overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 02 березня 2017 року, актовий запис № 32, посилаючись на те, що шлюбні відносини припиненні, у зв`язку із відсутнісю порозуміння, любові та поваги. Спільного господарства вони не ведуть. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються даними паспорту позивача, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження і не оспорюються сторонами. \~ \~ \~ \~За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 17.11.2022 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 05.06.2021 р. Від шлюбу дітей не мають однак відповідач відмовляється через розірвання шлюбу через органи РАЦС. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, З квітня 2022 р. фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, шлюб розпався остаточно і безповоротно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Позивач вказує, що подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просить справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, термін на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивач в позовній заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 05.06.2021 р. в Дунаєвецькомі відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що складено актовий запис № 55. Від шлюбу сторони дітей не мають. В зв`язку з різними поглядами на життя, в сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до поступового погіршення сімейних стосунків та припинення шлюбних відносин. Сторони припинили спільне проживання та ведення господарства в квітні 2022 р. Примирення сторін неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому підстав для збереження \~сім`ї немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що потребує значного часу, суд вважає за необхідне відкласти складення повного рішення на строк не більше десяти днів із дня закінчення розгляду справи, проголосивши у судовому засіданні його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 06.11.1988 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Подружні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведуть протягом останніх дев`яти років. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Спільних неповнолітніх дітей між ними немає, тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.11.1988 року виконавчим комітетом Пасічнянської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис №13. Спільне життя між сторонами не склалось, разом не проживають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу звернення до суду наполягає на розірванні шлюбу, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано параноїдну шизофренію, епізодичний тип перебігу із стабільним дефектом, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судове засідання не доставлений у зв`язку із важким станом здоров`я. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 13.01.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 13.01.2023 р. встановила наявність у нього параноїдної шизофренії, епізодичний тип перебігу із стабільним дефектом та прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 13.01.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №252 від 13.01.2023 р., заключенням ЛКК. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано органічний розлад особистості внаслідок ураження ЦНС з вираженими когнітивними розладами та епітатусом, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судове засідання не доставлений у зв`язку із важким станом здоров`я. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 12.01.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 13.01.2023 р. встановила наявність у нього органічного розладу особистості внаслідок ураження ЦНС з вираженими когнітивними розладами та епітатусом та прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 13.01.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №233 від 12.01.2023 р., заключенням ЛКК. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він становить небезпеку для себе. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано гострий поліморфний психотичний розлад. У такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судове засідання не доставлений у зв`язку із важким станом здоров`я. Інші учасники не заперечують щодо задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 15.01.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 16.01.2023 р. встановила наявність у нього гострого поліморфного психотичного розладу та прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання він становить небезпеку для себе. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 16.01.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №293 від 15.01.2023 р., заключенням ЛКК. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та становить небезпеку для себе. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм. У такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судове засідання не доставлений у зв`язку із важким станом здоров`я. Інші учасники не заперечують щодо задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 14.01.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 16.01.2023 р. встановила наявність у нього психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм та прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та становить небезпеку для себе. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 16.01.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №286 від 14.01.2023 р., заключенням ЛКК. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.06.2014 року, аргументуючи свої вимоги тим, що через різні погляди на життя, постійні непорозуміння в сім`ї вони припинили подружні стосунки і на даний час не мають наміру відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в\~\~судове \~засідання\~не\~з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно\~ до ч.1\~ ст. 280\~ ЦПК України «Суд\~ може ухвалити заочне рішення на підставі наявних\~ у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивачка у наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду\~ справи,\~ суд\~ вважає за необхідне\~ ухвалити\~ по\~ даній справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи положення\~ статті\~113\~СК\~ України,\~відповідно\~до\~якої особа,\~яка\~змінила\~прізвище у\~зв`язку\~з\~реєстрацією шлюбу,\~має\~право\~після його\~ розірвання\~ надалі \~іменуватися цим \~прізвищем \~або \~відновити своє\~дошлюбне\~прізвище, а також прохання позивачки, останній\~\~слід залишити післяшлюбне прізвище\~« [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

27.12.2022 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову; відповідач про причини своєї неявки не повідомив. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 10.09.2005, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , 2008 року народження. Як випливає з матеріалів справи, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому позивачка не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

26.12.2022 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явилися, при цьому подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.07.2013, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , 2016 року народження. Як випливає з матеріалів справи, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`ю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved