Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-18 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: - витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЛІНГ», (ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 43650621, місцезнаходження: 03170, місто Київ, вулиця Зодчих, будинок 72, квартира З,) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ): частину, 50%, а саме: загальної площі (кв.м): 79, 6, житлової площі (кв.м): 47,7 - квартири загальної площі (кв.м.): 159,1, житлова площа (кв.м.): 95,4, опис: п`ятикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати запис: в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», код ЄДРПОУ: 38904296, а саме: квартири загальної площі (кв.м.): 159,1, житлова площа (кв.м.): 95,4, опис: п`ятикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1794333080000), вчинений приватним нотаріусом Верповською Оленою Володимирівною, Київським міським нотаріальним округом, м. Києва 25.03.2019 року (номер запису про право власності: 30856300); в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЛІНГ», (ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 43650621, місцезнаходження: 03170, місто Київ, вулиця Зодчих, будинок 72, квартира 3), а саме: квартири загальної площі (кв.м.): 159,1, житлова площа (кв.м.): 95,4, опис: п`ятикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1794333080000), вчинений приватним нотаріусом Мурською Наталією Василівною Київського міського нотаріального округу, м. Києва 23 липня 2020 року (номер запису про право власності/довірчої власності: 37453071). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2009 у справі №2-180/09 за позовом [PERSON] до АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», [PERSON] , 3-ті особи [PERSON] , приватний нотаріус Марченко Н.П. про визнання недійсним договору іпотеки та внесення змін та доповнень до нього визнано недійсним договір іпотеки №1015-001/07Ф, укладений 30.05.2007 між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] та договір про внесення змін та доповнень до нього від 08.09.2008. При цьому зауважив, що оскільки він є сином [PERSON] та [PERSON] , то на його переконання, вони є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, зазначив, що в процедурі виконавчого провадження №48809615, яке перебувало на примусовому виконанні у Святошинському РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві, щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2009 у справі №6-1154/09, про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1015-001/07Ф від 29.05.2009 в розмірі 306405 доларів США, що за курсом НБУ на день здійснення розрахунку, станом на 01.10.2009, становить 2452465,62 грн, та судових витрат у розмірі 79713,19 грн, було звернуто стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та в рахунок часткового погашення заборгованості передано у власність стягувача - ТОВ «ФК «Авістар», яке в подальшому відчужило вказану квартиру на користь ТОВ «ДАЛІНГ». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 вищевказані матеріали позовної заяви надійшли в провадження судді Сіромашенко Н. В. Ухвалою суду від 09.03.2021 відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання на 09.07.2021 о 12.30 год. Ухвалою суду від заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову залишено без задоволення. 12.07.2021 від відповідача ТОВ «Далінг» до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на відсутність у позивача правових підстав для звернення до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки, позивач ніколи не був власником 50% квартири. В подальшому, в ході розгляду справи, від представника ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» надійшло клопотання, в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України, про залишення позовної заяви без руху, оскільки подана без додержання вимог до позову, які містяться у ст. ст. 175, 177 ЦПК. 29.07.2021 представником позивача подана відповідь на відзив відповідача у справі ТОВ «Далінг», в якій позивач вважає доводи товариства необґрунтованими та безпідставними. Зокрема, позивач звернув увагу на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною власністю його батьків, що, у тому числі, підтверджено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2009 та виконання вказаного рішення суду між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був складений акт прийому-передачі документів про передачу оригіналу свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 15.09.2006 на вказану квартиру. Крім цього, він зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, яке є єдиним його житлом. Однак, вказана квартира без його відома та попередження була відчужена декілька разів. 20.08.2021 представником відповідача ТОВ «Далінг» подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки у позивача відсутнє право звернення до суду з віндикаційним позовом, адже даний позов може подати тільки власник майна. Крім того, вказав, що вищезазначена квартира належала [PERSON] та [PERSON] та відповідно їх син [PERSON] мав право проживати у квартирі своїх батьків. Однак, після того, як батьки втратили право власності на квартиру внаслідок виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 280000,00 доларів США, у позивача припинилося право користування цим житлом, оскільки у позивача відсутнє право власності на квартиру. 01.07.2021 від третьої особи у справі [PERSON] до суду подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Верповської Олени Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, м. Київ Мурської Наталії Василівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Далінг» про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому просила: витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЛІНГ» (код ЄДРПОУ 43650621) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) частину, 50% (п`ятдесят), а саме: загальної площі (кв.м): 79, 6, житлової площі (кв.м): 47,7 - квартири загальної площі (кв.м.): 159,1, житлова площа (кв.м.): 95,4, опис: п`ятикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 09.12.2021 від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» до суду надійшло клопотання про забезпечення судових витрат, в якому останній просив суд забезпечити його судові витрати у справі, посилаючись на завідому безпідставність заявленого позову, оскільки, позивач у справі не є та не був власником квартири, що має вирішальне значення для прийняття рішення у справах про повернення майна. Ухвалою Шевченківського районного суд ум. Києві від 22.11.2022 відмовлено у задоволенні клопотання . Крім того, 09.12.2021 від ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив та просив суд відмовити в його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що законно набув право власності на спірну частину квартири, що належала боржнику - [PERSON] в межах виконавчого провадження №48809615, яке перебувало на примусовому виконанні у Святошинському РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві, щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2009 у справі №6-1154/09 про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1015-001/07Ф від 29.05.2009 в розмірі 306405 доларів США, що за курсом НБУ на день здійснення розрахунку, станом на 01.10.2009, становить 2452465,62 грн, та судових витрат у розмірі 79713,19 грн. Також вказав, що право власності [PERSON] на квартиру припинилось на підставі п. 8 ч.1 ст. 346 ЦК України, внаслідок звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника. В той же час, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів про те, що 50% квартири належить або належало йому на праві власності. 22.02.2022 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому останній просив суд долучити до матеріалів справи копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2021 року у справі 761/37426/21, якою накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заборонивши її відчуження та розпорядження. Ухвалою суду від 20.09.2022 в задоволенні клопотання представника ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» про залишення позовної заяви [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мурської Наталії Василівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Далінг», треті особи: Начальник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Макаревич Яна Анатоліївна, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів про державну реєстрацію права власності без руху відмовлено. 20.09.2022 судом відмовлено у прийнятті позовної заявитретьої особи у справі [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Верповської Олени Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, м. Київ Мурської Наталії Василівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Далінг» про витребування майна із чужого незаконного володіння. 21.11.2022 від представника позивача адвоката Павленка В.В. надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій представник позивача просив викласти пункт 1 прохальної частини позову у наступній редакції, а саме: витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Далінг» квартиру загальної площі (кв.м.): 159,1, житлова площа 95,4 кв.м., опис: п`ятикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 21.11.2022 представником позивача подано заяву про залучення до участі у справі як позивача 2 [PERSON] , з посиланням на те, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та оскільки квартира, яка є предметом спору у даній справі належить його батьку та матері на праві спільної власності, а він безпосередньо зареєстрований та постійно проживає у квартирі, а тому вбачає за необхідне, на підставі ст. 50 ЦПК України, залучити до участі у справі як позивача 2 - [PERSON] . Ухвалою суду від 22.11.2022, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, у прийнятті заяви представника позивача про зміну позовних вимог відмовлено. Ухвалою суду від 22.11.2022, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у заяві представника позивача у залученні до участі у справі як позивача 2 [PERSON] з підстав її неогрунтованості. Ухвалою суду від 22.11.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» 09.12.2021 про забезпечення судових витрат. Ухвалою суду від 22.11.2022, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. В подальшому, у судовому засіданні, призначеному на 18.01.2023, представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Представники відповідачів ТОВ «Далінг» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, сповіщені належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. При цьому, від відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, м. Київ Верповської О.В., Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, м. Київ Мурської Н.В., та третьої особи начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаревич Я.А. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.05.2007 між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1015-001/07Ф. 30.05.2007 в забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії №1015-001/07Ф між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] 30.05.2007 укладено договір іпотеки №1015-001/07Ф, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за реєстровим № 698у, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2009 у справі №2-180/09 за позовом [PERSON] до АКБ «Правекс-Банк», [PERSON] , 3-ті особи [PERSON] , приватний нотаріус Марченко Н.