Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

21.11.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, в якому просить: - визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 25.01.2005 Білгород-Дністровським МВ УМВС Украни в Одеській області у спільній сумісній власності на земельну ділянку кадастровий номер 5110300000:01:006:1253, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, становила (три четвертих), а розмір частки [PERSON] , реєстраційних номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 04.09.2000 Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області у спільній сумісній власності на земельну ділянку кадастровий номер 5110300000:01:006:1253, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, становить (одна четверта). Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бритівською сільською радою депутатів трудящих 05 жовтня 1965 року (копія додається). [INFO] померла його мати, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29 жовтня 2021 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (копія додається). Після смерті матері відкрилась спадщина, за якою у встановлений для цього законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про її прийняття. На підставі цього 20 грудня 2021 року була заведена спадкова справа № 88/2021. Інших спадкоємців після смерті його матері, крім нього немає. Описані обставини підтверджуються довідкою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Тетяни Юріївни від 17 листопада 2022 року №172/02-14 (копія додається). Склад спадщини, яка залишилася після смерті матері становлять належні ій частки в праві спільної власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також земельної ділянки кадастровий номер 5110300000:01:006:1253, площею 0,1 га, розташованої там же для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Втім, листом приватного нотаріуса від 12 вересня 2022 року № 99/02-14 йому повідомлено про те, що в документі, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану в [ADDRESS] , частка у спільній власності, яка належить померлій [PERSON] не визначена, що не дає можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину. У зв?язку з викладеним йому рекомендовано звернутися до суду для визначення за померлою [PERSON] частки зазначеної земельної ділянки (копія листа додається). Так, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] став об`єктом права спільної власності моїх батьків, [PERSON] та [PERSON] згідно з свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданого 29 травня 1979 року міським відділом комунального господарства Білгород-Дністровського виконавчого комітету Ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської ради народних депутатів № 397 від 18 травня 1979 року (копія свідоцтва додається). Вказане у цьому свідоцтві домоволодіння будо зареєстровано на праві особистої приватної власності за моїми батьками у рівних долях, про що Білгород-Дністровським МБТІ вчинено реєстраційний запис № 3775 в реєстровій книзі № 27.В подальшому його батько, [PERSON] помер, що мало місце 03 березня 2006 року. Належна йому частка у праві спільної власності на зазначений вище житловий будинок була успадкована порівну між позивачем та його матір?ю за її життя. Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами: свідоцтвом про право на спадщину, виданим 11 жовтня 2007 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області серії ВКА № 735107 про те, що спадкоємцем (однієї другої) частини житлового будинку з господарчими спорудами під номером [ADDRESS] та складається в цілому з одного житлового глинобитного будинку, зазначеного літерою "А" житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 45,3 кв.м.; господарчих споруд під літерами "" - літньої кухні, "В" - сараю, "Т" - вбиральні, № 1-3 споруд, розташованих на земельній ділянці 1500 кв.м., є його син, [PERSON] ; свідоцтвом про право на спадщину, виданим 11 жовтня 2007 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області серії ВКА № 735104 про те, що спадкоємцем (однієї другої) частини житлового будинку 3 господарчими спорудами під номером [ADDRESS] по вулиці 9-го січня та складається в цілому з одного житлового глинобитного будинку, зазначеного літерою "Д", житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 45,3 кв.м., господарчих споруд під літерами "Б" - літньої кухні, "В" - сараю, "Г" - вбиральні, № 1-3 споруд, розташованих на земельній ділянці 1500 кв. м., є його дружина, [PERSON] ; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17917971 від 28.02.2008 за [PERSON] в частці права на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (копія витягу додається); витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17917971 від 28.02.2008 за [PERSON] в частці права на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] .Таким чином, після смерті його батька [PERSON] у 2006 році частки у праві спільної власності на житловий будинок в результаті його успадкування ним та його матір ю [PERSON] за ії життя розподілилися наступним чином: (три четвертих) частки за [PERSON] та (одна четверта) частки за позивачем, [PERSON] відповідно. У 2019 році вони разом з матір?ю звернулися до землевпорядника для розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), внаслідок чого 10 грудня 2019 року в Державному земельному кадастрі була зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 5110300000:01:006:1253 з місцем розташування: [ADDRESS] та цільовим призначенням 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5112786132019 від 10.12.2019 (копія витягу додається). В подальшому, на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020 № 1167-VII "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" сформована вище земельна ділянка була передана у спільну власність [PERSON] , [PERSON] (копія рішення додається). Набуте на підставі такого рішення місцевої ради право на земельну ділянку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 червня 2020 року, що підтверджується відповідним витягом індексний номер 215061001 від 06.07.2020 (копія витягу додасться). Зі змісту останнього вбачається, що інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку наведена у реєстрі як - спільна сумісна, розмір частки 1/1 із зазначенням обох власників [PERSON] та [PERSON] . Саме ця обставина й стала підставою повідомлення приватним нотаріусом про складнощі у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті його матері як іншого співвласника земельної ділянки, частка якого не визначена. На підставі вищевикладеного, а також з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернувся до суду. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надав відзив на позовну заяву, в якому просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, відповідно до вимог Конституції та Законів України. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , вона померла [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина, за якою у встановлений для цього законом строк він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про її прийняття. На підставі цього 20 грудня 2021 року була заведена спадкова справа № 88/2021. Інших спадкоємців після його матері, крім нього немає. Описані обставини підтверджуються довідкою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Тетяни Юріївни від 17 листопада 2022 року №172/02-14. Склад спадщини, яка залишилася після смерті матері становлять належні ій частки в праві спільної власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також земельної ділянки кадастровий номер 5110300000:01:006:1253, площею 0,1 га, розташованої там же для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Як вбачається, з матеріалів справи, що листом приватного нотаріуса від 12 вересня 2022 року № 99/02-14 йому повідомлено про те, що в документі, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану в [ADDRESS] , частка у спільній власності, яка належить померлій [PERSON] не визначена, що не дає можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину. У зв?язку з викладеним йому рекомендовано звернутися до суду для визначення за померлою [PERSON] частки зазначеної земельної ділянки. Так, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] став об`єктом права спільної власності моїх батьків, [PERSON] та [PERSON] згідно з свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданого 29 травня 1979 року міським відділом комунального господарства Білгород-Дністровського виконавчого комітету Ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської ради народних депутатів № 397 від 18 травня 1979 року. Вказане у цьому свідоцтві домоволодіння будо зареєстровано на праві особистої приватної власності за моїми батьками у рівних долях, про що Білгород-Дністровським МБТІ вчинено реєстраційний запис № 3775 в реєстровій книзі № 27. В подальшому його батько, [PERSON] помер, що мало місце 03 березня 2006 року. Належна йому частка у праві спільної власності на зазначений вище житловий будинок була успадкована порівну між позивачем та його матір?ю за її життя. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказав на те, що він не може розпорядитися земельною ділянкою кадастровий номер 5110300000:01:006:1253, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, становила (три четвертих), а розмір частки [PERSON] , реєстраційних номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 04.09.2000 Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області у спільній сумісній власності на земельну ділянку кадастровий номер 5110300000:01:006:1253, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, становить (одна четверта), оскільки вона не виділена із спільної сумісної власності. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст.368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.ч.1 і 2 ст.370 цього Кодексу). Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 « Про судову практику в спорах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, звернені стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, звернені стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності ( крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. У відповідності до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Враховуючи наведене, з метою захисту права позивача на спадщину, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved