Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі ФОП [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 05 жовтня 2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та\~\~відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 8081, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 49500 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24.5% річних. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість. 01 грудня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» укладений договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286, відповідно до якого майнові інтереси банку, пов`язані із матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення кредитів та процентів за ними, були застраховані у ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», яка здійснила виплату страхового відшкодування Банку в розмірі 15812.99 гривень, та набула права вимоги до відповідача на виплачену суму страхового відшкодування. Вказуючи, що 20 травня 2021 року між ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та ФОП [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» відступила (передала), а ФОП [PERSON] отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу фактичних витрат за договорами добровільного страхування кредитів, зокрема, божника за кредитним договором [PERSON] , то позивач просила стягнути з відповідача 15812.99 гривень на відшкодування фактичних витрат в порядку регресу та судові витрати. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, у позовній заяві представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі та за відсутності позивача (а. с. 2). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується довідкою Укрпошти, а також телефонограмою (а. с. 52, 53), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та клопотань не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 26 січня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Згідно з частиною першою\~статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988\~ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 993\~ЦК України та статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 05 жовтня 2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та\~\~ [PERSON] укладено кредитний договір № 8081, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 49500 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24.5% річних на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 жовтня 2019 року (а. с. 6-10). 01 грудня 2018 року між ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір добровільного страхування кредитів №18.215040.16.01-0286, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані зі збитками внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплати або неповної сплати нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитними договорами. Відповідно до пункту 2.2 укладеного договору страхувальник зобов`язався сплачувати страхові платежі, а страховик прийняв на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору. Відповідно до пункту 4.1 цього договору страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника внаслідок невиконання / часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та\\або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин. Із виписки по рахунку відповідача за період з 26 серпня 2018 року по 26 лютого 2019 року видно, що він порушив строки та умови виконання кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, черговість внесення платежів перевищує 60 календарних днів (а. с. 11-16). 26 лютого 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 22). Відповідно до страхових актів від 27 березня 2019 року № Вол10002.02.19-2 та № Вол10002.02.19-2/1 загальна сума страхового відшкодування становить 15557.24 гривень та 255.75 гривень відповідно (а. с. 23, 24). Згідно з платіжними дорученнями № 13685 та № 13737 від 27 березня 2019 року ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виплатила ПАТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування в розмірі 15812.99 гривень (а. с. 23, 24 на звороті). Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в розглядуваному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, страховик виконав покладений на нього законом та договором обов`язок по виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з чим страховик ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на підставі статті 993\~Цивільного кодексу\~України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» набув право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, до відповідача [PERSON] , який прострочив виконання кредитного зобов`язання. Разом із тим, судом встановлено, що 20 травня 2021 року між ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та ФОП [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» відступила (передала), а ФОП [PERSON] отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу фактичних витрат за договорами страхування кредитів, зокрема, як видно із Реєстру прав вимог, що є додатком № 1 до цього договору, божника за кредитним договором [PERSON] (а. с. 25-30). Згідно зі статтею 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитору переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права, встановивши, що 20 травня 2021 року ФОП [PERSON] на підставі договору про відступлення права вимоги отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу фактичних витрат у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування кредитів (страхові акти від 27 березня 2019 року № Вол10002.02.19-2 та № Вол10002.02.19-2/1), то суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача фактичних витрат в порядку регресу. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 6600 гривень до позову додано копію свідоцтва адвоката Бартосевича Б.В. про право заняття адвокатською діяльністю, договір про надання професійної правової допомоги від 20 травня 2021 року, акт приймання-передачі послуг від 20 вересня 2022 року, платіжне доручення від 21 вересня 2022 року (а. с. 32-34). Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідач клопотання про їх зменшення не заявляв, неспівмірності цих витрат наданим адвокатом послугам не спростовував. Таким чином, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України\~\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992.40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу 6600 гривень. На підставі викладеного, статтей 512, 514, 993 Цивільного кодексу України,\~статей\~16,\~27\~ Закону України «Про страхування», та

Outcome: approved