Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 5 430,49 грн. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2022 позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 6 610,36 грн., судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 700,00 грн. У зв`язку з тим, що вищевказане рішення суду відповідачем не виконано, позивач змушений був звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 4 553,73 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 877,00 грн., судовий збір у розмірі 992,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. 28.10.2022 до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] направлялась ухвала суду про відкриття провадження у справі за адресою: [ADDRESS] , яка повернулась на адресу суду без вручення. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Так, судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2022 позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 6 610,36 грн., судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 700,00 грн. Однак, вищевказане рішення суду відповідачем виконано не було. До позовної заяви, позивачем долучено розрахунок його втрат від інфляції починаючи з березня 2020 по жовтень 2022, який становить 4 553,49 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за вказаний період у розмірі 877,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі № 6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку, що їх обрахунок є вірним, а відтак заявлені вимоги щодо стягнення з [PERSON] інфляційних втрат в розмірі 4 553,49 грн. та 3% річних в розмірі 877,00 грн. підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно чч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача разом з позовною заявою надано суду письмові докази. Так в матеріалах справи містяться: копія договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019; копія додаткової угоди №1 від 07.02.2022 до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копія акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.02.2022 до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019; копія платіжного доручення №P24A1974074878C6067 від 07.02.2022 про оплату за надання правової допомоги згідно довогору №30/01/19 у розмірі 2 000,00 грн. При вирішенні питання про розмір судових витрат, суд вважає, що всі дії, вчинені представником позивача в межах розгляду цивільної справи № 753/12924/22, є правничою допомогою в розумінні вимог закону в межах саме даної цивільної справи. Таким чином, з урахування викладеного, суд приходить до висновку, що відшкодуванню з відповідача на користь позивача підлягає сума витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved