Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У червні 2021 року ТОВ «Київоблгаз Збут» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] був укладений публічний договір №0800401035 про постачання природного газу. Відповідно до умов договору ТОВ «Київоблгаз Збут» зобов`язалося постачати [PERSON] природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а останній зобов`язався своєчасно оплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором. Проте, в порушення умов вказаного договору [PERSON] не здійснює сплату за спожитий природний газ. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 34043 грн. 60 коп. Від добровільного погашення заборгованості [PERSON] ухиляється. Тому ТОВ «Київоблгаз Збут» просить примусово стягнути з нього заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 34043 грн. 60 коп. Окрім того, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ за період з 26.02.2019 по 29.03.2021 товариством боржнику нараховані 3% річних 1660,36 грн., інфляційні втрати 2706,40 грн. та пеня за період з 26.02.2019 по 18.03.2020 в розмірі 743,37 грн, які також позивач просить стягнути з [PERSON] . 2. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 25 серпня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.24). Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року (а.с.41-44) з [PERSON] на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» були стягнуті заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 34043 гривні 60 копійок, 3% річних у розмірі 1660 гривень 36 копійок, інфляційні втрати в розмірі 2706 гривень 40 копійок, пеню в розмірі 743 гривні 37 копійок, а також судовий збір у розмірі 2270,00 гривень. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 серпня 2022 року (а.с.136-137) було скасовано заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] направила до суду клопотання, яким підтримала пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності (а.с.165). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову. Зазначили, що відповідач не підписував заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу 15 січня 2019 року, підпис, який міститься у заяві йому не належить. Також відповідач жодного разу не здійснював оплату за газ за належний йому житловий будинок, тому відсутні підстави вважати, що [PERSON] конклюдентними діями підтвердив укладення договору з ТОВ «Київблгаз Збут», вказаний будинок взагалі опалюється тепловим насосом. Тому відповідач та його представник [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач по справі ТОВ «Київблгаз Збут» являється постачальником природного газу в розумінні п.27 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оскільки рішенням ліцензіата від 21 квітня 2017 року №527 йому видано ліцензію на здійснення діяльності на ринку природного газу - постачання природного газу. Дія ліцензії на час ухвалення рішення судом є чинною. Позивач, являючись постачальником природного газу, на підставі виданої йому ліцензії, здійснює діяльність із постачання природного газу, зокрема побутовим споживачам. [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №148601531 від 07.12.2018 (а.с12). Спірні правовідносини сторін регулюються не лише загальними нормами ЦК України, основним актом цивільного законодавства, а й спеціальними нормами, передбаченими Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу» (далі - Закон), Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сфері\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2494 (далі - Кодекс), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, а також умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. У ст.2\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» зазначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п.1 ч.1 ст.7 цього Закону). Згідно з п.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Нормами Закону України\~«Про ринок\~природного газу» (п.39 ст.1 Закону), а також положеннями затверджених відповідно до цього Закону Кодексу газорозподільних систем та Правил постачання природного газу урегульовано, зокрема, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (Оператори ГРМ/ГТС) - суб`єктів ринку природного газу. Споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п.37 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»). Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.23 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»). Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.17 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»). Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.19 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»). Постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»). Постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів (п.28 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»). Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно з ч.2 ст.12\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до п.2 ч.2 ст.13\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч.3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу»). Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2496 (далі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642\~ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п.4 розділу ІІ Правил постачання природного газу для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи: заяву про укладення договору, в якій зазначити свій персональний ЕІС-код та очікувані об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору; належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача; копії документів на право укладання договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах; довідку (акт звірки розрахунків) про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником (за його наявності). Згідно з пунктами 20, 21 цих Правил за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди (п.23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу). Визначені за умовами цієї глави Правил та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць (п. 24 розділу ІІІ Правил постачання природного газу). Обов`язок споживача своєчасно сплачувати вартість природного газу передбачений п. 2.1. Типового договору. Згідно зі ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань є неустойка (штраф, пеня) (ст.546 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.4 розділу ІІ Правил постачання природного газу 15 січня 2019 року споживач [PERSON] подав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.10) у будинок [ADDRESS] . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач та його представник [PERSON] не надали доказів на підтвердження того, що вказана заява-приєднання не подавалась відповідачем. Споживачу був присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (ЕІС-код - Energy Identification Code) - 56ХМ18В95913006О, а отже [PERSON] являється побутовим споживачем у розумінні п.23 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» за адресою: [ADDRESS] . Разом з заявою про укладення договору відповідач подав позивачу копію паспорта (а.с.114-115), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №148601531 від 07.12.2018 (а.с.116-117), копію витягу з рішення Вишеньківської сільської ради №118 від 22 листопада 2018 року (а.с.118) про присвоєння поштової адреси житловому будинку по [ADDRESS] . На підставі наявних в матеріалах справи відомостей Оператора ГРМ про змінювані показники приладу обліку природного газу, який встановлений у домоволодінні відповідача (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON] споживав природний газ у період з січня 2019 року по січень 2020 року в обсязі 4568,36 куб. м, який поставляється позивачем. Ця обставина також вказує на те, що своїми діями відповідач акцептував пропозицію позивача, приєднавшись до запропонованого останнім публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. З урахуванням комерційних цін на природний газ, який поставляв позивач (а.с.4), загальна вартість спожитого відповідачем природного газу становить 34121 гривень 43 копійки. Також зазначено, що переплата [PERSON] станом на 1 січня 2019 року становить 77 гривень 83 копійки. Тому розмір заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 34043 гривні 60 копійок (34121,43 - 77,83). Відповідач заперечував здійснення ним оплати та наявності переплати станом на січень 2019 року, однак правильність розрахунку суми боргу, який надав позивач, не спростував. Матеріали справи не дають підстав для обґрунтованих сумнівів у правильності обліку Оператором ГРМ розподіленого відповідачу природного газу. Відповідач не заперечував проти твердження позивача, що він фактично не вносив плату за спожитий ним природний газ у період з січня 2019 року по дату ухвалення рішення, доказів виконання ним цього зобов`язання суду не надав. Отже, [PERSON] допустив невиконання зобов`язання і має прострочену заборгованість перед позивачем у розмірі 34043 гривні 60 копійок, які підлягають стягненню з нього у примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за спожитий природний газ за період з 26.02.2019 по 29.03.2021 товариством відповідачу нараховані 3% річних у розмірі 1660,36 грн., інфляційні втрати у розмірі 2706,40 грн. Перевіряючи правильність розрахунків позивача, судом встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних втрат, розрахований позивачем є меншим, ніж той, що розрахований судом, а саме 3% річних 2132,15 грн., інфляційні втрати 4081,85 грн. Відповідно до п.4.9 договору у разі порушення споживачем строків оплати за договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. На виконання вказаного пункту договору позивачем відповідачу була нарахована пеня за період з 26.02.2019 по 18.03.2020 у розмірі 743,37 грн. Судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок пені на суму меншу, ніж розрахував суд, а саме 1317,49 грн. Крім того, розрахунок пені ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснило за період більше ніж один рік. Однак, з урахуванням вимог, передбачених ч.1 ст.13 ЦПК України, відсутності заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] а на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» 3% річних, інфляційні втрати та пеню у заявленому в позові розмірі. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №3402 від 21 травня 2021 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ТОВ «Київоблгаз Збут» сплатив судовий збір у розмірі 2270 гривень. З огляду на це, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: approved