Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

30.11.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Лєскіна М.С. до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що починаючи з 1982 р. проживає за адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ). Позивачка проживає та користується житлом за вищезазначеною адресою на підставі рішення Орджонікідзевського районного народного суду м. Запоріжжя від 21.11.1988 по справі № 2-1418. Фактично позивачка [PERSON] користується всіма правами власника житла, проте зареєструвати право власності у передбаченому законом порядку на квартиру за адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ) не має можливості, оскільки нерухоме майно на о. Хортиця у м. Запоріжжі не підлягає приватизації. За вищезазначеною адресою позивачка раніше проживала разом зі своєю сім`єю, сином [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] , яка є відповідачем у даній справі. У зв`язку з наведеним, місце проживання вищезазначених осіб було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ). У подальшому діти позивача змінили місце проживання та стали жити окремо. За адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ) позивачка проживає одна, житло перебуває на її утриманні. На даний час за адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ) зареєстроване місце проживання позивачці та її доньки [PERSON] , [INFO] . Місце проживання відповідачці зареєстроване за вказаною адресою з 2005 р., разом з тим відповідачка фактично з 2014 р. там не проживає, оскільки виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, участі в утриманні житла та сплати комунальних послуг не бере, житлову площу за належністю не використовує. Позивачка наголошує, що наявність реєстрації місця проживання відповідачці за вищезазначеною адресою при відсутності фактичного її проживання та користування житлом, порушують законні її права та інтереси, оскільки по-перше, факт реєстрації відповідачки призводить до нарахування зобов`язань за надання комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, по-друге, це унеможливлює оформлення позивачкою, передбачених законом соціальних пільг, по-третє, порушує її право вільно користуватися житлом, унеможливлює здійснення реєстрації місця проживання іншого члена сім`ї, оскільки відповідно до закону, у такому випадку повинна бути згода відповідача, як вже зареєстрованої особи. Отже, оскільки відповідачка не є власником (співвласником) будинку, не проживає за адресою реєстрації більше року, участь в утриманні житла не бере, комунальні послуги не сплачує, позивачка вважає, що відповідачка втратила право проживання та користування житлом за адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ). У зв`язку з вищевикладеним позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ). Ухвалою суду від 30.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 14\~ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтями 15, 16, 20\~ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, яка втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що починаючи з 1982 р. позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (попередня назва адреси: [ADDRESS] ) та користується вказаним житлом на підставі рішення Орджонікідзевського районного народного суду м. Запоріжжя від 21.11.1988 по справі № 2-1418. Відповідачка [PERSON] у справі є членом сім`ї позивачки, а саме донькою. У відповідності до витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 30.11.2022, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, [PERSON] не несе витрат на утримання житла, будь-яких доказів про те, що у відповідача існують перешкоди у користуванні житлом суду не надано. Враховуючи те, що [PERSON] з 2014 р. житловою площею будинку не користуються, за комунальні послуги не сплачує, що підтверджено матеріалами справи, суд вважає, що її слід визнати такою, що втратили право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Орган реєстрації,

Outcome: approved