Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основну суму заборгованості, яка складає 3444, 00 грн., пеню, яка складає 1837, 00 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16.10.2020 року між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та фізичною особою [PERSON] укладено договір про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів за №16/10/20-ГР. Згідно пункту 2.1. вказаного Договору позивач надає замовнику послуги охорони, а саме приймає під реагування на ПЦС «Об`єкт» відповідача та приймає під спостереження засоби сигналізації та спостерігає за їх технічним станом. У відповідності з Додатком № 1 до Договору «Об`єкт», розташований за адресою: м. Харків, вул. Куліша,13. Пунктом 3.1. Договору визначено, що вартість наданих послуг в місяць за один Об`єкт складає 300, 00 грн. Пунктом 3.2. Договору закріплено, що оплата за послуги позивача здійснюється відповідачем щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Також п.8.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і укладається до 23.06.2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, то Договір вважається продовженим Сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Сторони мають право достроково розірвати Договір за додатковою угодою між собою. Позивач з початку строку дії Договору надав послуги, визначені у п.п. 2.1. Договору, а відповідач, починаючи із жовтня 2020 року припинив виконувати свої договірні зобов`язання щодо оплати наданих послуг. Умови договору відповідачем не виконуються, плата за надані послуги по охороні ресторану не проводиться. Доказів протилежного позивачем отримано не було. 29.03.2021 року позивач на адресу відповідача направив претензію про неналежне виконання зобов`язань за договором, направлення актів наданих послуг та сплату грошових коштів. Вказаною претензією відповідач був попереджений про дострокове розірвання договору у разі не сплати боргу з 17.02.2021 та повідомлений про необхідність сплати наявної заборгованості протягом 07 календарних днів з моменту отримання самої вимоги. Однак, дана претензія залишилась не виконаною, примірники актів наданих послуг на адресу позивача не повернулись, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. За розрахунком позивача за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року заборгованість становить 1430,85 грн., а саме: основний борг за договором 1355, 00 грн.; пеня у вигляді подвійної ставки НБУ 75,85 грн., оскільки зміст пункту 6.3. Договору встановлював, що у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком. Як же вказувалось вище, зміст пункту 3.2. Договору вказував, що оплата за послуги позивача здійснюється відповідачем щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Отже у випадку несплати у зазначену дату, 11-те число є першим днем прострочення, а нарахування пені необхідно здійснювати з першого дня прострочення. Оскільки відповідач припинив сплачувати кошти за послуги позивача в жовтні 2020 року, то обраховувати пеню слід з жовтня 2020 року. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021 справу розподілено судді Губській Я.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2021 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, 20.01.2022 до суду надійшло клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 16.10.2020 року між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та [PERSON] укладено договір про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів за № 16/10/20-ГР (а.с. 12-16). Згідно пункту 2.1. вказаного Договору ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» надає замовнику послуги охорони, а саме приймає під реагування на ПЦС «Об`єкт» замовника та приймає під спостереження засоби сигналізації та спостерігає за їх технічним станом. У відповідності з Додатком № 1 до Договору «Об`єкт», будинок розташований за адресою: м. Харків, вул.. Куліша,13. Пунктом 3.1. Договору визначено, що вартість наданих послуг в місяць за один Об`єкт складає 300,00 грн. Відповідно до п.3.2. Договору оплата за послуги позивача здійснюється відповідачем [PERSON] щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Також, п.8.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і укладається до 23.06.2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, то Договір вважається продовженим Сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Сторони мають право достроково розірвати Договір за додатковою угодою між собою. ТОВ «Агентствоко комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» зпочатку строку дії Договору надавало послуги,визначені уп.п.2.1.Договору,а відповідач [PERSON] , починаючи із жовтня 2020 року припинив виконувати свої договірні зобов`язання щодо оплати наданих послуг, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні. 29.03.2021року ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» на адресу відповідача [PERSON] направило претензію про неналежне виконання зобов`язань за договором, акти наданих послуг та акти звірки взаєморозрахунків. Однак, дана претензія залишилась не виконаною (а.с.23). Пунктом 6.3. Договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком. Відповідно до пункту 3.2. Договору оплата за послуги здійснюється щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Згідно з розрахунком ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року заборгованість відповідача становить 1430, 85 грн. і складається з основного боргу за договором в розмірі 1355, 00 грн. та пені у вигляді подвійної ставки НБУ в розмірі 75,85 грн. (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, зобов`язання мають виконуватися в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань є неустойка (штраф,пеня) (ст. 546 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Виходячи з викладеного, на підставі наданих позивачем доказів, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями та жодних доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтверджуються достатніми доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача основну суму заборгованості, яка складає 1430, 85 грн. та пеню, яка складає 75, 85 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, у відповідності до частин 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки представником позивача не надано жодних відомостей щодо переліку і вартості послуг на правничу допомогу, вимога про стягнення вказаних витрат в сумі 2940грн. задоволенню не підлягає за недоведеністю. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 270,00 грн., сплачений позивачем при зверненні з позовом. На підставі викладеного і

Outcome: partial