Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 5 квітня 2011 року, з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву, згідно з якою їй надано кредит у розмірі 27000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення зобов`язань за договором, відповідач своєчасно не надавала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості, яка виникла станом на 13 березня 2019 року, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за простроченим тілом кредита, нарахованої пені за прострочене зобов?язання та несвоєчасність сплати боргу понад 100 грн, а також штрафів, становить 71492,31 грн. 28 грудня 2022 року представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, яку відповідно до її змісту, суд розцінює, як заяву про зменшення позовних вимог. Підставами для зменшення позовних вимог, представник позивача зазначила ті обставини, що станом на 29 листопада 2022 року загальна заборгованість залишалася незмінною, проте після цього відповідач погасила загальну суму заборгованості. Несплаченою залишилася сума судових витрат у виді судового збору у розмірі 1921,00 грн, сплаченого під час подання позовної заяви. Вказану суму судових витрат просила стягнути в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 02 жовтня 2019 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 01 листопада 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України,\~справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року за клопотанням представника позивача зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 11 листопада 2022 року поновлено провадження у справі. Аргументи учасників справи 25 листопада 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила про часткове невизнання позовних вимог. Заперечуючи проти доводів позовної заяви, вказала, що фактична сума заборгованості відповідача по сплаті кредиту за карткою «Універсальна» становить 3711,41 грн. Вказана сума визнається відповідачем. Решта сума заборгованості за кредитом виникла в зв?язку з незаконними діями невстановлених сторонніх осіб по рахунку кредитної картки «Універсальна». Такі дії полягали у списанні коштів з карткових рахунків відповідача, а також в укладенні договору № 18032715190249 від 27 березня 2018 року, внаслідок яких з картки відповідача несанкціоновано було списано 27776,32 грн. Вказані обставини стали предметом звернення до правоохоронних органів та предметом розгляду в Миронівському районному суді Київської області справи за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача. 16 грудня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідач користувалася кредитними коштами, знімала кошти готівкою та здійснювала з кредитної картки платежі, а також поповнювала кредитну картку, що свідчить про укладення кредитного договору. Вказала, що 27 березня 2018 року відповідач, використовуючи кредитну картку, скористалася сервісом «кредит готівкою» та оформила послуги щодо отримання кредиту готівкою. Внаслідок чого банком було надано кредит у зазначеному відповідачем розмірі. Погашення заборгованості по вказаному кредиту відбувалося шляхом списання регулярного платежу з кредитної картки клієнта, як власних коштів при їх навності, так і з кредитних. За зверненням відповідача щодо несанкціонованого переказу 27 березня 2018 року і 28 березня 2018 року банком проведено службове розслідування та встановлено, що факт несанкціонованого зняття коштів з рахунку знайшов своє підтвердження, проте аналіз обставин, які сприяли використанню коштів третіми особами, показав, що відповідачем були порушені умови і правила надання банківських послуг, зокрема, використання системи дистанційного обслуговування Приват 24 та правил дистанційного управління рахунком. Переказ коштів з карткового рахунку № [NUMBER] міг бути здійснений лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації відповідача. За результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні жодну особу не було визнано винною у вчиненні злочину, отже заперечення відповідача з цього приводу не можуть прийматися до уваги. 30 листопада 2022 року, 6 грудня 2022 року, 13 грудня 2022 року представником позивача подані додаткові заперечення проти позову, згідно з якими за результатами розгляду справи № 369/322/19 за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача рішенням Миронівського районного суду Київської області від 19 квітня 2021 року задоволено позов [PERSON] та стягнуто на її користь несанкціоновано списані кошти, а також зобов?язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити баланс на карті «Універсальна» № [NUMBER] шляхом повернення (зарахування) на рахунок карти несанкціоновано списаних коштів в сумі 27776,32 грн. Зобов?язано банк анулювати договірні зобов?зання [PERSON] за договором № 18032715190249 від 27 березня 2018 року. Вказане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року і набрало законної сили. На виконання вказаного рішення банком повернуто на картку [PERSON] 01 листопада 2022 року 27776,33 грн, 2 листопада 2022 року 17440,80 грн., 23 листопада 2022 року 15363,38 грн. З огляду на те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості була повернута позивачем, баланс по картці «Універсальна» повністю відновлений, а заборгованість відсутня, що свідчить про відсутність предмету спору. В запереченнях проти уточненої позовної заяви, поданих 10 січня 2023 року, представник відповідача вказала, що сума сплаченого судового збору, яка за змістом уточненої позовної заяви вказана предметом спору, за своєю правовою природою є складовою судових витрат, а не елементом предмету спору (ціни позову). Вказані позовні вимоги не містять матеріально правового обґрунтування підстав заявленої до стягнення суми судового збору. Первісно заявлена до стягнення сума заборгованості в межах даної справи була самостійно сторнована (списана) позивачем на виконання рішення суду, що свідчить про відсутність порушеного права позивача з боку відповідача та відсутність підстав для відшкодування судових витрат, понесених позивачем через подання позову внаслідок помилкового (хибного) уявлення ним про його порушене право. Фактичні обставини справи 5 квітня 2011 року відповідачем [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 14). Відповідач заповнив заяву, в якій зазначив персональні дані, підтвердив факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, розміщеними на сайті www/privatbank.ua. Також підтвердив, що згоден з тим, що дана заява анкета разом з пам?яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком договір надання банківських послуг. Інших відомостей, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, розміру, порядку нарахування та погашення відсотків за прострочення погашення боргових зобов?язань, розміру, порядку нарахування та погашення штрафних санкцій та інших умов заява анкета не містить. Надані представником позивача Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Умови та правила надання банківських послуг містять загальні умови обслуговування кредитних карт «Універсальна», з зазначенням тривалості пільгового періоду, базової ставки в місяць, розміру обов?язкового щомісячного платежу, пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови (а.с. 15,16-30). Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 13 березня 2019 року та виписки про рух коштів по рахунку за період з 1 квітня 2011 року по 5 грудня 2019 року вбачається, що загальна заборгованість, яка рахується за відповідачем становить 71492,31 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 28610,05 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту становить 16283,21 грн, нарахована пеня на прострочене зобов?язання становить 22218,46 грн, заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму понад 100 грн становить 500,00 грн, заборгованість по судовим штрафам становить 3880,59 грн. Вказана заборгованість складається з використаних відповідачем кредитних коштів, списаних банком відсотків за користування кредитним лімітом та прострочений кредит, списаних нарахованих відсотків за прострочений кредит, а також пені та штрафів (а.с.8-13, 136-150). За наявними в справі письмовими доказами, судом встановлено, що сума заборгованості за кредитом виникла в зв?язку з незаконними діями невстановлених сторонніх осіб по картці «Універсальна». Такі дії полягали у списанні коштів з карткових рахунків відповідача, а також в укладенні договору № 18032715190249 від 27 березня 2018 року, внаслідок яких з картки відповідача несанкціоновано було списано 27776,32 грн. Вказані обставини стали предметом звернення відповідача до правоохоронних органів та предметом розгляду в Миронівському районному суді Київської області справи за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача. Відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області, ухваленого 19 квітня 2021 року за результатами розгляду справи № 369/322/19 за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача задоволено позов [PERSON] та стягнуто на її користь несанкціоновано списані кошти, а також зобов?язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити баланс на карті «Універсальна» № [NUMBER] шляхом повернення (зарахування) на рахунок карти несанкціоновано списаних коштів в сумі 27776,32 грн. Зобов?язано банк анулювати договірні зобов?зання [PERSON] за договором № 18032715190249 від 27 березня 2018 року. Вказане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року і набрало законної сили. Вказаною постановою встановлено доведеність факту несанкціонованого списання коштів з рахунку [PERSON] та несанкціонованого доступу до інтернет- банкінгу «Приват-24» в період 27-28 березня 2018 року та факту неукладення позивачем кредитного договору № 18032715190249 від 27 березня 2018 року. Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що оскільки списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за її розпорядженням, як власника таких рахунків, то вона не повинна нести за такі операції цивільно правову відповідальність у вигляді сплати кредиту, відсотків за несанкціоноване списання кредитного ліміту, штрафу та пені за прострочку по кредиту, і саме по собі списання грошових коштів з карткових рахунків позивача та облік банком заборгованості по рахунках є безпідставним. Вказані обставини підтверджуються даними наступних письмових доказів: виписки про рух коштів за рахунком кредитної карти, сформованої банком за період з 01 січня 2018 року по 13 березня 2019 року, (а.с. 72-87); заяв про повернення списаних з поточних рахункців грошових коштів № 29/03 від 29 березня 2018 року; № 20/04/2 від 20 квітня 2018 року, № 23/04 від 23 квітня 2018 року (а.с. 88-90,91-93, 94-98); відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 21 травня 2018 року та (а.с. 101-103,104-105); відповіді Управління захисту економіки у місті Києві від 2 квітня 2018 року (а.с. 108); наданих представником відповідача копій матеріалів досудового розслідування № 12018100040003345 щодо несанкціонованого використання фінансового номеру відповідача (а.с. 109-118), постанови Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року у справі 369/322/19 (а.с. 168-175). На картковий рахунок відповідача здійснено зарахування коштів 01 листопада 2022 року у розмірі 27776,32 грн, 02 листопада 2022 року у розмірі 17440,80 грн, 23 листопада 2022 року у розмірі 15363,38 грн, що підтверджується даними історії транзакцій за картковим рахунком [PERSON] (а.с. 182 зв.,184 зв.) За даними довідки АТ КБ «ПриватБанк», виданої 09 грудня 2022 року, станом на вказану дату [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.187). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, встановлені у рішенні Миронівського районного суду Київсбької області від 19 квітня 2021 року та постанові Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року у справі 369/322/19 обставини щодо утворення заборгованості, яка є предметом цього спору, підтверджують відсутність порушеного права позивача з боку відповідача та відсутність підстав для настання цивільно правової відповідальності у вигляді сплати кредиту, відсотків за несанкціоноване списання кредитного ліміту, штрафу та пені за прострочку по кредиту. Крім того, довідкою АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується відсутність заборгованості у відповідача перед банком. Щодо вимоги представника позивача про стягнення судових витрат у розмірі 1921,00 грн, викладених в заяві про уточненій позовній заяві від 29 листопада 2022 року, суд зазначає наступне. Представником позивача визначено суму, що підлягає стягненню з відповідача за уточненою позовною заявою в розмірі 1921,00 грн (ціна позову) та зазначено, що вона складається з суми судового збору, який залишився невідшкодований відповідачем після погашення суми заборгованості за кредитом. Вказану суму представник позивача визначив як неврегульоване питання між сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову,\~а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо\~\~між\~\~сторонами у зв?язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Оскільки між сторонами існує неврегульоване питання щодо стягнення суми 1921,00 грн, які представником позивача заявлені як позовні вимоги, суд не вбачає можливим закрити провадження у справі в зв?язку з відсутністю предмету спору. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається\~ЦПК України\~та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов?язків суб?єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації. Предмет спору - це об?єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Представником позивача не наведено нормативно-правової кваліфікації обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення 1921,00 грн, як об?єкту спірного правовідношення. Питання розподілу судових витрат, в тому числі судового збору, регулюється статтею 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 гривня. Вказана сума є судовими витратами, які підлягають розподілу за правилами статті 141 ЦПК України. Оскільки судом встановлено, що відповідачем не порушувались права позивача і не встановлено правових підстав для виникнення у відповідача цивільно правової відповідальності у вигляді сплати кредиту, відсотків за несанкціоноване списання кредитного ліміту, штрафу та пені за прострочку по кредиту, вимога про стягнення з відповідача судового збору є необґрунтованою. Висновки за результатами розгляду Під час з?ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов?язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленого відповідача та обґрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми судового збору не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed