Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/20234/21 за позовом [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування, у задоволенні якого рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2022 відмовлено. 09.01.2023 до суду надійшла заява представника відповідача Моторного транспортного (страхового) бюро України - Проц А.В. про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить суд: стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Моторного транспортного (страхового) бюро України (код ЄДРПОУ: 21647131) витрати на правову допомогу у розмірі 2 000, 00 грн. Обґрунтовуючи подану заяву представник відповідача посилається на те, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва знаходиться справа № 755/20234/21 за позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України та було відмовлено у задоволенні позову. Відповідно до п. І ч. З ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 134 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно п. 8 ч. З ст. 178 ЦПК України МТСБУ очікує понести судові витрати - витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.. 12.10.2021 між Моторним (транспортним) страховим бюро України та адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» був укладений Договір про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021. На виконання умов Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 - між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» була укладена Додаткова угода на ведення справи за позовом до МТСБУ. Крім того, відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 719 до Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року, вартість правової допомоги становить 2 000,00 грн., які сплачуються після підписання Акту виконаних робіт. У відповідності до умов Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» в особі адвоката Проца Андрія Володимировича здійснено представництво інтересів Моторного (транспортного) страхового бюро України у справі № 755/20234/21 у Дніпровському районному суді міста Києва, зокрема, але не виключно, подано відзив на позовну заяву по справі 755/20234/21, тощо. Таким чином, визначаючи, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначені п. 1 Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року у вигляді фіксованої суми, що не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу повністю узгоджується з нормами ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 2 000,00 грн., які відповідач сплатить на виконання Додаткової угоди № 719 до Договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року, оскільки викладена в додатковій угоді № 719 до договору №4.1/12-10/2021 домовленість містить відкладальну обставину щодо проведення оплати послуг адвоката, - оплачується після підписання акту виконаних робіт, тобто після повернення справи до МТСБУ. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, доходить наступного. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2022 у задоволенні позову [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу відмовлено. За правилом п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У відзиві на позовну заяву представником відповідача було заявлено про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат у розмірі 2 000,00 грн., понесених у зв`язку із вивченням та аналізом позовної заяви, підготовки правової позиції по справі, подання відзиву на позовну заяву, участі адвоката у судовому процесі, у разі необхідності подання апеляційної та касаційної скарг, втім питання розподілу судових витрат не було вирішено судовим рішенням, з огляду на що, суд у порядку ч.3 ст. 270 ЦПК України вважає за можливе ухвалити додаткове рішення у справі. При цьому, стороною відповідача виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, убачається, що 12.10.2021 між Моторним (транспортним) страховим бюро України (замовник) в особі Генерального директора Шевченка Володимира Івановича та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» в особі Голови Проц Андрія Вікторовича (виконавець), було укладено Договір № 4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права, за яким замовник доручає, а виконавець за винагороду приймає на себе зобов`язання надавати послуги у сфері права. 17.12.2021 між Моторним (транспортним) страховим бюро України (замовник) та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» в особі Голови Проц Андрія Вікторовича (виконавець) було укладено додаткову угоду № 719 до Договору про надання послуг в сфері права № 4.1./12-10/2021 від 12.10.2021 (далі Угода), за якою у відповідності до п. 1 Угоди, відповідно до умов Договору, замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника наступних справ, зокрема, але не виключно: № справи: 777/21 (61344), ПІБ позивача: [PERSON] , статус МТСБУ: відповідач, сума позову: 48630,62 грн., вартість послуг: 2000, 00 грн. 28.12.2021 між Моторним (транспортним) страховим бюро України (замовник) та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» в особі Голови Проц Андрія Вікторовича (виконавець) було укладено додаткову угоду до Договору про надання послуг в сфері права № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 Згідно п. 2. Додаткової угоди № 719 від 17.12.2021, сторони узгодили, що оплата послуг виконавця в розмірі, який вказаний в пункті 1.1 цієї угоди, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця протягом п`яти днів з дати підписання сторонами акту про виконані роботи. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). Вказані висновки викладені у Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, вказана позиція сформована у постановах Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене, з огляду на долучений стороною обсяг доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомога, за відсутності будь-яких заперечень з боку позивача, суд доходить висновку про обґрунтованість таких вимог відповідача та стягнення з позивача, [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Судом враховується, що позивачем відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що передбачено ч. 6 ст.137 ЦПК України, не заявлено.

Outcome: approved