П. про визнання недійсним договору іпотеки та внесення змін та доповнень до нього, визнано недійсним договір іпотеки №1015-001/07Ф, укладений 30.05.2007 між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] , та договір про внесення змін та доповнень до нього від 08.09.2008. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.10.2009 у справі №22-7689/09 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ віл 14.12.2011 рішення Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2009 у справі №2-180/09 залишено без змін. Крім того, 30.05.2007 між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №1015-001/07Ф, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за реєстровим №700у, відповідно до якого [PERSON] зобов`язалась нести солідарну майнову відповідальність перед АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» за виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії №1015-001/07Ф від 29.05.2007. 06.11.2009 Постійно діючим Незалежним Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» задоволено позов АКБ «Правекс-Банк» до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованості за Кредитним договором у розмірі 306405 (триста шість тисяч чотириста п`ять) доларів США, що за курсом НБУ на день здійснення розрахунку, станом на 01.10.2009 року становить 2452465 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 79713 грн. 19 коп. В подальшому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2009 у справі №6-1154/09 заяву ПАТ «Правекс-Банк» задоволено та постановлено видати виконавчі документи на підставі рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при ВГО «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» про стягнення з [PERSON] та з [PERSON] на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованості за Кредитним договором у розмірі 306405 доларів США, що за курсом НБУ на день здійснення розрахунку, станом на 01.10.2009 становить 2452465,62 грн, та судових витрат у розмірі 79713, 19 грн. 22.09.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48809615 щодо примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення боргу з [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2017 у справі №757/18806/17-ц замінено стягувача у виконавчому провадженні №48809615 з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «ФК «Авістар». Також судом встановлено, що 13.08.2018 державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Києва було здійснено опис квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала на праві приватної власності [PERSON] . З метою визначення вартості майна, що належить боржнику, постановою державного виконавця від 16.08.2018, на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», призначено експерта. Згідно Висновку експерта про вартість від 01.09.2018 вартість спірної квартири склала 3423000,00 грн без ПДВ. Не погоджуючись із вказаним висновком, 26.09.2018 [PERSON] звернулась зі скаргою до Печерського районного суду м. Києва на бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телейчук Т.О., в якій просила суд скасувати висновок з визначення ринкової вартості квартири та призначити проведення нової оцінки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.072020 у справі №757/48171/18-ц в задоволенні скарги [PERSON] відмовлено. Згідно повідомлення ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України електронні торги з лоту №312446 за стартовою ціною 3423000,00 грн, які були призначені на 29.11.2018, не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що системою сформовано протокол №372595 від 29.11.2018. Відповідно до повідомлення ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України електронні торги з лоту №321409 (уцінено лот №312446) за стартовою ціною - 2738400,00 грн, призначені на 11.01.2019, не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, про що системою сформовано протокол №381669 від 11.01.2019 року. Згідно повідомлення ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України електронні торги з лоту №329300 (уцінено лот №312446), за стартовою ціною - 2 396100,00 грн, призначені на 22.02.2019, не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, про що системою сформовано протокол №389224 від 22.02.2019. Відповідно до вимог ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Заявою від 25.02.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» повідомило про свою згоду залишити за собою нереалізоване майно боржника, а саме: квартиру [ADDRESS] та складається з п`яти кімнат, жилою площею 95,40 кв.м, загальною площею 159,10 кв.м, за ціною третіх електронних торгів - 2 396 100,00 грн. Постановою від 13.03.2019 майно боржника, а саме: квартира [ADDRESS] , та складається з п`яти кімнат, жилою площею 95,40 кв.м, загальною площею 159,10 кв.м передано стягувачу ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» в рахунок часткового погашення заборгованості згідно з виконавчим документом за ціною (вартість майна на третіх електронних торгах) 2396100,00 грн. 25.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» видано свідоцтво про право власності на квартиру, реєстровий №1243. Право власності на квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 30856300 від 25.03.2019. 25.03.2019 [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на рішення та дії заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Київ Макаревич Я.А. з вимогами про скасування постанови заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Я.А. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 ВП №48809615 та акту заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Я.А. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 ВП №48809615. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.03.2020 у справі №757/15845/19-ц скаргу [PERSON] задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанову заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Я.А. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року ВП №48809615 та акт заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Я.А. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року ВП №48809615. Постановою Київського апеляційного суду від 01.12.2020 у справі №757/15845/19-ц ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.03.2020 у справі №757/15845/19-ц скасовано, скаргу [PERSON] залишено без розгляду. 09.04.2019 слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019100080002592 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 у справі №759/16942/19 накладено арешт на нерухоме майно - квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар». 13.04.2020 на підставі постанови слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві кримінальне провадження №12019100080002592 закрито. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2020 у справі №759/10598/20 скасовано арешт, накладений на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить ТОВ «Фінансова компанія «Авістар». 23.07.2020 на підставі договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., ТОВ «ФК «Авістар» відчужило квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «Далінг». Відповідно до статті 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною. Аналіз вказаної норми та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння). Віндикація - витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами. Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав. Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої таке майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше. У такій справі необхідно встановити обставини, що мають засвідчити правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: підтверджують його право власності або інше речове право титульного володільця на витребуване майно; вибуття майна з володіння позивача; наявність майна в натурі у володінні відповідача; відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 року у справі № 923/630/17, від 29.01.2019 року у справі № 911/3312/17, від 02.04.2019 року у справі № 911/737/18, від 19.06.2019 року у справі № 914/1671/17, від 27.08.2019 року у справі № 925/366/18. Верховний Суд у своїй постанові від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15- ц (провадження № 61-4812св18) вказав, що "застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Аналіз ст. 387 Цивільного кодексу України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ с абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі. Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном. У постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі № 910/13536/19 зазначено, що для застосування передбаченого ст. 387 ЦК України правового механізму відновлення порушеного права власності необхідним є встановлення наступних обставин у їх сукупності: існування в натурі індивідуально визначеного майна з ідентифікуючими ознаками на момент подачі позову та прийняття судом рішення про його витребування; наявність підтвердженого права власності або права законного володіння у позивача на відповідне майно; відсутність у власника чи титульного володільця можливості здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач на момент подачі позову та прийняття рішення у справі фактично тримає його у себе; відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, оскільки в протилежному випадку застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності. За даним позовом, позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Далінг`нерухоме майно, а саме частину, 50%, а саме: загальної площі (кв.м): 79,6, житлової площі (кв.м): 47,7 - квартири загальної площі (кв.м.): 159,1, житлова площа (кв.м.): 95,4, опис: п`ятикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Суд зауважує, що право власності позивача на вищевказаний об`єкт нерухомості не доводиться жодним доказом, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Жодний доказ, наданих позивачем, не підтверджує наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги позивача щодо підтвердження права власності на частину 50%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила 51. У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Як було раніше встановлено судами у справі №757/15845/19-ц, ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» набуло право власності на квартиру,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку встановленому для виконання судових рішень, згідно ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», як стягувач, який виявив бажання залишити за собою нереалізоване на прилюдних торгах майно. Отже, суд приходить до висновку, що право власності ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», а в подальшому ТОВ «Далінг», на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] виникло правомірно, на законних підставах. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В матеріалах справи відсутні докази того, що квартира будь-коли належала позивачу на праві власності, а також того, що відповідачі заволоділи майном незаконно, без відповідної правової підстави. За таких обставин витребування майна із чужого незаконного володіння є безпідставним, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано копію договору №12 від 17.04.2019р. про надання правової допомоги з додатковою угодою, у відзиві на позовну заяву надано детальний опис наданих послуг, згідно яких встановлено, що розмір витратна правову допомогу ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» за надання правової допомоги у справі №761/8718/21становить 12700 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Дослідивши надані стороною відповідача докази, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати у сумі 12700,00 грн.

Outcome: approved