Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-09 00:00:00

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: 08.11.2022\~року [PERSON] через свого представника адвоката Яворську М.М. подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватися житлом, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022\~року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа. Предметом позову є визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням. Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність є розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність є підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо. Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Ч.ч.9,\~16\~ст.28\~ЦПК України\~передбачено,\~що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) і позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст..30 ЦПК України. Зважаючи на вище вказане, справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Стислий виклад позиції сторін по справі. Позиція особи, яка подала позов. Позивач в своєму позові зазначає, що він є одноособовим власником житлового\~будинку за\~адресою [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В житловому будинку, з часу одруження і до часу розлучення згідно рішення Турківського районного суду Львівської області від 07.11.019\~року про розірвання шлюбу між його сином [PERSON] , та колишньою невісткою [PERSON] , відповідачка є зареєстрована. На момент подачі позову відповідачка [PERSON] є сторонньою, чужою особою для позивача. [PERSON] більше\~року фактично не проживає, оскільки виїхала з будинку, особистих її речей немає. Факт реєстрації відповідачки [PERSON] створює перешкоди для позивача, який є літньою людиною, зокрема, що стосується розпорядження майном, реєстрації права власності на нього, а також, оформлення пільг та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. З врахування вказаного, просить суд визнати визнати [PERSON] такою,\~що втратила\~право користуватися\~житловим приміщенням\~за адресою\~ [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтвердив свої вимоги, просив позовну заяву задовольнити. Представник позивача адвокат Яворська М.М. підтвердила позовні вимоги, просила позовну заяву задовольнити. Позиція відповідача. Відповідачка не забезпечила самопредставництво, або при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленнями про відправку поштового відправлення, причини не прибуття в суд не повідомила. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачем 08.11.2022\~рокуподано позовну заяву. Позивачем та його представником 10.01.2023\~року подано заяви про слухання справ у їх відсутність. Від позивача інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Від відповідачки клопотань і заяв на адресу суду не було надіслано. Процесуальні дії у справі. Згідно вимог\~ст.187 ЦПК України\~скеровано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Відповідно до ч.ч.6,7 ст.187 ЦПК України 22.11.2022\~рокусудом отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи, з якого вбачається, що місце реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 28.11.2022\~року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачці визначено строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, надіслання копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу суду, право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідь на відзив, а відповідачці - заперечення. Сторонам роз`яснено що суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами. Судові засідання\~про справі\~призначалися 27.12.2022\~року,\~04.01.2023\~року,\~10.01.2023\~року. Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1\~ст.223 ЦПК України,\~якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно вимог\~\~ст.131 ЦПК України\~передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному\~ст.129 ЦПК України, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Згідно з п. 4 ч. 8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ст.223 ЦПК України\~ у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду. 10.01.2023\~року по справі постановлено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до ст..247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010\~року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005\~року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006\~року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004\~року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008\~року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів. Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.) Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019\~року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989\~року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 13.02.2009\~року Завадівською сільською радою на підставі рішення №556 сесії Завадівської сільської ради від 20.01.2009\~року вбачається, що [PERSON] є власником в цілому житлового будинку загальною площею 142,2 м.кв. за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Самбірським МБТІ 13.02.2009\~року вбачається, що за [PERSON] було здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно, і з приводу ого в книзі здійснено запис за порядковим №40. Згідно довідки №70 про реєстрацію місця проживання особи виданої 16.09.2020\~року Завадівською сільською радою вбачається, що позивач зареєстрований за вказаною адресою з 14.11.1977\~року. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов №890 виданого 13.09.2022\~року комісією Турківської міської ради вбачається, що в житловому будинку зареєстровані [PERSON] і [PERSON] , однак [PERSON] \~не проживає,\~оскільки виїхала\~на заробітки. Згідно рішення Турківського районного суду від 07.11.2020\~року по справі №458/1122/18 було постановлено рішення, згідно якого розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , який зареєстрований 15.07.2006\~року відділом РАЦС Турківського РУЮ Львівської області згідно актового запису в книзі реєстрації шлюбу за № 30. Згідно будинкової книжки на житловий будинок по [ADDRESS] вбачається, що в такому зареєстрований [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідачка по справі. Довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради № 886 від 13.09.2022\~року підтверджено, що в згаданому житловому будинку зареєстровано 8 осіб, в тому числі і [PERSON] . Вказаними доказами підтверджено той факт, що власником житлового будинку є [PERSON] , позивач по справі, а [PERSON] , відповідачка по справі, як колишня невістка, зареєстрована в такому будинку, однак фактично в ньому не проживає. Спір у даній справі виник у зв`язку із визнанням особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням по причні непроживання такої особи в житловому приміщенні. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. При ухваленні рішення відповідно до вимог ст..17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до ст..6 Конвенції про захист прав людини \~і основоположних свобод (Рим, 04.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст..9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст..13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно з цивільним процесуальним законом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3\~ ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази,

Outcome: approved