Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

У січні 2022 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з даним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.03.2020 року о 10.05 год. в м. Києві по бул. Л.Українки, 10 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобіві "Мерседес" державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Санг Йонг» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент ДПТ відповідач не мав чинного договору обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 27.05.2020 року [PERSON] було визнанно винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124. ст. 130 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № 205781154). 22.10.2020 року МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі в розмірі 16341,03 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1300 грн. У зв`язку з чим, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди, на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 21.02.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками відповідачу направлено рекомендованим листом, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2020 року о 10.05 год., [PERSON] керував транспортним засобом "Мерседес" державний номер [NUMBER] в м. Києві по бул. Л.Українки, 10 в стані алкогольного сп`яніння, був неуважний, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем "Санг Йонг", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим потерпілий звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з відповідно заявою. Згідно матеріалів справи, позивачем було здійснено виплату [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 16341,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.10.2020 року № 2543526 та 1300,00 грн. за оплату послуг аварійного комісара, що підтверджується платіж6ним дорученням № 2542782 від 06.10.2020 року. Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно з п. 41.1. а) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved