Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 серпня 2017 року між ними було укладено шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають. Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, ведення спільного господарства; вони проживають окремо вже тривалий час та не підтримують між собою зв`язків, збереження шлюбу є безперспективним. Припинити шлюб через органи ДРАЦС не представляється можливим у зв`язку з відсутністю чоловіка на території України, а тому просить розірвати шлюб у судовому порядку. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу без надання часу для примирення, оскільки близько трьох років подружжя разом не проживає, стосунків не підтримує, не спілкується, спільних інтересів не має, в зв`язку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Просить залишити позивачці її чинне прізвище та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач з огляду на відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) чи місце роботи на території України був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України від 05.01.2023р. (ч.11 ст.128\~ЦПК України),але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди представника позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 21 серпня 2017 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом №2336. Від даного шлюбу подружжя спільних неповнолітніх дітей не має. Близько трьох років сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються, спільних інтересів не мають, ведуть окреме господарство, примиритися не бажають, позивачка категорично наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідач явку в судове засідання проігнорував, що свідчить про його байдуже ставлення до існування шлюбу, який носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Позивачка при реєстрації шлюбу не змінювала прізвище, в зв`язку з чим в силу вимог ст.113 СК України після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON] . Понесені [PERSON] у справі судові витрати по сплаті судового збору за клопотанням її представника залишаються за позивачкою, що з огляду на засади диспозитивності цивільного судочинства не суперечить вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved