Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

11 травня 2022 року [PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 лютого 2002 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №08. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З січня 2018 року шлюбно-сімейні відносини припинили, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.05.2022 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] , проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК\~України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.280 ЦПК України та враховуючи, що позивач не має наміру вирішити спір з відповідачем шляхом мирного врегулювання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] 09 лютого 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №08. Цей факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 06 квітня 2022 року Кременчуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що з січня 2018 року сторони не підтримують шлюбні відносини з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов`язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112\~СК України,\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, після розірвання шлюбу [PERSON] має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, оскільки позов задоволено, то необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved