Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

23.01.2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Токмак Запорізької області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] , у селі Енергодарі Василівського району Запорізької області, Україна. В обґрунтування\~заяви [PERSON] \~зазначила,\~що її\~батько,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженець м.\~Токмак,\~Запорізької області.\~Факт того,\~що [PERSON] \~є її\~батьком підтверджується\~Свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~видане 20\~листопада 1989\~року Відділом\~ЗАГС Токмацького\~міськвиконкому Запорізької\~області,\~актовий запис\~№ 504,\~де в\~графі «батько»\~вказано \~« [PERSON] »,\~а в\~графі мати\~« [PERSON] ».\~24\~лютого 2022\~року відбулося\~повномасштабне вторгнення\~Російської Федерації\~на територію\~України.\~На момент\~смерті її\~батько [PERSON] \~був зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~однак з\~1997\~року фактично\~проживав у\~ [ADDRESS] \~та працював\~монтажником кабельних\~мереж в\~ТОВ «ПРОСТО\~НЕТ».\~Зранку 31\~грудня 2022\~року стан\~здоров`я батька\~ [PERSON] \~різко погіршився\~і його\~було госпіталізовано\~в лікарню\~м.\~Енергодар.\~ [INFO] о\~1\~год.\~28\~хв.\~ [PERSON] помер\~в лікарні\~м.\~Енергодара,\~Василівського району,\~Запорізької області.\~ [INFO] [PERSON] \~було поховано\~на цвинтарі\~в м.\~Енергодар,\~Василівського району,\~Запорізької області.\~Енергодарська міська\~територіальна громада\~Василівського району\~Запорізької області,\~з 02.03.2022року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, відповідно п. 4 Запорізька область розділу II Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.12.22 р. за №1668/39004, тому заявниця не може отримати свідоцтво про смерть батька, встановленого зразку. Вона звернулась до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті її батька [PERSON] , де їй на підставі ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» було усно відмовлено у проведенні даної реєстрації. У зв`язку з тим, що м. Енергодар, Василівського району, Запорізької області на даний час визнане тимчасово окупованою територією, вона не має можливості зареєструвати факт смерті батька [PERSON] , оскільки медичне свідоцтво про смерть № 02, виданого 04.01.2023 року Державною бюджетною установою охорони здоров`я «Енергодарська спеціалізована медико-санітарна частина» є недійсним і не створює правових підстав. Встановлення даного факту є необхідним заявникові для реєстрації смерті батька [PERSON] державними органами України. Ухвалою суду\~від 23.01.2023\~року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. Заявниця в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направив, причини його неявки суду невідомі. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги заявниці про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 20 листопада 1989 року Відділом РАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 504, де в графі «батько» вказано « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] ». Згідно з копією паспорту [NUMBER] , який виданий 10 жовтня 1996 року Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно матеріалів справи фактично [PERSON] , [INFO] , фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до медичного свідоцтва про смерть форми\~ 106/у\~ № 02 від 04.01.2023 року, яке видане Енергодарською спеціалізованою медико-санітарною частиною, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті - гостра респіраторна недостатність, двостороння пневмонія. Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою\~ забезпечення\~ реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.\~ Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~ певний час або про оголошення її померлою.\~ Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~\~\~\~ наказом\~\~Міністерства\~\~\~ Юстиції\~\~ України\~\~ 18 жовтня\~\~ 2010 р.\~\~ №\~\~ 52/5\~ (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. В судовому засіданні встановлено, що надані заявницею документи на підтвердження факту смерті її батька [PERSON] , видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, та не відповідають формам затвердженим в установленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини\~ у справах\~ «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки») в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування) тощо. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , необхідно заявниці для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті її батька, у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи, вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що\~є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved