Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-28 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Алчевськ, Луганської області . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в місті Алчевськ, Луганської області померла її мати, [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №375 від 24.10.2022 року, де також зазначено, що причиною смерті став набряк легенів та артеросклеротичний кадіосклероз. Зазначені обставини підтверджується доданими до заяви копіями документів, оригінали яких знаходяться у заявниці, а саме: паспортом громадянки України [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] зазначена як мати заявниці, копія свідоцтва про шлюб, згідно якого заявниця змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] від 25 жовтня 2022 року. Водночас, лікарське свідоцтво про смерть №375 від 24.10.2022 року не створює правових наслідків, але суд може використати відомості, що в ньому містяться та з яких вбачається, що [INFO] в місті Алчевськ так званої «луганської народної республіки» померла [PERSON] . Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть матері згідно із законодавством України компетентним державним органом та у майбутньому реалізувати права як спадкоємця матері, які виникають після її смерті. Оскільки захистити своє право в інший спосіб заявниця не має можливості, просить заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити. Ухвалою від 29 грудня 2022 року постановлено вказану заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; призначити справу до розгляду в судове засідання. Заявник до суду не з`явилась, причин неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи, яка розглядається негайно після поступлення, не подала. З врахуванням наведеного вважаю за можливе здійснити розгляд справи без участі заявника на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1-3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5), виданого так званим «отдел записи актов гражданского состояния алчевского городского управления юстиции министерства юстиции луганской народной республики» [INFO] в м. Алчевськ померла « [PERSON] », [INFO] , громадянка України. В той же час, статтею 9 частинами 2 та 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновків ЄСПЛу справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Так, відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 12 березня 2020 року у справі №522/16286/18, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, що підтверджується матеріалами справи, зокрема так званим «свідоцтвом про смерть» серії [NUMBER] (а.с.5), виданого так званим «отдел записи актов гражданского состояния алчевского городского управления юстиции министерства юстиции луганской народной республики» від 25 жовтня 2022 року за актовим записом №1606. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11) від 31 жовтня 1991 року за актовим записом №1271 було зареєстровано факт народження [PERSON] , матір`ю якої зазначена [PERSON] . З матеріалів справи, зокрема копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12) від 29 травня 2021 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) за актовим записом №1430 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , внаслідок якого [PERSON] отримала прізвище « [PERSON] ». Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») є донькою [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що [PERSON] була матір`ю заявниці, однак остання позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті матері, у зв`язку з тим, що у м. Алчевськ, Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. При цьому, у відповідності до вимог ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved