Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Питання, що вирішуються ухвалою. [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання батьківства, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася село Губарівка Харківська область, Україна. Внести зміни до актового запису №4 від 18 квітня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася в селі Губарівка Харківська область, Україна, вчинений Виконавчим комітетом Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] , який народився в смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області, Україна, громадянина України та змінити дитині [PERSON] прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами [PERSON] у 2009 році познайомилася з [PERSON] і через деякий час вони почали проживати разом як чоловік та дружина, але шлюб не зареєстрували. Під час спільного проживання мали спільний бюджет, вели спільне господарство. За час стосунків у них [INFO] народилася донька - [PERSON] . Оскільки, у 2011 році відповідач не проживав разом з позивачем та вони не перебували в шлюбі, то при реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з слів позивача, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. На початку 2013 року [PERSON] примирилася з [PERSON] та почали проживати разом і 30 липня 2013 року зареєстрували шлюб. Все життя [PERSON] знає [PERSON] , як рідного батька. Денис визнає своє батьківство, піклується про доньку, у них теплі, дружні родинні стосунки, проживають однією сім`єю. Також від цього шлюбу у них народилися ще діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 28 грудня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 03 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 січня 2023 року. Учасники справи у підготовче судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: позивач - про підтримання позову та залишення за нею судових витрат, підтвердила, що [PERSON] є батьком [PERSON] , але оскільки на момент народження вони не перебували в шлюбі, то при реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з її слів. Проти винесення рішення в підготовчому засіданні не заперечує; відповідач - позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення рішення в підготовчому засіданні не заперечує. Підтверджує, що є батьком [PERSON] , але оскільки на момент народження вони не перебували в шлюбі, то при реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з слів [PERSON] . Позиція третьої особи невідома, заяв, відзиву, заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 квітня 2011 року серії [NUMBER] (копія, а.с.15). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (копія, а.с. 16). Як вбачається з довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] має такий склад сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (копія, а.с.18). 30 липня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис №252, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (копія, а.с. 8). Крім того, позивачем надані фотографії на яких зображений позивач та відповідач разом з дітьми, які оцінюються судом в сукупності з іншими доказами та враховуються на підтвердження факту визнання факту батьківства (копії, а.с.19-27). За змістом ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. В силу вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі №591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved