових записах про народження дітей; - змінити прізвища та по батькові дітей [PERSON] та [PERSON] / [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] / [PERSON] в актових записах про народження дітей. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11.11.1989 р. та мають спільного сина - [PERSON] , 1990 р.н. Вони є батьками-вихователями дитячого будинку сімейного типу, до якого у березні 2022 р. були влаштовані діти, яких вони просять усиновити. Батьки дітей позбавлені батьківських прав щодо них, дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. У них з`явились почуття любові до цих дітей, діти називають їх татом та мамою. Вони створили належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, на виконання частини другої статті 312 Цивільного процесуального кодексу України надав висновок від 16.12.2022 р. про доцільність усиновлення малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] громадянами України [PERSON] та [PERSON] (далі - Висновок від 16.12.2022 р.), у якому вказав, що таке усиновлення є доцільним та відповідає інтересам дітей. Розглядаючи заяву, Суд виходить з наступного. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. [PERSON] народилася [INFO] у с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області (актовий запис № 09 від 27.08.2014 р. складений Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Хмельницький), її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.03.2022 р. [PERSON] народився [INFO] у с. Старий Солотвин Бердичівського району Житомирської області (актовий запис № 68 від 22.07.2015 р. складений Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Хмельницький), його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.03.2022 р. [PERSON] народилась [INFO] у с. Старий Солотвин Бердичівського району Житомирської області (актовий запис № 33 від 09.06.2017 р. складений Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Хмельницький), її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.03.2022 р. Таким чином [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновленими. Статтею 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) [PERSON] та [PERSON] бути усиновлювачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому Судом встановлено, що, зокрема, [PERSON] та [PERSON] є подружжям, мають постійне місце проживання, де створено дитячий будинок сімейного типу та є належні умови для проживання дітей, діти, яких вони бажають усиновити, проживають з ними з березня 2022 р., вони мають регулярний дохід (пенсію та заробітну плату), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб від 11.11.1989 р., актом обстеження умов проживання від 23.09.2022 р., рішеннями Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 08.10.2020 р. № 248 та від 23.11.2020 р. № 295, договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.09.2020 р., довідкою про доходи від 17.08.2022 р. Головного управління Пенсійного фонду України та відомостями від 18.08.2022 р. з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загального обов`язкового державного соціального страхування, Висновком від 16.12.2022 р. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується його паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 13.10.2001 р., [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується її паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 28.09.2001 р., тобто вони не молодше двадцяти одного року та старші за дітей, яких вони бажають усиновити, більше як на п`ятнадцять років, мають громадянство України. [PERSON] та [PERSON] за станом здоров`я можуть бути усиновлювачами, що підтверджується виписками із постанов лікарсько-консультативної комісії № 5 та 6 від 17.08.2022 р. [PERSON] станом на 15.08.2022 р., а [PERSON] - станом на 12.08.2022 р. засудженими не були, у розшуку не перебували, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", про що зазначено у висновку від 29.08.2022 р. міської служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про можливість бути усиновлювачами [PERSON] та [PERSON] . За висновком від 29.08.2022 р. міської служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про можливість бути усиновлювачами [PERSON] та [PERSON] останні можуть бути усиновлювачами. Таким чином [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частин першої та п`ятої статті 217, пункту 4 частини першої статті 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. [PERSON] та [PERSON] , які, як було встановлено раніше, є батьками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.01.2022 р. у справі № 274/4537/21, яке набрало законної сили, позбавлені батьківських прав відносно цих дітей. Таким чином, згода батьків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на усиновлення останніх не потрібна. Частинами першою статті 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] висловили своє бажання бути усиновленими [PERSON] та [PERSON] , про що складено протокол бесіди від 23.08.2022 р., що підтверджується Висновком від 16.12.2022 р. Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Як вказувалось вище, Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, на виконання частини другої статті 312 Цивільного процесуального кодексу України надав Висновок від 16.12.2022 р., у якому зазначив, що вважає усиновлення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому їхня заява в частині оголошення їх усиновлювачем цих дітей підлягає задоволенню. Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно частин першої та четвертої статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву [PERSON] та [PERSON] в частині запису їх у Книзі реєстрації народжень батьками дітей та зміни прізвища та по батькові дітей.

Outcome: approved