Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

23.12.2022 року заявниця звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно заінтересованої особи на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно заявниці: заборонити заінтересованій особі перебувати в місці проживання заявниці у кв. [ADDRESS] ; заборонити заінтересованій особі наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця фактичного проживання заявниці у кв. [ADDRESS] ; заборонити заінтересованій особі особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому заінтересованій особі, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею; заборонити заінтересованій особі вести листування, телефонні переговори з заявницею, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вимоги заяви мотивовано тим, що після розірвання шлюбу 13.03.1986 року заявниця та заінтересована особа й надалі проживають за одною адресою, що робить життя заявниці нестерпним, адже колишній чоловік понад 5 років чинить стосовно заявниці домашнє насильство на ґрунті неприязних відносин. На теперішній час заінтересована особа у здійсненні психологічного та фізичного насильства став більш агресивним, тому заявниця вимушена звернутись до суду. Через домашнє насильство у заявниці погіршився сон та самопочуття, знизилась самооцінка, з`явилась тривожність, додалась заляканість, заявниця постійно боїться за своє життя та здоров`я. Систематичні протиправні дії заінтересованої особи призвели до психологічних страждань заявниці та погіршення якості життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані, потребує постійної медичної та психологічної допомоги та хоче захиститись від насильства колишнього чоловіка. Заявник та заінтересована особа перебували в зареєстрованому шлюбі з 1974 року, який у подальшому був розірваний. Сторони постійно проживають в кв. [ADDRESS] , яка належить заявниці, оскільки була отримана нею згідно ордеру від 14.08.1973 року, тобто до реєстрації шлюбу. Діти сторін та їх онуки в квартирі не проживають. Заінтересована особа постійно влаштовує безпідставні сварки, залякує, словесно ображає, у тому числі нецензурною лайкою, штовхає заявницю та дає ляпаси, заінтересована особа постійно принижує заявницю, лякає, не дає користуватись приміщеннями квартири. Домашнє насильство зазвичай зумовлюється певним дискримінаційним ставленням до заявниці. Домашнє насильство [PERSON] чинить протягом тривалого часу у зв`язку із чим притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Протягом 2017-2022 років заявниця неодноразово викликала поліцію та зверталась до правоохоронних органів у зв`язку з вчиненням домашнього насильства колишнім чоловіком. В результаті протиправної поведінки [PERSON] , психологічний стан заявниці погіршився, вона весь час боїться, що він знов буде принижувати, ображати, засипати погрозами, заявниця боїться потрапляти на очі колишньому чоловікові пересуваючись квартирою. Декілька разів заявниця прокинувшись в ночі, помічала, що [PERSON] стоїть над нею з ножом. Заявниця постійно страждає, що призвело до погіршення стану її здоров`я і якість життя стрімко погіршується. Заявниця вважає, що лише шляхом видачі обмежувального припису можна припинити насильницькі дії та унеможливити вчинення їх в подальшому у формі фізичного та психологічного насильства. Поведінка [PERSON] на поточному етапі, який замість того аби опанувати себе та стримуватися, продемонструвати що він більше не дозволятиме по відношенню до заявниці безпідставних сварок, ляпасів, агресії та побоїв, свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, а замість цього почувається безпечно, адже мабуть вірить у власну безкарність. У такий ситуації заявниця більше не може пасивно спостерігати за діями кривдника, страждати та боятися, адже неконтрольована агресія в сукупності з безкарністю та вседозволеністю, може коштувати заявниці не лише здоров`я, а й життя. Заявниця вважає, що існують ризики повторного вчинення домашнього насильства, що з великим ступенем ймовірності може призвести до настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалою особи, а тому доцільним є покладення на заінтересовану особу відповідних обов`язків на строк 6 місяців. Подані заявником докази у сукупності свідчать про наявність в діях [PERSON] психологічного та фізичного насильства відносно заявниці, які мають системний характер, у зв`язку з чим наявний ризик того, що воно може продовжуватись й в майбутньому. [PERSON] має право на проживання у квартирі, що знаходиться в Оболонському районі м. Києва та яка отримувалась за ордером також на [PERSON] , тож квартира заявниці не є єдиним житлом кривдника. Ухвалою суду від 23.12.2022 року відкрите провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у спрощеному порядку, з викликом учасників справи. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що шлюб із заінтересованою особою був укладений у 1974 році та розірваний 13.03.1983 року. Квартира [ADDRESS] належить заявниці, але після розірвання шлюбу колишній чоловік лишився проживати у цій квартирі. Розлучення було обумовлене постійними сварками, бійками, конфліктами та чоловік не допомагав виховувати дітей. [PERSON] зареєстрований у кв. [ADDRESS] , тому проживає у квартирі і весь час після розлучення у ній проживав. Після розлучення колишній чоловік став більш агресивним, вчиняв постійні сварки та бійки, сильно лупцював, скандалив, і заявниця більше не може витримувати постійні знущання. Заявниця часто викликала поліцію, на короткий час чоловік вгамовувався, а потім знов ставав агресивним, казав що вб`є. Прокидаючись у ночі заявниця бачила, як чоловік стояв над нею з ножом, а також палив над нею сірники. [PERSON] киянин і в нього є житлова площа в Оболонському районі м. Києва, на теперішній час там проживає його брат з родиною. Заявниця та заінтересована особа проживають в квартирі лише у двох, і заявниця бажає аби [PERSON] її не чіпав, адже вона не скандальна та бажає жити у мирі, а з колишнім чоловіком жити нестерпно, йому постійно щось здається і він у всьому звинувачує її. [PERSON] нічим не зловживає, але веде себе дуже агресивно, тому заявниця хоче щоб він до неї не підходив. Заявниця не розуміє чого можна очікувати від колишнього чоловіка коли він знаходиться в квартирі, хоче бути вільною від скандалів, адже він може й вбити, в одній квартирі з ним страшно знаходитись. Звернення до поліції особливого результату не мали, належного реагування не було, тому заявниця звернулась до суду. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявниці, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 14.08.1973 року на ім`я [PERSON] , 1951 р.н., був виданий ордер на зайняття квартири [ADDRESS] . За змістом листа Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 08.11.2022 року на ім`я [PERSON] , за період часу з 01.01.2018 по 03.11.2022 за адресою: [ADDRESS] , заявницею були здійснені виклики працівників поліції, які пов`язані з вчиненням домашнього насильства до заявниці з боку колишнього чоловіка [PERSON] та внесені до бази даних «Єдиний облік» ІПНП України: 1. ЄО від 07.11.2018 за №90649; 2. ЄО від 30.01.2020 за №6371; 3. ЄО від 23.10.2020 за №72269; 4. ЄО від 30.09.2022 за №49210; 5. ЄО від 01.10.2022 за №49436; 6. ЄО від 04.10.2022 за №49902; 7. ЄО від 05.10.2022 за №50102; 8. ЄО від 20.10.2022 за №52687. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2020 року у справі №755/16978/20 [PERSON] , [INFO] , гр. України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У постанові зазначено, що 23.10.2020 року, приблизно об 11-15 годині, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив психологічне насильство, а в подальшому і фізичне насильство відносно [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2022 року у справі №755/10028/22 об`єднано в одне провадження справу за номером №755/10028/22 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зі справою за номером № 755/10030/22 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП, зі справою за номером № 755/10031/22 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та зі справою за номером № 755/10033/22 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 за ст.173-2 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2022 року у справі №755/11344/22 об`єднано справи про адміністративні правопорушення № 755/11344/22, № 755/11347/22 та №755/11348/22 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в одне провадження, присвоївши загальний номер №755/11344/22, провадження №3/755/6163/22. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року у справі №755/11344/22 [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У постанові зазначено, що: - 18.10.2022 р. близько 20 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини - [PERSON] , [INFO] , а саме - ображав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУПАП; - Крім того, 19.10.2022 р. близько 12 год. 00 хв. [PERSON] за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини - [PERSON] , [INFO] , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУПАП; - Також 20.10.2022 р. близько 12 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини - [PERSON] , [INFO] , а саме - висловлювався нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року у справі №755/10028/22 [PERSON] , [INFO] , гр. України, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У постанові зазначено, що: - Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 488055 від 14.10.2022 року, [PERSON] 14.10.2022 року, приблизно о 15 год. 30 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини [PERSON] , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП; - Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 488034 від 01.10.2022 року, [PERSON] 01.10.2022 року, приблизно о 15 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини [PERSON] , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП; - Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 488032 від 01.10.2022 року, [PERSON] 29.09.2022 року, приблизно о 18 год. 30 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини [PERSON] , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП; - Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 488045 від 30.09.2022 року, [PERSON] 30.09.2022 року, приблизно о 12 год. 10 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини [PERSON] , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року у справі №755/10033/22 [PERSON] , [INFO] , гр. України, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У постанові зазначено, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 488033 від 01.10.2022 року, [PERSON] 30.09.2022 року, приблизно о 20 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини [PERSON] , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до положень ст.ст. 350-2, 350-3 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Згідно ст. 350-5 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя. Згідно ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до компетенції забезпечують надання дієвої допомоги та захисту постраждалим особам з урахуванням основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, визначених статтею 4 цього Закону. Надання допомоги та захисту постраждалим особам здійснюється, зокрема, за такими напрямами: 4) забезпечення постраждалим особам доступу до правосуддя та інших механізмів юридичного захисту, у тому числі шляхом надання безоплатної правової допомоги у порядку, встановленому Законом України "Про безоплатну правову допомогу". Також, за змістом положень ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: 1) дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; 10) звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству; 11) своєчасне отримання інформації про остаточні рішення суду та процесуальні рішення правоохоронних органів, пов`язані з розглядом факту вчинення стосовно неї домашнього насильства, у тому числі пов`язані з ізоляцією кривдника або його звільненням. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, зокрема: 2) обмежувальний припис стосовно кривдника. Як зазначено у ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про те, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявниця дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . До такого висновку суд прийшов за результатами оцінки доказів, зокрема відповіді Дніпровського УП ГУНП у м. Києві на звернення заявниці та постанов Дніпровського районного суду м. Києва про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому, суд дійшов висновку про необхідність видачі обмежувального припису стосовно заінтересованої особи на строк 4 місяці, з огляду на наступне. Суд ураховує відсутність належних доказів наявності у заінтересованої особи іншого житла для проживання, відсутність даних про розмір його доходу/пенсії для винаймання окремого житла, адже обмежувальний припис видається на холодний/зимовий період часу. Також у цьому контексті суд ураховує похилий вік заінтересованої особи та вважає, що строк у чотири місяці надасть можливість [PERSON] усвідомити свою поведінку та переглянути її по відношенню до своєї колишньої дружини, і оцінивши ризики, суд вважає що строк у чотири місяці буде цілком достатнім для запобігання повторенню насильства та виправлення кривдника. Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу відповідних обов`язків на строк 4 місяці. Оцінюючи ризики у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд також враховує право заявниці у відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звернутись із заявою про продовження терміну обмежувального припису та скорочений строк розгляду такої заяви, що визначений ст. 350-5 ЦПК України. За таких умов суд роз`яснює заявниці, що відповідно до положень ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: partial