Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача Тернопільської міської ради про визначення додаткового трьохмісячного строку, з моменту набрання цим рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] , [INFO] , що проживала за адресою: [ADDRESS] , померлої [INFO] . Обґрунтовує позов тим, що після розірвання шлюбу його батьків [PERSON] та [PERSON] , він проживав разом зі своєю матір`ю та її батьками [PERSON] та [PERSON] , які є його дідом та бабою. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] помер дід позивача [PERSON] , а [INFO] померла його баба [PERSON] . Після смерті діда та баби відкрилася спадщина на належне їм на праві спільної сумісної власності майно, яке було набуте ними в порядку приватизації, зокрема на квартиру [ADDRESS] . Інших членів сім`ї, які б могли претендувати на дану квартиру, окрім позивача, немає. На момент смерті своїх діда та баби позивач тимчасово проживав та працював в м. Санкт-Петербург, російської федерації, а через те, що в країні діяли епідеміологічні обмеження, пов`язані з протидією захворюваності на COVID-19, позивач не зміг приїхати в Україну та оформити свої спадкові права до встановленого законодавством строку на прийняття спадщини своєї баби. У січні 2022 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено у оформленні спадкових прав за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Крім цього, нотаріусом було роз`яснено позивачу, що оскільки на момент смерті він не проживав зі спадкодавцем, він повинен був подати заяву про прийняття спадщини до органів нотаріату виключно у шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця. На думку позивача, причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті його баби є поважними, і він має право на встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини. З цих підстав позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою судді від 09 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 жовтня 2022 року на 14 год. 30 хв. 22 вересня 2022 року представник відповідача Тернопільської міської ради Дика Т.Ю. подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову, з мотивів наведених у ньому. Однак, у подальшому, 07 грудня 2022 року від представника відповідача надійшло клопотання, в якому зазначено, що при вирішенні спору Тернопільська міська рада покладається на думку суду, та викладено прохання розглядати справу без участі представника відповідача. 30 вересня 2022 року у відповідь на запит суду від 09 вересня 2022 року Перша Тернопільська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. На підтвердження зазначеного до відповіді долучено Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру. Підготовче судове засідання, призначене на 12 жовтня 2022 року, за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Магдич О.О., відкладено на 15 листопада 2022 року на 11 год. 30 хв. 11 листопада 2022 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що підстави пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними. Так, відповідно до практики, викладеної у постанові ВС України від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17, відділене місце проживання спадкоємця від спадкодавців та спадкового майна, а також робота, пов`язана із закордонними відрядженнями, визнані поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. До того ж, у випадку позивача існували додаткові складності та ризики, зокрема запровадження обмежень, пов`язаних із протидією захворюваності на COVID-19. Про можливість звернення до консульської чи дипломатичної установи позивач не знав, оскільки не є юридично обізнаною особою. 15 листопада 2022 року, у зв`язку з неявкою представника відповідача, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 28 листопада 2022 року до 13 год. 50 хв. Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті 24 січня 2023 року о 14 год. 00 хв. У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Магдич О.О. не з`явилась, однак подала заяву, згідно з якою просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. Представник відповідача Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилася, однак 07 грудня 2022 року подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, у вирішенні справи поклалась на думку суду. За вказаних обставин відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29 грудня 1948 року У графі «Батько» у вказаному свідоцтві зазначено « [PERSON] », у графі «Мати» - « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14 жовтня 1976 року, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що 14 жовтня 1976 року Заводським районним відділом у м. Запоріжжі складено відповідний актовий запис №351. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 липня 1979 року. У графі «Батько» у вказаному свідоцтві зазначено « [PERSON] », у графі «Мати» - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22 липня 1986 року, [PERSON] та [PERSON] , розірвали шлюб, про що 22 липня 1986 року у м. Запоріжжі Орджонікідзевським відділом РАЦС складено відповідний актовий запис №467. Прізвище жінки після розірвання шлюбу вказано « [PERSON] ». Згідно з довідкою про склад сім`ї наймача ізольованої кватири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення № 113 від 06 червня 1995 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] та [PERSON] . Як убачається з розпорядження Міського бюро технічної інвентаризації №108.80 від 23 червня 1995 року, письмову заяву [PERSON] задоволено та передано їй, як наймачу, квартиру у якій вона проживає, а саме за адресою: [ADDRESS] , в спільну сумісну власність. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданого Міським бюро технічної інвентаризації від 26 червня 1995 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , загальна площа житла становить 46,5 кв.м. Свідоцтво видано на підставі розпорядження від 23 червня 1995 року №108.83. 04 лютого 2007 року [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 квітня 2022 року, виданим повторно. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 квітня 2022 року, виданим повторно. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 квітня 2022 року, виданим повторно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З копії паспорта [PERSON] для виїзду за кордон, вбачається, що 17.11.2011р. він отримав право тимчасового проживання в м. Санкт-Петербурзі. Як убачається з трудової книжки [NUMBER] та довідки ООО «НПО Маремаг» від 13 вересня 2022 року (м. Санкт-Петербург), [PERSON] з 01 жовтня 2015 року по 13 травня 2022 року працював на посаді генерального директора в ООО «НПО Маремаг» і був звільнений 13 травня 2022 року за власним бажанням. 10 січня 2022 року, перебуваючи в м. Санкт-Петербурзі, [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] вести від його імені спадкову справу щодо оформлення його спадкових прав на майно після смерті [PERSON] . Однак, відповідно до наданих приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. роз`яснень щодо вчинення нотаріальної дії, за наслідками розгляду заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] роз`яснено, спадкоємець пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини. Як убачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70102836 від 21 вересня 2022 року, за параметрами пошуку « [PERSON] » інформація відсутня. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 26 жовтня 2020 року. Таким чином, судом установлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] , однак він у встановлений законом строк та спосіб спадщину після померлої [PERSON] не прийняв. Статтею 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як убачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, позивач знаходився на роботі за кордоном до 13 травня 2022 року, починаючи з 2020 року, в тому числі на час смерті [PERSON] , у світі було введено ряд обмежень, пов`язаних з протидією пандемії коронавірусу COVID-19, про пропуск строку для прийняття спадщини позивачу стало відомо лише у січні 2022 року. У зв`язку з цим ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові ВС від 13.03.2020 у справі №314/2550/17 Суд дійшов переконання про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що з часу смерті [PERSON] у світі було введено ряд обмежень, пов`язаних з протидією пандемії коронавірусу COVID-19, до 13 травня 2022 року позивач знаходився на роботі за кордоном, що становило велику відстань між місцем його проживання і місцем знаходження спадкового майна, на переконання суду, ці обставини свідчать про те, що підстави пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. Враховуючи, що строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає можливим визначити йому додатковий строк в три місяці для подання такої заяви. Таким чином, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1268, 1269, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved