Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

У травні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, в якій просив визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , та внести зміни до актового запису про народження № 1020 від 11 вересня 2014 року, складеного Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, зазначивши його батьком дитини, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини залишити « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначив, що він та [PERSON] у період з 2012 року до 2014 року зустрічались як хлопець та дівчина. У грудні 2013 року стосунки між ними було розірвано, кожен жив своїм життям. Влітку 2015 року позивач та [PERSON] поновили свої стосунки і позивач дізнався, що у [PERSON] є дочка - [PERSON] . Під час вагітності та пологів [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі. В подальшому [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією родиною, але без офіційної реєстрації шлюбу, так вони проживають і по теперішній час. Позивач знав, що у дитини прізвище матері - « [PERSON] ». Щодо обставин вагітності [PERSON] та хто саме є батьком дівчинки [PERSON] не розказувала, а позивач не наполягав. У грудні 2021 року позивач випадково побачив свідоцтво про народження дитини, в якому дівчинка має прізвище, ім`я та по-батькові - [PERSON] , у графі мати назначено - [PERSON] , у графі батько зазначено - [PERSON] . Так позивач дізнався, що відповідач [PERSON] під час реєстрації народження дитини прізвищем батька дитини зазначила своє прізвище, а ім`я та по-батькові дитини повністю збігалось з його ім`ям та по-батькові самого позивача. Тому у позивача з`явилися підстави вважати, що батьком дитини є саме він. Відповідач [PERSON] таки зізналась та підтвердила, що дійсно [PERSON] є дочкою позивача. Позивач неодноразово просив відповідача звернутися із відповідними заявами до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до книги реєстрації народжень та зазначення батьком дитини саме позивача. Однак відповідач [PERSON] так і не погодилась та наразі вважає це недоцільним, оскільки в разі таких змін вона перестане отримувати виплати як матір-одиначка. Саме на підставі зазначеного позивач і звертається до суду для визнання його батьком дитини, що перш за все буде в інтересах самої дитини, адже дівчинка все своє свідоме життя вважає і називає саме позивача рідним батьком. У зв`язку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами, проти позовних вимог не заперечує. Представник відповідача - Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 вересня 2014 року Красногвардійським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1020 (а.с. 10). На момент народження [PERSON] , тобто станом на 21 серпня 2014 року, відповідач [PERSON] у шлюбі не перебувала. Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 11 вересня 2014 року Красногвардійським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1020, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] . При цьому, відомості про батька дитини були внесені до актового запису про народження зі слів матері на підставі її заяви, тобто запис про батька вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Звертаючись у травні 2022 року до суду з даним позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, [PERSON] наполягав на тому, що саме він є батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України закріплено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У позовній заяві позивач [PERSON] наполягав на тому, що він та відповідач [PERSON] у період з 2012 року до грудня 2013 року включно перебували у фактичних шлюбних відносинах, але не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою. При цьому, у своїй заяві, яка надійшла до суду 26 грудня 2022 року, [PERSON] проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала та просила розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Проти викладених у позовній заяві обставин [PERSON] у вказаній заяві не заперечувала. Викладене свідчить, що дитина [PERSON] - [PERSON] , яка народилась [INFO] , була зачата під час перебування [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з позивачем [PERSON] . За клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON] ухвалою суду від 16 червня 2022 року (а.с. 28) у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи наявне кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] ?; якщо кровне споріднення між [PERSON] та [PERSON] наявне, то чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ? Зобов`язано [PERSON] забезпечити явку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради. Однак, листом Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради № 1510 від 18 серпня 2022 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2022 року про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , було повернуто без виконання у зв`язку з неявкою громадянки [PERSON] разом з дитиною 18 липня 2022 року та 15 серпня 2022 року на експертизу (а.с. 42). Отже, суд вважає встановленим, що призначена ухвалою суду від 16 червня 2022 року судово-генетична експертиза не була проведена саме у зв`язку з неявкою [PERSON] з дитиною - [PERSON] , [INFO] , на експертизу до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради. У пункті 9 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). У статті 109 ЦПК України також закріплено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи, що експертиза не була проведена саме у зв`язку з неявкою на експертизу відповідача [PERSON] з дитиною - [PERSON] , [INFO] , з урахуванням положень статті 109 ЦПК України, суд оцінює таку поведінку відповідача як ухилення від проведення експертизи, та з урахуванням усіх встановлених під час розгляду справи обставин в їх сукупності, беручи до уваги наведені у позовній заяві пояснення позивача та письмову заяву відповідача, в якій вона не заперечувала проти позовних вимог позивача, вважає за можливе визнати факт того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . За таких обставин, враховуючи все вищенаведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі матеріали та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У пункті 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24 грудня 2010 року № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.п. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 розділу ІІ зазначених вище Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, суд вважає за необхідне внести зміни до актового запису № 1020 від 11 вересня 2014 року, вчиненого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши у графі батько - « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». Згідно з ч. 1 статті 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Оскільки в актовому записі № 1020 від 11 вересня 2014 року, вчиненому Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про народження [PERSON] , [INFO] , по батькові дитини і так зазначено « [PERSON] », то необхідності у зміні по батькові дитини немає, а отже по батькові [PERSON] , [INFO] , залишається без змін - « [PERSON] ». Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , в частині зміни в графі «прізвище» запису « [PERSON] » на « [PERSON] » суд виходить з наступного. У частині 1 статті 145 СК України закріплено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом, що визначено у частині 3 статті 145 СК України. Аналогічні положення закріплені і у пункті 2.10 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з яким заяви батьків про виправлення (зміну) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв`язку з тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім`я без урахування побажань обох або одного з батьків, приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження, а заяви про виправлення власного імені дитини у зв`язку з тим, що вона фактично має власне ім`я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, - до досягнення нею 14-річного віку. Спір між батьками щодо виправлення (зміни) прізвища або власного імені дитини у цьому випадку вирішується органом опіки та піклування або судом. У частині 5 статті 148 СК України також зазначено, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. В матеріалах справи відсутні докази того, що між батьками досягнута згода щодо визначення прізвища дитини. Оскільки позивач та відповідач як батьки [PERSON] , [INFO] , мають різні прізвища та до актового запису № 1020 від 11 вересня 2014 року про народження дитини прізвище [PERSON] , [INFO] , було внесено за прізвищем матері - [PERSON] за її заявою, з урахуванням того, що [PERSON] як мати дитини не надавала згоди на зміну прізвища дитини з прізвища матері - « [PERSON] » на прізвище батька - « [PERSON] », суд не вбачає передбачених законом підстав для внесення до актового запису № 1020 від 11 вересня 2014 року про народження [PERSON] , [INFO] , змін щодо прізвища дитини, а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 125, 128, 134, 135, 145, 147, 148 СК України,

Outcome: partial