Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

16 листопада 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що є надавачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. У зв`язку із несплатою коштів за отримані житлово-комунальні послуги у відповідача утворилася заборгованість, яка складає 14 462, 62 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 листопада 2022 року цивільну справу № 753/14441/22 передано судді Шаповаловій К.В. 12 грудня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 14 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками на адресу її місця реєстрації ( що є також адресою місця знаходження майно, власником якого вона є): [ADDRESS] . Окрім того, копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу на адресу, яка зазначена позивачем, як адреса останнього відомого місця проживання: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, зазначені відправлення повернулися на адресу суду 09 січня 2023 року у з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Також сторони не подали заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 95,80 кв. м, що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 26 квітня 2006 року (а.с. 10). Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» виконує функції експлуатаційної організації у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] відповідно до рішення правління АТ ХК "Київміськбуд" № 85 від 04 травня 2005 року (а.с.8) та розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №534 від 29 червня 2005 року (а.с.9) та надає житлово-комунальні послуги. 27 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних та додаткових послуг (а.с.13-14). Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення статей 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За приписом статті 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до розпорядження КМДА від 15 листопада 2017 року № 1444 про встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , було встановлено тариф оплати послуг 6,80 грн за 1 кв. м загальної площі квартири за місяць з ПДВ, а з листопада 2019 року такий тариф становив 6,52 грн, оскільки було виключено послугу з вивезення сміття та твердих побутових відходів. Загальна площа квартири [ADDRESS] , за якою виникла заборгованість, становить 95,80 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 квітня 2006 року. Звертаючись із позовною заявою, позивач вказав, що відповідачка не належним чином виконувала умови договору, внаслідок чого у неї за період з травня 2018 року по 30 вересня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 12 055, 52 грн., на яку позивачем також було здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 1755,87 грн. та 3% річних у розмірі 651,33 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.37) вбачається, що відповідачка не належним чином виконувала свої зобов`язання перед позивачем з оплати спожитих житлово-комунальних послуг, в результаті чого за період з травня 2018 року по вересень 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 12055 грн 52 коп. Відповідач не оспорювала наявність у неї заборгованості за оплату комунальних послуг та не оспорювала розмір такої заборгованості. Розрахунок заборгованості за внескам на утримання будинку та прибудинкової території був перевірений судом та покладається в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку тарифів та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі 651,33 грн та інфляційні втрати в розмірі 1755,87 грн, які були нараховані до 24 лютого 2022 року. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Ковальська -Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 14 462, 62 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00. На підставі викладеного,

Outcome: approved