Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 листопада 2021 року позивач [PERSON] , яка водночас є законним представником неповнолітніх позивачів [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє представник адвокат Пасічник А.З., з урахуванням поданої 17 жовтня 2022 року заяви про зміну підстав позову, збільшення позовних вимог, звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] ,про визнання права власності на спадкове майно та просять: - визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 2/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 2/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та 3/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 2/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; 3/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що 25 січня 2003 року вона, [PERSON] , зареєструвала\~шлюб з\~ [PERSON] .\~У шлюбі\~в них\~народилося двоє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Станом на\~15\~квітня 1991\~року її\~чоловік,\~ [PERSON] \~був зареєстрований\~у будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Вказане домоволодіння,\~згідно записів\~погосподарської книги,\~відносилось до\~суспільної групи\~ колгоспний\~двір.\~Відповідно,\~усі особи,\~які були\~зареєстровані у\~будинку станом\~на 15\~квітня 1991\~року є\~співвласниками будинку,\~частки кожного\~з яких\~є рівними.\~Так,\~станом на\~вказану дату,\~у будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~були зареєстровані\~наступні особи:\~ [PERSON] \~(свекор),\~ [PERSON] \~(свекруха),\~ [PERSON] \~(їхній\~син),\~ [PERSON] \~(їхня\~дочка),\~ [PERSON] \~(їхній\~син,\~чоловік позивачки).\~Кожен із\~вищеперелічених осіб\~є власником\~1/5\~частини вказаного\~будинку.\~ [INFO] помер\~чоловік позивачки,\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті залишилось\~спадкове майно,\~а саме,\~1/5\~частина будинку\~по [ADDRESS] .\~Заповіт останній\~не складав,\~тому його\~1/5\~частина у\~колгоспному дворі\~підлягає спадкуванню\~за законом.\~До спадкоємців\~першої черги,\~які на\~час смерті\~проживали і\~були зареєстровані\~разом з\~ним є:\~батьки \~ [PERSON] \~та [PERSON] ;\~дружина \~ [PERSON] ;\~діти \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~Всі спадкоємці\~успадкували по\~1/25\~частці померлого\~і вважаються\~такими,\~що прийняли\~спадщину,\~оскільки фактично\~проживали разом\~та були\~зареєстровані у\~даному будинку.\~Після смерті\~ [PERSON] \~розмір часток\~співвласників змінився\~наступним чином:\~ [PERSON] \~ 1/5\~+\~1/25\~=\~6/25;\~ [PERSON] \~ 1/5\~+\~1/25\~=\~6/25;\~ [PERSON] \~ 1/5;\~ [PERSON] \~ 1/5;\~ [PERSON] \~ 1/25;\~ [PERSON] \~ 1/25;\~ [PERSON] \~ 1/25.\~ [INFO] помер\~свекор позивачки,\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті залишилось\~спадкове майно,\~а саме,\~6/25\~частини будинку\~по [ADDRESS] .\~Заповіт останній\~не складав,\~тому його\~6/25\~частини будинковолодіння\~у колгоспному\~дворі підлягає\~спадкуванню за\~законом.\~Його дружина,\~ [PERSON] \~є спадкоємцем\~першої черги\~за законом,\~яка прийняла\~спадщину,\~так як\~проживала і\~була зареєстрована\~з чоловіком\~на день\~його смерті.\~Крім того,\~діти його\~померлого сина,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~спадкують за\~правом представлення\~частку [PERSON] ,\~яку б\~успадкував їхній\~батько,\~ [PERSON] ,\~якщо був\~би живий.\~Тобто,\~6/25\~частини будинку\~ [PERSON] \~спадкують по\~Ѕ [PERSON] \~(3/25\~частин)\~та [PERSON] \~і [PERSON] \~(3/25\~разом або\~по 3/50\~частині кожен).\~Після смерті\~ [PERSON] \~розмір часток\~співвласників змінився\~наступним чином:\~ [PERSON] \~ 6/25\~+\~3/25\~=\~9/25;\~ [PERSON] \~ 1/5;\~ [PERSON] \~ 1/5;\~ [PERSON] \~ 1/25;\~ [PERSON] \~ 1/25\~+\~3/50\~=\~1/10;\~ [PERSON] \~ 1/25\~+\~3/50\~=\~1/10.\~Після зведення\~часток співвласників\~до спільного\~знаменника їх\~частки виглядають\~наступним чином:\~ [PERSON] \~ 6/25\~+\~3/25\~=\~9/25\~=\~18/50;\~ [PERSON] \~ 1/5\~=\~10/50;\~ [PERSON] \~ 1/5\~=\~10/50;\~ [PERSON] \~ 1/25\~=\~2/50;\~ [PERSON] \~ 1/25\~+\~3/50\~=\~1/10\~(2/50+3/50)\~=\~5/50;\~ [PERSON] \~ 1/25\~+\~3/50\~=\~1/10\~(2/50+3/50)\~=\~5/50.\~ [INFO] померла\~свекруха позивачки,\~ [PERSON] .\~У копії\~спадкової справи\~міститься довідка\~від 22\~серпня 2016\~року №478,\~видана Космиринською\~сільським головою,\~у якій\~зазначається,\~що на\~момент смерті\~ [PERSON] \~разом з\~ним постійно\~проживали:\~дочка \~ [PERSON] ,\~зять \~ [PERSON] ,\~внуки \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~Однак,\~інформація,\~яка зазначена\~у цій\~довідці не\~відповідає дійсності.\~Оскільки,\~з копії\~погосподарської книги\~за 20112015\~роки вбачається, що у будинку по [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказує, що у довідці № 478 навіть не зазначено дружину померлого, [PERSON] , як спадкоємця першої черги, хоча така проживала і була зареєстрована з ним до його смерті. Адже у довідці, що видається у зв`язку з оформленням спадщини, повинні зазначатися усі особи, які були зареєстровані та проживали з померлим. У зв`язку із цими розбіжностями, представником позивачів було подано до Золотопотіцької селищної ради адвокатський запит з проханням надати копію довідки від 22 серпня 2016 року № 478 та надати інформацію чи зареєстрована вона у журналі реєстрації вихідної документації. У відповідь, йому вказали, що копії виданих довідок не архівуються і не зберігаються, натомість журнали вхідної/вихідної документації зберігаються три роки. Отже, підтвердити чи дійсно така довідка видавалася [PERSON] неможливо, а її зміст обґрунтовано ставиться під сумнів. Одночасно зазначає, що на адвокатський запит від 14 серпня 2022 року Золотопотіцькою селищною радою було видано інформацію про місце реєстрації [PERSON] , її чоловіка та дітей станом на 07 жовтня 2013 року та копію будинкової книги, згідно якої [PERSON] зареєстрована з 1994 року у будинку [ADDRESS] та [PERSON] зареєстрованим за тією ж адресою з 1995 року. Доказів, які б підтверджували інше місце проживання (у тому числі без реєстрації) немає. Відтак, достовірно стверджувати, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька неможливо. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. 24 грудня 2021 року представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Рекуш О.Р. на адресу суду подав відзив на позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, оскільки такі не підлягають до задоволення через їх безпідставність та необґрунтованість. Відзив вмотивований тим, що той факт, що спірне будинковолодіння було колгоспним двором нічим не доводиться, оскільки відсутні докази того, що голова двору [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року працював у колгоспі, а також те, що такий у зазначений час був членом колгоспу. Відтак, посилання позивачів на відомості, що містяться в погосподарській книзі є непідтвердженими документально іншими доказами. Крім того, звертає увагу на те, що такі відомості є невірними, оскільки вказують на те, що дружина голови двору [PERSON] [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року працювала в колгоспі «Дністер», натомість вищевказана особа з 1986 року перебувала на пенсії, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . Також зазначає, що померлий чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] не брав безпосередньо участь у будівництві оспорюваного будинковолодіння, оскільки останній народився [INFO] , в той час коли будинок уже був збудований. Будівництво оспорюваного житлового будинку розпочалося після одруження [PERSON] та [PERSON] в 1957 році та завершилось в 1960 році. Окрім того, звертає увагу на те, що померлий чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] розпочав трудову діяльність в селянській спілці « [PERSON] » 28 січня 1992 року та завершив 22 липня 1996 року, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . Наведене свідчить про те, що [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не працював в колгоспі та не був його членом. Також станом на вказану дату інші члени двору, а саме, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не працювали в колгоспі та не були його членами. Відтак, вважає, що позивачі помилково прийшли до висновку, що оспорюване будинковолодіння належало до суспільної групи господарств «колгоспний двір», оскільки таке було робітничим двором. Виходячи з наведеного, зазначає, що одноособовим власником оспорюваного будинковолодіння був [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що твердження позивачів про те, що останній не складав заповіт не відповідають дійсності, оскільки 11 березня 2009 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., відповідно до якого останній заповів все своє майно сину [PERSON] , який є співвідповідачем по даній справі. Окрім того, звертає увагу, що станом на день смерті власника оспорюваного будинковолодіння [PERSON] , позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживали разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Космиринським старостинським округом №2107 від 23 листопада 2021 року. Зважаючи на даний факт, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] в розумінні вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. За наведених обставин просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Бучацького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 04\~травня 2022\~року задоволено\~клопотання представника\~позивачів \~адвоката Пасічника\~А.З.\~про витребування\~доказів.\~Витребувано з\~Бучацького відділу\~державної реєстрації\~акту цивільного\~стану у\~Чортківському районі\~Тернопільської області\~Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Івано-Франківськ)\~наступні документи:\~копію актового\~запису про\~смерть [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ;\~копію актового\~запису про\~смерть [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] .Окрім того, витребувано у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Іванів Лесі Ігорівни (вул.Підгаєцька,12, м.Бучач Чортківського району Тернопільської області) наступну інформацію: чи заводилась спадкова справа після смерті [INFO] Гнатківського [PERSON] , якщо так, надати завірену належним чином копію спадкової справи; чи заводилась спадкова справа після смерті [INFO] Гнатківського [PERSON] , якщо так, надати завірену належним чином копію спадкової справи. 14 липня 2022 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області задоволено клопотання представника позивачів адвоката Пасічника А.З. про витребування доказів: витребувано з Бучацької державної нотаріальної контори Тернопільської області, місцезнаходження: вул.Міцкевича,8, м.Бучач, Тернопільська область, належним чином засвідчену копію усієї спадкової справи номер у спадковому реєстрі: 60027236 (номер у нотаріуса 391/2016) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 17 жовтня 2022 року представник позивачів адвокат Пасічник А.З. на адресу суду подав заяву про зміну підстав позову, збільшення позовних вимог та заміну неналежного відповідача [PERSON] на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника позивачів адвоката Пасічника А.З. прийнято заяву представника позивачів, адвоката Пасічника А.З. про зміну підстав позову по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Вирішено в\~подальшому розглядати\~справу з\~урахуванням заяви\~про зміну\~предмета позову. Залучено до участі\~у справі\~в якості\~третьої особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору на стороні відповідача [PERSON] 20 жовтня 2022 року представник відповідача [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] адвокат Рекуш О.Р. подав до суду відзив на змінену позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Бучацького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 03\~листопада 2022\~року закрито\~підготовче провадження\~у справі\~за позовом\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору на стороні\~відповідача [PERSON] ,\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майнота призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Пасічник А.З. у судове засідання не прибули. Представник позивачів, адвокат Пасічник А.З. подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивачів та їх представника. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не повідомивши про причини неявки. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Федюшин О.М., а також третя особа, що не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не прибули. Представник відповідача [PERSON] \~та третьої\~особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору на стороні відповідача [PERSON] адвокат Рекуш О.Р., будучи присутнім у судовому засіданні, заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши представника відповідача та третьої особи, ознайомившись з матеріалами позову, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається з довідки №421/01-24, виданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Іванів Л.І. 04 вересня 2021 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . Однак їм в цьому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, за даними довідок, виданих Золопотіцькою селищною радою 20.12.2022 за № 1174 та 23.12.2022 за Р №1124/2-09 та копії погосподарської книги №29, рахунок 634, вбачається,\~що двір\~в [ADDRESS] \~станом на\~15\~квітня 1991\~року відносився\~до колгоспного\~двору.\~Членом даного\~двору станом\~на 15\~квітня 1991\~року (день\~набрання чинності\~Законом України\~«Про\~власність» від\~07\~лютого 1991\~року N\~697-XII)\~були: [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [INFO] , з 09.12.1989 (вибув) по 06.12.1991 (повернувся) перебував на службі в радянській армії. Згідно записів у погосподарській книзі за 2016-2020 р.р., за [PERSON] (свекрухою та бабусею, відповідно, позивачів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ) рахувалась земельна ділянка, в тому числі й для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,63 га (0,55 га + 0,06 га). Як слідує з відповіді КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» Бучацької міської ради Тернопільської області №262 від 21 липня 2021 року, на запит від 19 липня 2021 року №137, інформація щодо нерухомого майна, а саме: житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутня, технічні паспорти не виготовлялися. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Згідно із Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно з пунктом 9 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69, окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК Української РСР у редакції 1963 року, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно із частиною другою статті 120 ЦК Української РСР у редакції 1963 року, колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент. Колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Наведене узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі № 308/3775/14-ц та від 22.01.2019 у справі 713/1310/17-ц. Частиною першою статті 112 ЦК Української РСР у редакції 1963 року, передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Частка непрацездатного і неповнолітнього члена колгоспного двору, як зазначено у статті 123 Цивільного кодексу\~Української РСР\~1963 року в редакції\~станом на\~1991 рік,\~визначається, виходячи з рівного права всіх членів двору на їх спільне майно, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 688/21/17-ц. Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 713/1310/17-ц. Відтак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій підставі (кожен по 1/5 частині) набули право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , однак у визначеному законом порядку не оформили своє право власності на таке. Відповідачем долучено\~до матеріалів\~справи копії трудових\~книжок,\~а саме:\~трудову книжку\~серії [NUMBER] ,\~заповнену на\~ім`я [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~засвідчену Селянською\~спілкою «Дністер»,\~відповідно до\~якої остання\~в період\~з 1953\~року по\~1986\~рік працювала\~у СС\~«Дністер»,\~виконувала \~«різні роботи»;\~трудову книжку\~колгоспника серії\~ [NUMBER] ,\~заповнену 10\~липня 1990\~року на\~ім`я [PERSON] ,\~1972\~р.н.,\~засвідчену Селянською\~спілкою «Галичина»,\~відповідно до\~якої останній\~28\~січня 1992\~року прийнятий\~на роботу\~шофером,\~звільнений \~22\~липня 1996\~року,\~проте,\~такі не\~спростовують вищенаведених\~висновків суду.\~Натомість,інших належних і допустимих доказів щодо неправильного віднесення домогосподарства до суспільної групи «колгоспний двір», про що здійснено відповідні записи у погосподарській книзі, відповідачами суду не надано. Згідно п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. [PERSON] помер [INFO] в с.Космирин Бучацького району Тернопільської області, у віці 34 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Космиринською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 25 квітня 2006 року. Як вбачається з вищенаведеного, спадкодавцю [PERSON] належала 1/5 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , яка й підлягає спадкуванню. Відповідно до довідки №941, виданої Космиринським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області [PERSON] 01.06.2021, на час смерті чоловіка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали такі члени сім`ї: [PERSON] , 1933 р.н. (батько чоловіка), [PERSON] , 1936 р.н. (мати чоловіка), [PERSON] , 2004 р.н. (дочка), [PERSON] , 2005 р.н. (син). Як вбачається з копії погосподарської книги № [NUMBER] , рахунок [NUMBER] , в домогосподарстві в [ADDRESS] , станом на 2006 рік, були зареєстровані наступні особи: [PERSON] (голова домогосподарства), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син, запис про якого викреслено), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внука), [PERSON] (внук). Згідно довідки №1233, виданої старостою Космиринського старостинського округу Золотопотіцької селищної ради 08 липня 2021 року, заповіту [PERSON] в реєстрі Космиринської сільської ради не знайдено. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67412667 від 22 листопада 2021 року, наданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, до майна померлого [INFO] Гнатківського [PERSON] , спадкова справа не заводилась. Крім того, той факт, що [PERSON] була дружиною [PERSON] , стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 02 червня 2021 року, відповідно до якого такі зареєстрували шлюб 25 січня 2003 року. \~ \~ \~ \~У шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , повторно видане Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 07 листопада 2018 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане Космиринською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 26 грудня 2005 року). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну йому 1/5 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Отже, після смерті [PERSON] його частка в колгоспному дворі в розмірі 1/5 розподілилася в рівних частинах між його п`ятьма спадкоємцями за законом: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] , дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] і [PERSON] , по 1/25\~частці (1/5:5)\~кожному,\~якіотримали право на спадкування кожен на вказану частку у спірному будинковолодінні. Що стосується позовних вимог [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності за кожним із них по 3/50 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] , то слід зазначити наступне. Так, [PERSON] помер [INFO] у с. Космирин Бучацького району Тернопільської області у віці 79 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Космиринською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 08 жовтня 2013 року. Ще за\~життя,\~ [PERSON] \~склав заповіт,зареєстрований в реєстрі за №764, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. 11 березня 2009 року, відповідно до якого, усе майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що частка [PERSON] в майні колгоспного двору, а саме в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] , збільшилася за рахунок успадкованої частки після смерті сина [PERSON] і така в сукупності становить 6/25 (1/5 + 1/25). Проте спадкові права у встановленому законом порядку [PERSON] за життя не оформив, помер. За даними витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №18912844, виданого 11 березня 2009 року приватним нотаріусом Іванів Л.І., до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про заповіт №46537614, номер в реєстрі нотаріальних дій: 764, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. 11.03.2009; заповідач: [PERSON] , [NUMBER] , [INFO] , с.Космирин Бучацького району Тернопільської області. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як слідує з наданих суду матеріалів, спадкоємець [PERSON] - [PERSON] на час відкриття спадщини, станом на 07 жовтня 2013 року, із спадкодавцем за однією адресою не був зареєстрованим та спільно не проживав. Відповідно до частини першої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.\~ За наведених обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [INFO] Гнатківського [PERSON] за заповітом. Як слідує з облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки № 0031-1, в будинку по [ADDRESS] були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , 1936 р.н., [PERSON] , 1983 р.н., [PERSON] , 2004 р.н., [PERSON] , 2005 р.н. Як вбачається з довідки №1418, виданої Космиринським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради 26 липня 2021 року [PERSON] , 1983 р.н., на час смерті [INFO] батька чоловіка, [PERSON] за адресою по [ADDRESS] були зареєстровані наступні особи: [PERSON] ,\~1936\~р.н. (мати чоловіка), [PERSON] , 2004 р.н. (дочка), [PERSON] , 2005 р.н. (син). Згідно довідки №2107, виданої Космиринським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області 23 листопада 2021 року [PERSON] , 1969 р.н., [PERSON] , [INFO] та її діти, а саме, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] , але не проживають, а проживають по [ADDRESS] з 15 березня 2009 року по даний час. Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 16 червня 2022 року Бучацькою державною нотаріальною конторою за №69216931, після смерті [INFO] Гнатківського [PERSON] , відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 60027236, номер у нотаріуса: 391/2016; дата заведення 22 грудня 2016 року та видане свідоцтво про право на спадщину серія НВО №118078 від 22 грудня 2016 року за номером в реєстрі нотаріальних дій 2002. Як вбачається із заяви [PERSON] №770 від 22 грудня 2016 року, з якою вона звернулася до Бучацької державної нотаріальної контори, така прийняла спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] , оскільки на момент смерті постійно проживала разом із спадкодавцем в с.Космирин Бучацького району Тернопільської області. За даними довідки Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області № 478 від 22 серпня 2016 року, яка видавалась у зв`язку з оформленням спадщини, на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом із ним постійно проживали: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] . На ім`я [PERSON] 22 грудня 2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2002, після смерті [INFO] батька [PERSON] , на спадкове майно, земельну ділянку з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га, що розташована на території Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №358664, виданого Бучацькою райдержадміністрацією 21 грудня 2005 року. За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76851584, сформованого 23 грудня 2016 року державним реєстратором Бучацької державної нотаріальної контори Бучацького районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович Л.В., за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину серія та номер: 2002, видане 22 грудня 2016 року, [PERSON] , державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори. Той факт, що [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] стверджується: -даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 12 жовтня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батько» записано [PERSON] , «мати» [PERSON] ; - даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Космиринською сільською радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області 22 жовтня 1994 року, відповідно до якого 22 жовтня 1994 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя « [PERSON] ». Зважаючи на вищенаведені, досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що до першої черги спадкування після смерті [INFO] Гнатківського [PERSON] належить дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті останнього, що підтвердила Космиринська сільська рада Бучацького району Тернорільської області у наданих суду довідках. Що стосується тверджень позивача про те, що у довідці, виданій на ім`я [PERSON] , викладено неправдиву інформацію щодо проживання останньої разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у зв`язку з цим на її ім`я неправомірно видано свідоцтво про право на спадщину, то суд такі відхиляє, оскільки з наданих суду матеріалів справи таких обставин не встановлено. Крім того, суду не надано відомостей, які б свідчили, що видане на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого батька останньої [PERSON] , позивачами оспорювалось. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою\~статті 1266 ЦК України\~передбачено, що\~внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] та [PERSON] , як на підставу своїх порушених прав, посилалися на те, що відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України\~вони мають право на спадкування після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , за правом представлення тієї частини спадщини, яка належала б їх батькові [PERSON] , який помер [INFO] у віці 34 роки в с. Космирин Бучацького району Тернопільської області. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц (провадження № 61-6924св18) зроблено висновок по застосуванню\~статті 1266 ЦК України\~та вказано, що «спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу)». Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , є його онуки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які відповідно до частини першої\~статті 1266 ЦК України\~мають право на спадкування за правом представлення тієї частини спадщини, яка належала б їх батькові [PERSON] , який помер [INFO] . За приписами ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Таким чином, позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є такими, що прийняли спадщину після смерті [INFO] діда [PERSON] на підставі ч. 4 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини були неповнолітніми. Відтак, 6/25 частки будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавцю [PERSON] , після його смерті в порядку спадкування за законом розподіляється між його дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] , а також дітьми його померлого сина [PERSON] - [PERSON] , 2004 р.н., та [PERSON] ,\~2005\~р.н., які спадкують за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові якщо б він був би живим на час відкриття спадщини, а саме: 6/25 спадкують по 1/3 частці [PERSON] (2/25 частки), [PERSON] (2/25 частки), [PERSON] та [PERSON] , по 1/25 частці кожному (2/25 : 2 = 1/25). У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши\~належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом визнання за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права власності за кожним по 1/25 частині житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/25 частині житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: partial