Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-05 00:00:00

10.12.2022р. [PERSON] через свого представника - адвоката Дунаєва В.В. (діє на підставі ордеру від 15.12.2022р. - а.с. 28) звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання (а.с. 1-4). Ухвалою судді Наумової О.С. від 21.12.2022р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 31). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що сторони з 07.08.2004р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Доньки проживають з позивачкою у Канаді. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020р у справі № 201/4284/18 шлюб розірвано. Також судом стягнуто аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. [INFO] [PERSON] виповниться 18 років. Вона стане повнолітньою і з цього часу з батька перестануть стягувати аліменти. Старша донька [PERSON] продовжує навчання в 12 класі середньої школи Томаса А.Блейклока в Оквіллі, Онтаріо, Канада, що підтверджується довідкою із Шкільної ради округу Халтон від 13.10.2022 року. Навчання у школі безкоштовне, але мати несе витрати на проживання, на забезпечення дітей харчуванням, все необхідне для навчання і розвитку дітей, медичні послуги, відпочинок та оздоровлення тощо. Її дохід не дозволяє самостійно утримувати дітей. Відповідач сплачує аліменти лише через виконавчу службу за рішенням суду по 1500 гривень кожній дитині, що становить, приблизно 50 канадських доларів щомісяця. Хоча є працездатним, забезпечений роботою і отримує доходи, інших дітей на утриманні не має. На підставі викладеного, просила стягнути з [PERSON] на користь повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 17.01.2023 року до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. У позові просила розглядати позов у спрощеному провадженні без її участі. Представник відповідача - адвокат Сватенко Н.А. (діє на підставі довіреності від 23.12.2022р. - а.с. 34) 06.01.2022р. надала письмові пояснення по справі (а.с. 37-40), в яких зазначила, що з відповідача рішенням суду вже стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. [INFO] [PERSON] виповниться 18 років. Зазначила, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Разом з тим, [PERSON] на час подання позову матір`ю [PERSON] є неповнолітньою та досягне повноліття тільки [INFO] . На її утримання на користь матері стягуються аліменти як на неповнолітню дитину. Виконавче провадження з цього приводу не закрито. Окрім того, позивачка просить стягнути аліменти не на свою користь, а на користь самої [PERSON] , чого робити не вправі, а сама [PERSON] з таким позовом до суду не зверталась. Таким чином у позивачки ще не виникло право звертатись до суду з таким позовом до досягнення повноліття донькою, у тому числі просити від свого імені стягнути аліменти на користь доньки. Невідомо, чи буде продовжувати [PERSON] навчання коли досягне повноліття. Тому позовні вимоги [PERSON] не узгоджуються з приписами ч. 1 ст. 199 СК України. Окрім того, позивачка зазначає не конкретний заклад освіти, а передбачає умову продовження навчання на майбутнє, що суперечить нормам матеріального права. Вважала, що позивачкою не доведено, на який термін Алексія прийнята на навчання у 12-му класі середньої школи Томаса А.Блейклока в Оквіллі, Онтаріо, Канада. Не зазначений кінцевий термін навчання. Документ, який доданий до позову, виданий не школою, а шкільною радою округу Халтон та не зрозуміло, яке відношення ця рада має до школи. Позивачкою не доведено, що донька проживає з нею, на надано відомостей про доходи, не обґрунтований розмір аліментів, зважаючи на віть на те, що відповідач має ще доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача також щомісячно стягуються аліменти. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позову. Просила також справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що з 07.08.2004р. сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020р. у справі № 201/4284/18, яке набрало законної сили 11.11.2020р., шлюб між сторонами розірваний. Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 гривень кожній щомісячно, починаючи стягнення з 20 квітня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Як вказує позивачка, обидві доньки проживають з нею, про що була домовленість із відповідачем. Наразі позивачка з дітьми проживають в Канаді. Старша донька [PERSON] продовжує навчання у 12-му класі середньої школи Томаса А.Блейклока в Оквіллі, Онтаріо, Канада, що підтверджується довідкою Шкільної ради округу Халтон від 13.10.2022р. (а.с. 10-11, 13-14). Вирішуючи вимоги про стягнення аліментівна утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд виходить із такого. Згідно із частинами 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.08.2018р. у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий висновок містить постанова Верховного Суду від 21.02.2018р. по справі № 208/3075/16 (провадження № 61-1343св18). Судом з матеріалів справи установлено, що [PERSON] на час подання даного позову матір`ю [PERSON] ( [INFO] ) є неповнолітньою, їй виповниться 18 лише [INFO] На момент розгляду справи [PERSON] також не є повнолітньою. Тому звернення із цим позовом [PERSON] є передчасним, оскільки в останньої не виникло зумовлене ч. 3 ст. 199 СК Україниправо на стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, адже це право пов`язане виключно із досягненням повноліття дитиною. Суд також ураховує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020р. у справі № 201/4284/18, яке набрало законної сили 11.11.2020р., рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 20 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка мала право звернутися до суду із вимогами про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, якщо вважала, що означений розмір є недостатнім для утримання і розвитку дитини. За рішенням суду на користь позивачки стягуються аліменти на утримання [PERSON] як на неповнолітню дитину і виконавче провадження не закрите, на підтвердження чого представником відповідача надані матеріали виконавчого провадження (а.с. 41 - 44). Отже, права дитини на утримання наразі є захищеними. З огляду на наведені вимоги закону, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що у позові відмовлено, а позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed