Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

16.01.2023 представник заявник [PERSON] адвокат Куян М.В. звернувся до суду зі зазначеною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] [INFO] , на строк шість місяців, яким заборонити останньому: перебувати у місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] та вести телефонні переговори [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликалася на те, що заявниця проживає разом з своїм чоловіком [PERSON] та трьома неповнолітніми дітьми 2009, 2011 та 2013 років народження. Під час спільного проживання [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями, при цьому, в ході перебування у стані сп`яніння, він постійно застосовує фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини, свідком чого були неповнолітні та малолітні діти. Зазначає, що 09.10.2022 року у зв`язку із скоєнням домашнього насильства відносно своєї дружини [PERSON] інспектором відділу поліції № 1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області складено терміновий заборонний припис серії AA № 196026 на [PERSON] строком на 10 діб, проте, останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно того ж дня, порушив заходи заборонного припису у вигляді заборони перебування за місцем проживання потерпілої де повторно вчинив сварку. Крім цього, [PERSON] постановами Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022, 18.10.2022 та 21.10.2022 року визнано винним у чиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП тобто домашнього насильства відносно своєї дружини [PERSON] . Проте, [PERSON] жодних висновків для себе не зробив, та продовжив свою протиправну поведінку по відношенню до членів своєї сім`ї, зокрема, 07.01.2023 з метою протидії насильству у сім`ї, поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області повторно складено терміновий заборонний припис серії AA № 279174 терміном на 10 діб на [PERSON] , у зв`язку з тим, що останній повторно, того ж дня, близько 16 години 30 хвилин, застосовував психологічне насильство щодо своєї дружини, шляхом висловлення в присутності дітей образ заявниці і погроз фізичною розправою та під час дії обмежень у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, [PERSON] , 09.01.2023 року, порушив умови заборонного припису, прибув за місцем проживання заявниці та в котре вчинив сварку. На підставі цього, 09.01.2023 року, працівниками поліції складено відповідний рапорт, який направлено до відповідного слідчого підрозділу для початку досудового розслідування, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 KK України. Зазначає, що 10.01.2023 року CB відділу поліції № 1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області розпочате кримінальне провадження № 12023141320000011 за фактом систематичного вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї дружини [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 KK України. В ході даного кримінального провадження, заявницю визнано потерпілою та допитано в якості потерпілої. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Куян М.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належно повідомлена, від адвоката Куян М.В. надійшла заява в якій він просить справу розглядати за його відсутності та відсутності [PERSON] , заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило. Зокрема, сповіщення [PERSON] про розгляд справи здійснено у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до частини першої ст.24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Відповідно до\~ст.26\~Закону України\~"Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству"\~право звернутися\~до суду\~із заявою\~про видачу\~обмежувального припису\~стосовно кривдника\~мають: 1)\~постраждала особа\~або її\~представник; 2)\~у разі\~вчинення домашнього\~насильства стосовно\~дитини -\~батьки або\~інші законні\~представники дитини,\~родичі дитини\~(баба,\~дід,\~повнолітні брат,\~сестра),\~мачуха або\~вітчим дитини,\~а також\~орган опіки\~та піклування; 3)\~у разі\~вчинення домашнього\~насильства стосовно\~недієздатної особи\~-\~опікун,\~орган опіки\~та піклування. Обмежувальним\~приписом визначаються\~один чи\~декілька таких\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~кривдника або\~покладення на\~нього обов`язків: 1)\~заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою; 2)\~усунення перешкод\~у користуванні\~майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності або\~особистою приватною\~власністю постраждалої\~особи; 3)\~обмеження спілкування\~з постраждалою\~дитиною; 4)\~заборона наближатися\~на визначену\~відстань до\~місця проживання\~(перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; 5)\~заборона особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею; 6)\~заборона вести\~листування,\~телефонні переговори\~з постраждалою\~особою або\~контактувати з\~нею через\~інші засоби\~зв`язку особисто\~і через\~третіх осіб. Рішення\~про видачу\~обмежувального припису\~або про\~відмову у\~видачі обмежувального\~припису приймається\~на підставі\~оцінки ризиків. Обмежувальний\~припис видається\~на строк\~від одного\~до шести\~місяців. Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Згідно з ч.8 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" порядок видачі судом обмежувального припису визначається\~Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. В силу статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. За таких обставин, положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася у правоохоронні органи, а саме у ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про вжиття мір до її чоловіка, [PERSON] , який у [ADDRESS] вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, чинить моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у її сторону, погрожує фізичною розправою. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства відносно дружини [PERSON] та невиконання тимчасових заборонних приписів стосовно кривдника, а саме, 03.10.2022, 09.10.2022, 16.10.2022, що стверджується наявними у матеріалах справи копіями постанов Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.10.2022, 18.10.2022, 21.10.2022, які набрали законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Окрім цього, як вбачається із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ВП№1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування за ч.1 ст. 126-1 КК України з заявою [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] відносно неї систематично вчиняє домашнє насильство. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявниця [PERSON] зазнала зі сторони заінтересованої особи [PERSON] домашнього насильства у формі психологічного насильства, а відтак, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявниці у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявниці. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої [PERSON] суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав строком на два місяці, а саме: перебувати в місці спільного проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також заборонити вести телефонні переговори або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто. При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як два місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я особи. Разом з тим, на даний час суд не вбачає правових підстав для застосування таких обмежень строком більше як на два місяці, оскільки матеріалами справи не доведено, що вказані обмеження слід застосувати до заінтересованої особи [PERSON] саме на максимальний термін в 6 місяців. В той же час, слід роз`яснити, що відповідно до положень ст.350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 350-6 Цивільного процесуального кодексу України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З огляду на вищевикладене, заява [PERSON] , про видачу обмежувального припису, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, однак лише частково, з наведених вище мотивів та підстав. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial