Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

У листопаді 2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 17.10.2020 року, актовий запис № 41. Мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем і перебуває на спільному утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим сторони втратили почуття любові та поваги один до одного та з 2022 року проживають окремо. Позивач зазначає, що спільне життя, примирення та збереження сім`ї між сторонами неможливе, кожен живе окремим життям, сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою від 15.11.2022 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 06.12.2022 року через систему «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду за територіальною підсудністю. Ухвалою суду від 14.12.2022 року клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду за територіальною підсудністю залишено без задоволення. Позивач та представник позивача в судове засідання з розгляду справи не з`явилися, подали заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, подавши письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі, зазначивши, що після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити їй шлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.10.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 41, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 24.07.2018 року, актовий запис № 53. За ствердженням позивача, яке відповідач визнав без застережень, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть? поновлення шлюбних відносин між сторонами неможливе, почуття кохання втрачені. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що відповідачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, суд вважає за можливе залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Враховуючи вищенаведене, діючи на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved