Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки - [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ " Арістей Компані", ПАТ " Страхова група " ТАС" , третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що 05 серпня 2017 року близько 04:30 год. по автодорозі Київ-Харків поблизу м. Хорол Хорольського району Полтавської області, відбулося зіткнення автомобілів Фольксваген Пасат д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ДАФ д.н.з. [NUMBER] , який зареєстрований на ім`я ТОВ «Арістей Компані», під керуванням [PERSON] , який перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Арістей Компані», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а малолітня пасажирка автомобіля Фольксваген [PERSON] , [INFO] , тілесні ушкодження. Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 715 від 04.10.2019 року у діях [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно звіту № 399/2020 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Фольксваген Пасат д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП станом на 05 серпня 2017 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає: 89310, 00 грн. (Вісімдесят дев`ять тисяч триста десять грн. 00 коп.). Також позивч зазначає, що він, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, втратив можливість користуватися своїм автомобілем, а тому змушений був витрачати час та кошти для пересування громадським транспортом, що спричинило ряд незручностей та проблем. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року, що набрала законної сили 17.12.2020 року, по справі № 548/1422/20 клопотання [PERSON] про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 12017170330000367 від 05.08.2017 року відносно нього, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-задоволено. Звільнено [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Раковичі Радомишльського району Житомирської області, мешканця [ADDRESS] , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєструдосудових розслідувань за № 12017170330000367 від 05.08.2017 року відносно [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Потерпілою від даного кримінального правопорушення є [PERSON] , донька позивача [PERSON] . Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач ПАТ " Страхова група " ТАС",\~ в судове засідання не з`явився,але надав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на даний час АТ " СГ"ТАС", відповідно до чинного закондавства України, не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не дотриманий передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування та пропущений термін згідно п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на подачу заяви про страхове відшкодування, який встановлюється у 1 та 3 роки з моменту дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач ТОВ " Арістей Компані",\~ в судове засідання не з`явився,але надав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на момент ДТП [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ТОВ " Арістей Компані", а транспортний засіб «ДАФ 95XF-430»,д.н.з. [NUMBER] , перебував в оренді у ТОВ " Компанія Арістей", яке має договірні відносини з АТ " Страхова група " ТАС" щодо страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Третя особа [PERSON] не з"явився про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. \~Процесуальні дії у справі. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 14.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання, за правилами загального позовного провадження . Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 25.03.2021 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 05 серпня 2017 року близько 04:30 год. по автодорозі Київ-Харків поблизу м. Хорол Хорольського району Полтавської області, відбулося зіткнення автомобілів Фольксваген Пасат д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ДАФ д.н.з. [NUMBER] , який зареєстрований на ім`я ТОВ «Арістей Компані», під керуванням [PERSON] , який перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Арістей Компані», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а малолітня пасажирка автомобіля Фольксваген [PERSON] , [INFO] , тілесні ушкодження. Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 715 від 04.10.2019 року у діях [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно звіту № 399/2020 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Фольксваген Пасат д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП станом на 05 серпня 2017 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає: 89310, 00 грн. (Вісімдесят дев`ять тисяч триста десять грн. 00 коп.). Також позивч зазначає, що він, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, втратив можливість користуватися своїм автомобілем, а тому змушений був витрачати час та кошти для пересування громадським транспортом, що спричинило ряд незручностей та проблем. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року, що набрала законної сили 17.12.2020 року, по справі № 548/1422/20 клопотання [PERSON] про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 12017170330000367 від 05.08.2017 року відносно нього, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-задоволено. Звільнено [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Раковичі Радомишльського району Житомирської області, мешканця [ADDRESS] , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєструдосудових розслідувань за № 12017170330000367 від 05.08.2017 року відносно [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Потерпілою від даного кримінального правопорушення є [PERSON] , донька позивача [PERSON] . Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що передбачено ч.1 ст. 2 ЦПК України. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди а також відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З врахуванням зазначеного, відповідачем 1 по даній справі було обрано ТОВ «Арістей Компані». Верховний суд у постанові від 26 лютого 2020 року по справі № 661/740/18, зазначив, що «моральна та матеріальна шкода,\~завдана позивачам внаслідок ДТП, що сталася з вини [PERSON], який перебував із\~ПП "Базис-Каховка"\~у трудових відносинах, під час виконання ним своїх трудових обов`язків, підлягає відшкодуванню з роботодавця, а не безпосередньо винним водієм». Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2020 року (провадження № 61-39671св18). Крім того, згідно з ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ДАФ д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СГ «ТАС», що було підтверджено перевіркою чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум , зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортої пригоди, здоров`ю, майну третьої особи. Виходячи в вищевказаного, відповідачем 2 по даній справі є ПАТ «Страхова група «ТАС» Позивач не перебуває із страховиком у договірних відносинах і не повинен попередньо звертатись із заявою в позасудовому порядку за одержанням такого відшкодування. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року по справі № 465/4621/16-к погоджується з аргументами колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, і вважає, що «визначений Законом «Про ОСЦПВВНТЗ» порядок звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні\~статті 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого\~ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини. Застосування положень Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого. Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим\~ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями\~15,\~16 ЦК України.» У постанові від 30 вересня 2020 року по справі № 539/3475/18 Верховний Суд наголосив на тому, що «у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~порядку». Згідно з частинами першою-третьою\~статті 22 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Як вже зазначалося, матеріальний збиток, завданий автомобілю [PERSON] в результаті його пошкодження при ДТП складає 89310, 00 гривень (вісімдесят дев`ять тисяч триста десять грн. 00 коп.). Відтак, з огляду на вищесказане, необхідно стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень страхового відшкодування у рахунок відшкодування майнової шкоди. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що розміру страхового відшкодування недостатньо для покриття матеріальної шкоди, різницю коштів позивач вважає за доцільне стягнути з ТОВ «Арістей Компані» 39310,00 (тридцять дев`ять тисяч триста десять) гривень. Фактичний розмір шкоди - 89310,00 грн. Розмір страхової суми за шкоду 50000 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою- 89310,00 - 50000 = 39310 грн. Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію стосовно відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Так, у постанові від 01 вересня 2020 року по справі № 357/6237/19-ц Верховний Суд зазначив, що «несвоєчасне повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, оскільки це не позбавляло страхову компанію можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження N 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі N 587/1080/16-ц (провадження N 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі N 370/2787/18 (провадження N 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі N 753/4696/16-ц (провадження N 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі N 755/5374/18 (провадження N 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі N 756/2632/17. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 148 від 17 серпня 2017 року, малолітній пасажир автомобіля Фольксваген Пасат донька позивача [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості. У зв`язку з ушкодженням здоров`я вона зазнала сильного фізичного болю, була позбавлена можливості вільно рухатись, оскільки отримала переломи 1-го та 2-го ребр справа. Окрім цього, [PERSON] одержала сильний нервовий стрес, внаслідок якого був порушений звичайний ритм життя дитини. Психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, привели до погіршення здоров`я та самопочуття [PERSON] , а саме: повна втрата сну на тривалий час, постійні головні болі, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, замикання та невпевненість у собі. Усвідомлення того факту, що вона не може вільно рухатись завдає їй великих душевних страждань та біль.У зв`язку з тим, що нормальний уклад життя [PERSON] був повністю порушений, після перенесених ушкоджень вона тривалий час лікувалась та потребує лікування в майбутньому. Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов`язком держави. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з положеннями частини першої\~статті 1167 ЦК України моральна шкода\~відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною другою цієї статті визначено, що\~моральна шкода\~відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі\~статтею 1168 ЦК України\~моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. \~\~ Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті дитини [PERSON] , обсяг заподіяної шкоди, глибину моральних та фізичних страждань, з урахуванням засад розумності та справедливості, розмір спричиненої моральної шкоди Верховний Суд у справах щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, неодноразово висловлював наступні правові позиції. Так, у постанові від 23 березня 2020 року по справі № 373/1773/18 Верховний суд зазначив, що «внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що відносяться до тілесних ушкоджень\~середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`ящо. На момент скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах, які існували з ФОП [PERSON], керував вантажним автомобілем останнього, а тому відшкодування завданої [PERSON] шкоди, не охопленої страховкою, підлягає стягненню з ФОП [PERSON] як роботодавця завдавача такої шкоди». В силу п.п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Таким чином, суд враховує, що позивач та його донька зазнали душевних хвилювань, оскільки дитина зазнала значних травм, що порушило її нормальний життєвий ритм, суд, з урахуванням принципу співмірності, справедливості та виваженості, рахує за можливе визначити розмір морального відшкодування . Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів. Розподіл судових витрат. Оскільки при зверненні до суду позивач на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, враховуючи наслідки розгляду справи та вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави суму судового збору у розмірі 2893,10 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved