Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-22 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації у праві спільної сумісної власності, який в жовтні 2018 року уточнила та просила суд визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/2 частку садового будинку, розташованого у садівничому товаристві «Ювілейний» за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Nissan Juke», 2012 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] у розмірі 203 515 грн. 00 коп. В червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи садового будинку, який в жовтні 2018 року уточнив та просив суд визнати за ним, [PERSON] право власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи садового будинку розташованого у садовому товаристві « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи садового будинку прийнято до спільного провадження із позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації у праві спільної сумісної власності. Представник позивача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (Т.1 а.с.35) позовні вимоги підтримала та надала заяву про розгляд справи без її участі(Т.3 а.с.1). Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (Т.2 а.с.152)надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі(Т.3 а.с.18). Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, неодноразово направляла на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та в судове засідання призначене на 10-30 год. 23 січня 2023 року не з`явилася, в попередніх засіданнях заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (Т.2 а.с.144) про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, неодноразово направляла на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та в судове засідання призначене на 10-30 год. 23 січня 2023 року не з`явилася, в попередніх засіданнях заперечувала щодо задоволення позовних вимог, надано відзиви на позовні заяви(Т1. а.с.140-150). Представник третьої особи Садівничого товариства «Ювілейний» про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим поверненням(Т.1 а.с.195) поштовим повідомленням(т.1 а.с.242, т.2 а.с.93), однак у судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення(Т.2 а.с.236, 249, Т.3 а.с.13) та довідкою про недоставляння смс-повідомлення(Т.3 а.с.20, 27), однак у судове засідання не з`явилася, причини не явки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром поштових відправлень(Т.2 а.с.232), однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2013 року по 13 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (Т.1 а.с.9) та рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська(Т.1 а.с.11). Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (Т.1 а.с.10). Під час перебування у шлюбі, а саме 06 червня 2014 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль марки «Nissan Juke», 2012 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] з відміткою про право користування [PERSON] (Т.1 а.с.12). [PERSON] будучи членом садівничого товариства «Ювілейний» та користуючись земельною ділянкою [ADDRESS] з 08 квітня 2011 року(Т.1 а.с.122), надала [PERSON] розписку від 10 жовтня 2013 року про отримання від останнього грошових коштів у розмірі 23\~000 дол. США за проданий нею будинок з земельною ділянкою площею 0,04 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить оригінал розписки про отримання грошових коштів(Т.3 а.с.19). Однак державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок [PERSON] не була здійснена, про що свідчать матеріали справи, оскільки зазначене домоволодіння не було прийняте до експлуатації відповідно до умов чинного законодавства. В подальшому [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про перебування на обліку в зв`язку з вагітністю(Т.1 а.с.64) та довідкою садівничого товариства(Т.1 а.с.65). 12 жовтня 2016 року [PERSON] здійснив відчуження транспортного засобу автомобілю марки «Nissan Juke», 2012 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , згідно умов договору купівлі-продажу 1241/2016/123502 вартість транспортного засобу складає 100\~000 грн. 00 коп.(а.с.55). Згідно рахунку-фактури №00000001122 від 12 жовтня 2016 року на час продажу вищевказаного автомобілю останній мав механічні пошкодження на загальний розмір 103\~086 грн. 89 коп.(а.с.87-88). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року визначено провести технічну інвентаризацію садового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, розташованого у Садівничому товаристві «Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] , доручивши її проведення інженеру з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] ; зобов`язано [PERSON] та [PERSON] надати інженеру з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] доступ до садового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, розташованого у Садівничому товаристві «Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] , для огляду подвір`я та всіх будівель ззовні та всередині з метою проведення інвентаризації нерухомого майна та зобов`язано інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] подати відомості про проведення технічної інвентаризації зазначеного об`єкта безпосередньо до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровського області та роз`яснено, що у випадку неможливості подати у встановлені строки витребувані докази, вона зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин неподання доказів(Т.1 а.с.158). Також ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року клопотання представника [PERSON] за довіреністю [PERSON] про забезпечення доказів задоволено; зобов`язано провести технічну інвентаризацію садового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, розташованого у Садівничому товаристві «Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] , доручивши її проведення інженеру з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат №001872 серія АЕ, зареєстрований у реєстрі атестованих осіб 26.03.2013 року за №1741); зобов`язано [PERSON] та [PERSON] надати інженеру з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] доступ до садового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, розташованого у Садівничому товаристві «Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] , для огляду подвір`я та всіх будівель ззовні та всередині з метою проведення інвентаризації нерухомого майна; зобов`язано інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] подати відомості про проведення технічної інвентаризації зазначеного об`єкта безпосередньо до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровського області та роз`яснено, що у випадку неможливості подати у встановлені строки витребувані докази, вона зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин неподання доказів(Т.1 а.с.208-209). Відповідно до акту інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 09 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] не надано доступу до обміру садового будинку розташованого у Садівничому товаристві «Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.250,) У судовому засіданні 30 вересня 2020 року з відповідачкою [PERSON] було погоджено дату проведення технічної інвентиризації(Т.2 а.с.60-63) Відповідно до актів інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 23 листопада 2020 року та 24 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] в погоджену дату проведення технічної інвентаризації, не надано доступу до обміру садового будинку розташованого у Садівничому товаристві «Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с.74,75), що унеможливило здійснення технічної інвентаризації. Відповідно до довідки садівничого товариства «Ювілейний» від 10 вересня 2018 року [PERSON] стала членом садівничого товариства з 10 березня 2017 року за земельною ділянкою [ADDRESS] (Т.1 а.с.122). Відповідно до рішення дванадцятої сесії восьмого скликання Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровській області від 11 листопада 2021 року затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, яка розташована на території Слобожанської селищної територіальної громади за межами населених пунктів (садівниче товариство «Ювілейний», ділянка № [NUMBER] ) та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0400 га(кадастровий номер 1221455800:01:098:0379) для індивідуального садівництва, яка розташована на території Слобожанської селищної територіальної громади за межами населених пунктів (садівниче товариство «Ювілейний», ділянка № [NUMBER] )(Т.3 а.с.191). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 24 листопада 2021 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1221455800:01:098:0379(Т.3 а.с.192). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першоїстатті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, с об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічні положення викладено в ст. 369 ЦК України та cт. 65 СК України. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, ЗО постанови від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Також, як роз`яснив абзац 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно статті\~331\~ЦК України\~право власності\~на нову\~річ,\~яка виготовлена\~(створена)\~особою,\~набувається нею,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Особа,\~яка виготовила\~(створила)\~річ зі\~своїх матеріалів\~на підставі\~договору,\~є власником\~цієї речі. \~Право власності\~на новостворене\~нерухоме майно\~(житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо\~договором або\~законом передбачено\~прийняття нерухомого\~майна до\~експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо\~право власності\~на нерухоме\~майно відповідно\~до закону\~підлягає державній\~реєстрації,\~право власності\~виникає з\~моменту державної\~реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Із комплексного аналізу Цивільного кодексу України, законів України, "Про основи містобудування", "Про регулювання містобудівної діяльності" випливає, що особа стає власником новоствореного об`єкта нерухомості після завершення його будівництва, прийняття нерухомого майна до експлуатації та державної реєстрації. Таким чином, право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту державної реєстрації права. Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 р. у справі № 910/10987/18). До реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно особа є власником лише матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва. Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 р. у справі № 909/175/18 зазначив, що це правило застосовується лише "при наявності усієї дозвільної документації, тобто документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва.". Отже, законодавством не передбачено можливості звернення до суду з вимогою про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не прийнято у встановленому законом порядку до експлуатації. У такому випадку об`єкт незавершеного будівництва ще не набув статусу нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Така позиція є усталеною і в практиці Верховного Суду. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Nissan Juke», 2012 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] у розмірі 50 000 грн. 00 коп., оскільки відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами факт продажу автомобілю саме за ціною у розмірі 100\~000 грн. 00 коп. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку садового будинку, розташованого у садівничому товаристві «Ювілейний» за адресою: [ADDRESS] суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині, з підстав відсутності у об`єкта статусу нерухомого майна, як об`єкта цивільного права. Щодо позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] суд зазначає наступне. У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 656\~ЦК України\~предметом договору\~купівлі-продажу\~може бути\~майно (товар),\~яке є\~у продавця\~на момент\~укладення договору\~або буде\~створене (придбане,\~набуте)\~продавцем у\~майбутньому. У відповідності до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Так у відповідності до розписки виданої [PERSON] від 10 жовтня 2013 року остання отримала 23\~000 дол. США саме від [PERSON] та саме в якості плати за земельну ділянку з житловим будинком розташованим у садівничому товаристві « [INFO] » , [ADDRESS] . За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд не приймає доводів відповідачів щодо виконання [PERSON] зазначеної розписки в інший час, а ніж той що зазначений в ній та виконання її під психологічним тиском, оскільки дійсність зазначеної розписки в судовому порядку не оскаржувалась, стороною відповідача під час розгляду справи не ставилося питання щодо призначення будь яких експертиз документу, або виклику сторін правочину в якості свідків. Судом приймається до уваги факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від надання доступу інженеру з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] до садового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, розташованого у Садівничому товаристві «Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] , для огляду подвір`я та всіх будівель ззовні та всередині з метою проведення інвентаризації нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог третьої особи [PERSON] , як таких що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, та вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи садового будинку, розташованого у садівничому товаристві «Ювілейний», [ADDRESS] , оскільки відповідачами не надано належних та допустимих доказів на оспорювання факту придбання саме [PERSON] спірної земельної ділянки з будівельними матеріалами і конструктивними елементами садового будинку. Що стосується судових витрат сторін по справі, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Так ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року відстрочено сплату [PERSON] судового збору у розмірі 5055 грн. 05 коп. при зверненні до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації у праві спільної сумісної власності, до ухвалення судового рішення по справі. Враховуючи вищевикладене\~з [PERSON] \~підлягає стягненню на\~користь держави\~судовий збір\~у розмірі\~704\~грн.\~80\~коп. Також у\~зв`язку з\~повним задоволенням\~позовних вимог\~ [PERSON] , суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі по 1\~202 грн. 44 коп., з кожного.

Outcome: partial