Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

28 березня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Старокостянтинівський комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення за №46 від 10 березня 2022 року. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 21 лютого 2005 року згідно наказу №8 була прийнята в підприємство на роботу на посаду юриста. За сімнадцять років трудової діяльності в підприємстві не притягувалась до дисциплінарної відповідальності. З приходом 20 квітня 2021 року нового керівника підприємства вказує на упереджене ставлення до неї та необ`єктивне звинувачення з надуманих підстав з метою протиправного притягнення її до дисциплінарної відповідальності для подальшого її звільнення. 10 березня 2022 року її викликали в кабінет керівника та зачитали наказ №45 від цього ж числа про створення комісії для проведення службового розслідування щодо нібито завдання нею збитків підприємству в 2021 році та вимагали її пояснень і вона погодилась повторно надати пояснення. Через дві години після ознайомлення з вищевказаним наказом, ще не отримавши від неї пояснень, комісія склала акт про наявність в її діях в 2021 році ознак дисциплінарного проступку, з приводу чого вона висловила в акті свою незгоду. Через 20 хвилин вже був складений оскаржуваний акт про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани за зловживання службовим положенням, неналежне виконання службових обов`язків та завдання фінансових збитків підприємству. Зі змісту даного наказу не вбачається в чому ж проявились зловживання службовими обов`язками, які ж службові обов`язки вона неналежно виконувала, які фінансові збитки та на яку суму завдано підприємству. Зі змісту акту комісії за результатами службового розслідування, який їй на її звернення від 22 березня 2022 року не надали, а лише ознайомили з ним, вбачається, що підставою для її притягнення до дисциплінарної відповідальності став факт недоотримання в касу підприємства готівки від споживачів послуг вивезення сміття, що надається підприємством нібито з її вини, що мав місце в березні 2021 року. Так, 22 березня 2021 року попереднім керівником підприємства було виявлено факт недоотримання готівкових коштів від споживачів послуг вивезення сміття, що надається підприємством нібито з її вини та зобов`язано було до 01 квітня 2021 року надати відповідні пояснення, що підтверджується доповідною запискою від начальника абонентського відділу Гайдайчук К.І., поданої на ім`я керівника підприємства. 31 березня 2021 року на ім`я керівника підприємства нею були надані пояснення з підстав, викладених в доповідній записці. Керівник підприємства не знайшов підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, відповідно наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності не видавався. Враховуючи, що в її діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а також те, що з моменту виявлення проступку минуло більше шести місяців, у діючого керівника були відсутні правові підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а тому просить визнати наказ №46 від 10 березня 2022 року протиправним та скасувати його. Окрім того також просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., вид та розмір яких були визначені договором про надання правової допомоги та перераховані нею на рахунок адвоката. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2022 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві на позов Комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради» заперечило проти задоволення позовних вимог за безпідставністю. Зауважило, що жодне рішення діючого керівника підприємства не оскаржувалось та не було визнане протиправним, тому звинувачення в упередженому ставленні до позивачки є надуманими. 22 квітня 2021 року начальник абонентського відділу Гайдайчук К.І. повідомила колишнього керівника підприємства [PERSON] про те, що в результаті перевірки розрахунків з підприємствами і організаціями міста на дільниці, за яку відповідала позивачка, кошти від підприємств та фізичних осіб підприємців за вивіз побутового сміття в касу КП «Старокостянтинівський ККП» не були внесені. В письмових поясненнях від 31 березня 2021 року [PERSON] зазначила, що дані підприємці їй оплату не давали, а в інших підприємців відсутній прибутковий ордер про оплату за надані послуги. Також допитувались і перевірялись інші працівники. Таким чином було встановлено факт нестачі коштів в касі, тобто недоотримання підприємством плати за надані кошти, однак в якій сумі та з чиєї безпосередньо вини вона виникла не було встановлено. В подальшому 10 березня 2022 року з доповідної №49 завідуючої абонентським відділом Гайдайчук Г.І. було доведено до відома керівника підприємства про відсутність в касі підприємства всіх коштів, зібраних [PERSON] в організаціях за послуги вивезення сміття. Таким чином вони встановили особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Наказом з господарської діяльності №45 від 10 березня 2022 року була створена комісія для проведення службового розслідування щодо перевірки фактів, викладених в доповідній записці. Актом комісії від 10 березня 2022 року: підтверджено факт завданих фінансових збитків підприємству [PERSON] ; встановлено термін відшкодування збитків до 14 березня 2022 року; оголошено догану за неналежне виконання обов`язків та зловживання службовим становищем, а також завдання фінансових збитків (шкоди) підприємству; у разі невідшкодування коштів у визначений термін визначено звернутись до відповідних правових органів щодо примусового стягнення завданих збитків. Однак позивачка відмовилась повертати привласнені кошти в сумі 19475 грн. 40 коп. Стверджують, що в даному випадку це продовжуваний (триваючий) дисциплінарний проступок, так як він існував станом на 10 березня 2022 року. В письмових запереченнях сторона позивачки зазначила, що ні в оскаржуваному наказі, ні в акті комісії конкретно не вказано, які самі службові обов`язки порушила позивачка, які збитки та на яку суму їй інкримінувались станом на березень 2021 року, не зазначені докази тому, не відбирались у неї пояснення з даного приводу. Звернуто увагу на те, що відповідач до відзиву на позов подав акт службового розслідування від 10 березня 2022 року іншого змісту, ніж той з яким позивачку ознайомлювали і на оригіналі якого вона поставила свій підпис. В оригіналі акту не було пропозиції щодо «повернення коштів, зібраних за вивіз ТПВ підприємству юристом підприємства Шевчук А.О. до 14 березня 2022 року», що свідчить про те, що даний акт переписувався, тому й на ньому відсутній підпис позивачки про ознайомлення з ним. Вказуючи на відмову позивачки відшкодувати збиток, відповідач не надав на підтвердження цього жодного доказу. Оперативність роботи комісії, яка менш ніж за дві години від її створення здійснила службове розслідування, та складання керівником підприємства наказу оголошення позивачці догани вказує на замовний характер догани та неналежне службове розслідування. Тим більше, що після розслідування причин нестачі коштів в КП «Старокостянтинівський ККП» плати за вивіз побутового сміття в березні 2021 року попередній керівник підприємства не вбачав підстав для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності. Натомість дисциплінарне стягнення діючим керівником підприємства накладено поза межами місячного строку з дня його виявлення. Позивачка виконувала обов`язки бухгалтера-контролера по роботі з організаціями з 12 лютого 2018 року до червня 2020 року. На момент винесення догани 10 березня 2022 року вона вже не виконувала вищевказані обов`язки, тому відсутні підстави для кваліфікації правопорушення триваючим. Сторона позивачки підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Сторона відповідача заперечила проти задоволення позову, вважаючи позивачку винною в спричиненні збитків підприємству, за що правомірно була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Судом встановлено, що згідно наказу №8 від 28 лютого 2005 року [PERSON] прийнято на посаду юристу Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради з 21 лютого 2005 року. Наказом №13 від 16 лютого 2018 року «Про розподіл обов`язків бухгалтера контролера по роботі з організаціями між працівниками абонентського відділу» у зв`язку із вагітністю та пологами бухгалтера контролера з організаціями [PERSON] , розподілено обов`язки бухгалтера контролера по роботі з організаціями між працівниками абонентського відділу: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За виконання додаткових робіт встановлено оплату по 25 % від ставки бухгалтера контролера по роботі з організаціями для працівника з 12 лютого 2018 року. Наказом №28 від 01 червня 2020 року [PERSON] з 15 червня 2020 року було позбавлено обов`язків бухгалтера контролера. В письмових поясненнях на ім`я начальника Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради Булича В.Є. від 31 березня 2021 року [PERSON] з приводу доповідної начальника абонентського відділу Гайдайчук К.І. зазначила тих підприємців, які взагалі не вносили плату за вивезення сміття і які її вносили періодично. Щодо інших підприємців зі списку [PERSON] , то розрахунки проведено і кошти внесені на рахунок підприємства. Завідуюча абонентським відділом Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради Гайдайчук К.І. 10 березня 2022 року за №49 склала на ім`я начальника підприємства [PERSON] доповідну про те, що [PERSON] не всі кошти повернула із тих, котрі забирала в організаціях за надані послуги (вивезення ТПВ) згідно з приходними ордерами, чим завдала збитки підприємству. Наказом за №45 від 10 березня 2022 року створено спеціальну комісію для проведення службового розслідування на підставі вищевказаної доповідної записки від 10 березня 2022 року за №49. Згідно протоколу №1 засідання даної комісії від 10 березня 2022 року встановлено, що [PERSON] здійснила часткове відшкодування завданих збитків в січні 2021 року в розмірі 1112 грн.17 коп. Станом на 10 березня 2022 року не відшкодовано 19475,40 грн. До акту приєднано копії квитанцій до прибуткового касового ордеру комбінату комунальних підприємств лише на ім`я [PERSON] за період з 2017 року по 2020 роки, натомість в протоколі №1 засідання комісії з службового розслідування неповернутими зазначені кошти ще від 12 споживачів за невизначений період. Також комісія актом від 10 березня 2022 року підтвердила факт завданих [PERSON] фінансових збитків підприємству, запропонувала: встановити термін їх відшкодування до 14 березня 2022 року; оголосити догану [PERSON] за неналежне виконання обов`язків та зловживання службовим становищем, а також завдання фінансових збитків (шкоди) підприємству; в разі невідшкодування коштів у визначений термін звернутись до відповідних правових органів щодо примусового стягнення завданих збитків. 22 березня 2022 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою, яка зареєстрована 22 березня 2022 року вх.2оз, надати копію акту про висновки комісії про результати службового розслідування від 10 березня 2022 року. В позовній заяві позивачка заявила клопотання про витребування даного документа. Стороною відповідача до матеріалів справи подано оригінал акту від 10 березня 2022 року із наявним на ньому записом про незгоду з актом і коротким підписом, а потім копію даного акту, але без відмітки про ознайомлення із ним і без зазначеного вище запису про незгоду із актом, і без короткого підпису. Наказом від 10 березня 2022 року за №46 на підставі висновків комісії, створеної наказом з господарської діяльності за №45 від 10 березня 2022 року, оголошена догана юристу підприємства [PERSON] за зловживання службовим становищем, за неналежне виконання службових обов`язків та завдання фінансових збитків підприємству. [PERSON] з наказом ознайомлена під підпис. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2022 року (справа №683/1332/22, провадження №2/683/623/2022) зокрема, визнано протиправними та скасовано накази Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради» від 22 березня 2022 року №52 «Про винесення догани» та від 04 квітня 2022 року №118 «Про звільнення», поновлено [PERSON] на посаді юриста Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради» з 03 травня 2022 року. Наказом №236 Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради» від 13 вересня 2022 року відповідно до вищевказаного судового рішення, зокрема, скасовані накази про винесення догани та звільнення, а також поновлено [PERSON] на посаді юриста з 03 травня 2022 року. Наказом №239 Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради» від 19 вересня 2022 року на підставі особистої заяви та відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України [PERSON] звільнено з 19 вересня 2022 року за згодою сторін з посади юриста підприємства. Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення. Відповідно до вимог ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень передбачені главою Х КЗпП України. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації. За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Так, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивачку дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України. З викладеного вбачається, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. Сам по собі факт недостачі коштів без доведеності вини працівника не може бути достатньою підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Надані відповідачем копії квитанцій до прибуткового касового ордеру комбінату комунальних підприємств за період з 2017 року по 2020 роки стосовно [PERSON] підтверджують факт отримання [PERSON] коштів від підприємця за вивезення твердих побутових відходів та здачу цих коштів до каси підприємства. Корінець прибуткових касових ордерів знаходиться на підприємстві, заповнювався касиром та головним бухгалтером, які повинні були здати отриману готівку з каси на банківський рахунок підприємства. При цьому відсутні пояснення касира та головного бухгалтера з даних обставин. У протоколі №1 засідання комісії з службового розслідування від 10 березня 2022 року зазначено недоотриманими від [PERSON] 8560 грн. за невстановлений період, відповідачем подано квитанцій на суму 7260 грн. Всього вказано неповернутими збитку на загальну суму 19475,40 грн. від 13 підприємців споживачів. Суду не надано належних допустимих доказів на підтвердження заявленого збитку підприємству. Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. З матеріалів справи вбачається, що підставою притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності згідно із наказом №46-к від 10 березня 2022 року зазначено\~\~підстави: доповідна записка завідуючої абонентського відділу комунального підприємства комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради за №49 від 10 березня 2022 року; протокол №1 засідання спеціальної комісії для проведення службового розслідування від 10 березня 2022 року; акт даної комісії від 10 березня 2022 року. Однак в матеріалах справи відсутні письмові пояснення [PERSON] щодо інкримінованого їй дисциплінарного проступку до застосування дисциплінарного стягнення відповідачем у вигляді догани. Якщо працівник відмовився від цього, власник або уповноважений ним орган повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення. Дана норма узгоджується з правовою позицією, викладеною ВСУ в Постанові від 19 жовтня 2016 року № 6-2801 цс 15, згідно якої пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Позивачкою з позовною заявою надана пояснювальна записка [PERSON] від 31 березня 2021 року на ім`я попереднього керівника підприємства щодо недоотримання в березні 2021 року підприємством готівки від споживачів послуг вивезення сміття. Суд ставить під сумнів твердження відповідача про отримання пояснень від позивачки у вигляді її заперечення в оригіналі акту комісії від 10 березня 2022 року, оскільки в копії даного акту, попередньо наданого стороною відповідача, взагалі відсутній такий запис. Окрім того позивачка в судовому засіданні стверджувала, що в акті, з яким її ознайомлювали, вона поставила лише свій підпис без будь яких пояснень і, що там не була вказана пропозиція повернути зібрані за вивіз ТПВ кошти до 14 березня 2022 року, тому вважає, що даний акт переписувався з метою імітації триваючого правопорушення. Постановою Пленуму ВСУ від 06 грудня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Як встановлено судом, з оскаржуваного наказу неможливо встановити, які саме порушення з боку позивачки мали місце. Оскаржуваний наказ не містять конкретизованих відомостей про те, в чому саме виразилося зловживання службовим положенням, неналежне виконання службових обов`язків та які фінансові збитки завдані підприємству, в якому розмірі та за який період, натомість містять тільки узагальнені формулювання про порушення трудової дисципліни без належної вказівки на конкретний акт, який встановлює такі службові обов`язки працівника, що є недопустимим. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є: дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відпвідачем зроблено не було. Саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності (постанова ВС від 02 грудня 2020 року у справа № 296/5094/17). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Трудові спори з питань накладення дисциплінарних стягнень вирішуються в установленому законодавством порядку. У постанові Велика Палата Верховного Суду від 11 грудня 2018 року справі №810/1224/17 зазначено, що: «У чинному законодавстві України не визначено поняття «триваюче правопорушення». Разом з тим за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення». Як вбачається з матеріалів справи і це підтвердили сторони в судовому засіданні недоотримання підприємством готівки від споживачів послуг вивезення сміття був виявлений в березні 2021 року, про що начальником абонентського відділу Гайдайчук К.І. 22 березня 2021 року була складена доповідна на ім`я попереднього керівника підприємства і у зв`язку з чим позивачка 31 березня 2021 року подавала на його ім`я пояснювальну записку. З цього часу не було вжито жодних заходів щодо розслідування обставин події, протиправність дій [PERSON] не була встановлена, ніхто не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, не оскаржувались дії і попереднього керівника, з 15 червня 2020 року наказом по підприємству були припиненні обов`язки [PERSON] , як бухгалтера контролера. Натомість через рік 10 березня 2022 року завідуюча абонентським відділом [PERSON] знову подає доповідну з тих же обставин. В той же день створено спеціальну слідчу комісію, проведено службове розслідування і оголошено догану. Отже місячний строк для накладення дисциплінарного стягнення необхідно відраховувати з дня виявлення цього проступку, тобто з 22 березня 2021 року. Суд відхиляє аргумент відповідача про те, що порушення позивачкою трудової дисципліни мало триваючий характер, також і через те, що такі твердження спростовуються змістом оскаржуваного наказу, який не містить ані вказівки про час вчинення правопорушення (з якого часу почалося і якщо припинилось, то коли і за яких обставин), ані зазначення конкретних неправомірних дій чи бездіяльності, які б складали зміст дисциплінарного проступку. У постановах Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі №569/11003/17 та від 15 квітня 2020 року у справі №466/1865/17 сформовано правовий висновок, відповідно до якого притягнення до дисциплінарної відповідальності із порушенням строків, встановлених\~статтею 148 КЗпП України, свідчить про незаконність оскаржуваного наказу. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновків, що дисциплінарне стягнення на\~ [PERSON] \~\~накладено відповідачем із порушенням вимог трудового законодавства та за відсутності у її діях складу дисциплінарного проступку, притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани відбулося без законної підстави, оскільки в наказі відсутні відомості про конкретизацію винних дій особи, яка притягується до відповідальності із посиланням на нормативні акти та об`єктивний склад правопорушення, наказ виданий з порушенням строку для застосування дисциплінарного стягнення, тому заявлені вимоги позивачки про визнання протиправним та скасування наказу №46 від 10 березня 2022 року «Про винесення догани», знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу надавала адвокат Мініх І.М. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ХМ №000133, виданого Радою адвокатів Хмельницької області 05 лютого 2018 року та договору про надання правової (правничої) допомоги від 28 березня 2018 року. Згідно з пунктом 1 договору предметом угоди є надання необхідної правової допомоги по даній цивільній справі. За підпунктом 5.1 пункту 5 договору за надання правової допомоги клієнт сплачує 10000 грн. гонорару, який не залежить від об`ємів виконаної роботи, тобто розмір гонорару є фіксованим. Також представником позивача суду було надано акт виконаних робіт від 05 травня 2022 року стосовно збору документів, підготовки позовної заяви, представництво інтересів клієнта під час слухання справи в суді першої інстанції та квитанцію від 09 травня 2022 року про оплату вартості наданих послуг в розмірі 10000 грн. Частиною першою статті 627\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що відповідно\~до ст.\~ 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20) звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Оскільки розмір гонорару адвоката є фіксованим, а понесені позивачкою витрати підтверджуються наданими суду документами, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути заявлені витрати на правничу допомогу у фіксованому розмірі. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved