Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

[PERSON] 17.10.2023 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 12.02.2019 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З початку військової агресії Російської Федерації проти України вона виїхала з дитиною до Чеської Республіки, де на той час працював відповідач по справі. Вказує, що її доходи складає лише сума гуманітарної виплати допомоги українцям в Чеській Республіці. Їй потрібно винаймати житло, оплачувати перебування дитини в садочку, працювати вона на разі немає можливості. До серпня 2022 року сторони проживали разом, надалі припинили ведення спільного господарства та проживання. На даний час кожен із них живе своїм окремим життям, шлюбних та сімейних стосунків давно не підтримують. В суді перебуває справа про розірвання шлюбу сторін. З часу припинення подружніх відносин відповідач не надає будь-якої допомоги на її утримання, хоча в змозі її надавати так як офіційно працює, має постійний, стабільний дохід. Позивач просить суд на підставі ст.ст. 80, 84 СК України винести рішення яким: стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 2508,00 грн. на місяць до досягнення дочкою [PERSON] ,\~ [INFO] трьох років. В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечила щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивачка в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 12.02.2019 р. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає\~із позивачкою\~та перебуває\~на її\~повному утриманні. В зв`язку із погіршенням сімейних стосунків сторони проживають окремо, донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги позивачу на її утримання як дружині не надає. Відповідно до ч.2 та ч.4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ч.6\~ст.\~84\~СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатного віку, має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої судом стягнуто аліменти в розмірі 2500,00 грн. щомісяця. Відповідно до закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає з 01.01.2023 р. 2589,00 грн. Враховуючи, що строк сплати аліментів обмежується в часі до досягнення спільною дитиною сторін трьохрічного віку, розмір прожиткового мінімуму, а тому суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу в розмірі в якому просить позивач, позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved