Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивачка \~ [PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовною заявою\~до [PERSON] про\~розірвання шлюбу,який\~зареєстровано \~ 23.07.2018\~року Приморським\~ районним\~у м.Одесі\~Головного територіального\~управління Міністерства\~юстиції \~в Одеській\~області на\~підставі актового\~запису №1666,\~так як\~вважає,\~що подальше\~збереження подружніх\~стосунків з\~відповідачем є\~не можливим. В позові зазначила, що з 2018 року проживала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, суттєві розбіжності в характерах. Тривалий час вони разом не проживають подружні стосунки не підтримують, вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе. Позивачка [PERSON] судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, яка викладена у позовні заяві, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та справу розглядати у її відсутність. (а.с.7) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про невручення відповідачу повідомлення, позовної заяви та доданих до неї документів в зв"язку з відсутністю по місцю проживання, що свідчить про належне сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.11.2022 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.15) Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають в\~зареєстрованому шлюбі\~з 23.07.2018\~року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.07.2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом \~реєстрації актів\~цивільного стану\~ \~Головного територіального\~ \~управління юстиції\~ в\~Одеській області,\~на підставі\~актового запису\~№1166 (а.с.5) Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 05.05.2020 року. (а.с.12) Причина розпаду сім`ї є відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя. Сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Також при винесенні рішення суд враховує заяву позивачки про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу [PERSON] . \~ Відповідно до ч. 2 ст.114\~Сімейного\~кодексу\~України -\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved