Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.10.2018 ПрАТ АСК «Скарбниця» уклала договір страхування транспортних засобів за Полісом № АМ/4834795. Страхувальником за договором виступає [PERSON] , об`єкт страхування - автомобіль марки «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] 01.09.2019 о 18 год 45 хв в с. Терновиця на автодорозі до озера (кар`єр) Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки "HYUNDAI Ропу" д.н.з. [NUMBER] здійснила зіткнення з транспортним засобом марки "ВАЗ 21110", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Даний факт підтверджується постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/4512/19 від 10.10.2019. 25.10.2019 [PERSON] , звернулася до ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ АСК «Скарбниця» розглянувши цей випадок, кваліфікувала його як страховий. На основі страхового акту № 326/цв/19 ПрАТ АСК «Скарбниця» виплатила страхове відшкодування у розмірі 10 308,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4389 від 29.10.2019. 22.11.2019 відповідачу була надіслана претензія про відшкодування шкоди, проте ніякого реагування, в тому числі сплати боргу, відповідачем здійснено не було. Просить суд, позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивача ПрАТ АСК «Скарбниця» суму страхового відшкодування в розмірі 5 154,40 грн., суму сплаченого судового збору 2481,00 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 3 200,00 грн. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.09.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача Ткачук Т.А., в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про проведення судового розгляду справи без представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч їй направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. Згідно з даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт вручено особисто відповідачу 13.12.2022. Про причини своєї неявки суду не повідомила. Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву. Відповідно до правил ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розгляд справи проводити заочно за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів, згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Оскільки у судове засідання 29.12.2022 не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5\~ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступних обставин справи та норм чинного законодавства. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 12,13,77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що 06.10.2018 ПрАТ АСК «Скарбниця» укладено договір страхування транспортних засобів Полісом № АМ/4834795. Страхувальником за договором виступає [PERSON] , об`єкт страхування - автомобіль марки «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] . 10.10.2019 постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі №944/4512/19 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. в дохід держави. Як убачається із зазначеної постанови суду, що [PERSON] 01 вересня 2019 року о 18 год 45 хв в с. Терновиця на автодорозі до озера (кар`єр) Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки "HYUNDAI Pony" д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної дистанції, на швидкості руху здійснила зіткнення з транспортним засобом марки "ВАЗ 21110", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказаними діями [PERSON] порушила п.п. 13.1, 12.3 ПДР України. Згідно з ч.ч.4, 5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, суд приходить до переконання, що представником позивача доведено належними та допустимими доказами факт пошкодження транспортного засобу марки "ВАЗ 21110", д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу марки "HYUNDAI Pony" д.н.з. [NUMBER] з вини відповідача. 25.10.2019 із заявою про виплату страхового відшкодування до позивача ПрАТ АСК\~«Скарбниця» звернулася потерпіла у вищевказаній ДТП [PERSON] . Відповідно до звіту виконаного ФОП [PERSON] №ФД-0000247\~від 10.09.2019\~про оцінку\~вартості відновлювального\~ремонту з\~урахуванням зносу\~пошкодженого колісного\~транспортного засобу\~марки "ВАЗ\~21110"\~д.н.з.\~ [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу становить 13570,56 грн (включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини). На підставі\~страхового акту (аварійний сертифікат)\~№326/цв/19 від 29.10.2019,\~ позивач\~ПрАТ АСК\~«Скарбниця» \~ урахуванням\~ розрахунку страхового відшкодування виплатила [PERSON] \~страхове відшкодування\~в розмірі\~10\~308,80 грн., що підтверджується\~ платіжним дорученням №4389 від 29.10.2019. 22.11.2019 позивач ПрАТ АСК «Скарбниця» скерувало на адресу відповідача [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в розмірі 5154,40 грн, однак така відповідачем не була виконана, що й вбачається із заяви поданої відповідачем. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~Із ст.1187 ЦК України вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР від 07.03.1993 передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Із статті 8 Закону України "Про страхування" вбачається, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. \~Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із пунктом 38-1.1. статті 38-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту) , то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з\~ч.1\~\~ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом \~Верховний Суд України в ухвалі від 27.10.2010 року по справі № 6-30038св09, посилається на вищезазначені статті ЦК України, а також на п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищевикладене, враховуючи те,\~що позивач\~здійснив страхове\~відшкодування потерпілій\~ [PERSON] \~в розмірі\~10308,8\~грн.\~за шкоду\~заподіяну відповідачем\~ [PERSON] ,\~суд дійшов\~висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід задовольнити в повному обсязі та з відповідача слід стягнути 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування на користь потерпілого, що становить 5154,40 грн. Вирішуючи вимогу щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 3200,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 01.02.2020; акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.08.2022, платіжне доручення на суму 3200 грн. Як стверджується матеріалами справи, в порядку надання позивачу професійної правничої допомоги адвокат здійснював підготовку позову та виготовлення копій документів, які до нього додаються та супроводження справи під час судового розгляду. Натомість, відповідачем не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат, що унеможливлює вирішення судом питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки (ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності) суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, з власної ініціативи. Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №454/3919/18 (провадження № 61-13848св21). За вищенаведених обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 3200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved