Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що він народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Він досяг повноліття [INFO] та з 30.09.2022 року навчається в Інженерному навчально-науковому інституті ім.. Ю.М. Потебні Запорізького національного університету за спеціальністю мікро-та наносистемна техніка. Період навчання з 30.09.2022 року по 20.06.2025 року. Він зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності. Разом з ним проживає його мати [PERSON] , на утриманні якої він перебуває. Батько [PERSON] не допомагає йому матеріально. Крім того, він має незадовільний стан здлоровя, тому просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини до припинення його навчання. Ухвалою суду від 20.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов суду не надав та своїм правом не скористався. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Пономаренко О.О. у судовому за сіданні підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені у позовні заяві. Третя особа [PERSON] просила задовольнити позов, оскільки вона одна утримує сина, який до того ж тяжко хворіє. У подальшому позивач та представник позивача-адвокат Пономаренко О.О. до суду не з`явилися, адвокат надав письмову заяву про подальший розгляд справи у його та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений, шляхом направлення повісток за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] . Доказів вручення йому повісток, суду не направлено. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено,що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , \~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження [NUMBER] (а.с.6). З витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с 30,36). Мати, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 32). [PERSON] навчається в Інженерному навчально-науковому інституті ім. Ю.М. Потебні Запорізького національного університету за спеціальністю мікро-та наносистемна техніка. Період навчання з 30.09.2022 року по 20.06.2025 року ( а.с.9). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст.\~182\~СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено п. 20\~постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] , у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки навчається на денному відділенні, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які можуть таку матеріальну допомогу надавати. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про стягнення аліментів у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки у відповідності до вимог ст. 201 СК України, положення ст. 183 СК України щодо мінімального та максимального розміру аліментів на обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей не розповсюджується. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2020 року встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, що відповідно до ст.. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає тому, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору. Згідно зі ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial