Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

13.12.2022\~року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив визначити місце проживання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє синів. Після розірвання шлюбу з відповідачем діти залишилися проживати з ним. Однак, при розірванні шлюбу судом не вирішувалися питання визнання місця проживання дітей, тому він звернувся до суду з даним позовом. 21.12.2022 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі відкрито, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 18.01.2023 року у підготовчому судовому засіданні до участі у справі залучено вякості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Ярунської сільської ради Звягельського району Житомирської області як орган опіки та піклування. 18.01.2023 року у підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1 позовні вимоги позивача підтримала, які просила задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши обставини, на які учасник справи посилається як на підставу заявлених вимог та заперечень, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження слід ухвалити рішення, яким позов задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Встановлено, що з 08.07.2011 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2022 року розірвано /а.с.11/. Під час шлюбу у сторін народилися: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] /а.с.6,7/. Під час розірвання шлюбу питання визначення місця проживання дітей сторін не вирішувалося. Згідно довідки Орепівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 283 від 11.11.2022 року до складу сім`ї позивача [PERSON] входять: син [PERSON] , 2012 року народження, син [PERSON] , 2017 року народження, та батько [PERSON] , 1941 року народження /а.с.12/. Відповідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 11.11.2022 року малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні батька /а.с.15/. Із Довідки від 13.12.2022 року слідує, що [PERSON] навчається в Орепівській ЗОШ у 5 класі /а.с.9/. Згідно Довідки від 04.11.2022 року № 3 [PERSON] , [INFO] , є вихованцем Орепівського закладу дошкільної освіти Ромашка /а..с.10/. Відповідно до Довідки від 26.09.2022 року № 467 позивач [PERSON] працює у виробничому підрозділі експлуатаційне вагонне депо Козятин АТ Українська залізниця Регіональна філія Південно-Західна залізниця /а.с.13/. Із Акту обстеження матеріально-побутових умов від 11.01.2023 року слідує, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей у [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить співмешканець [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець. У письмовій заяві до Служби у стравах дітей від 11.01.2023 року малолітній [PERSON] висловив свою думку, в якій вказав, що у подальшому хоче проживати зі своїм братом з батьком. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею\~141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої\~статті 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. \~ \~ \~ \~У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі\~\~«М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття\~8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та відповідає інтересам дітей, суд дійшов висновку, що проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком буде відповідати найкращому забезпеченню їх інтересів, врахувавши, що діти після розірвання шлюбу батьків проживають з батьком, які ходять у навчальні заклади за місцем його реєстрації, при цьому, відповідач вихованням синів не займається, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи по суті позивач просив судові витрати залишити за ним, тому суд їх розподіл у порядку ст. 141 ЦПК України, не вирішує.

Outcome: approved