Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В ході розгляду справи відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, зарахування однорідних позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зустрічний позов не визнали, пояснивши, що 10.11.2005 року сторони уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу у них народився [INFO] син [PERSON] . 26.05.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця до його повноліття. Але відповідач не виконував вказане рішення суду, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2019 року було припинено стягнення аліментів з [PERSON] на підставі рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року з моменту вступу даного рішення в законну силу та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх її доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення вступило в законну силу 2.06.2020 року. Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] утворилась з дня подачі позову до суду і до 2.06.2020 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого 26.07.2021 року Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), сума заборгованості зі сплати аліментів складає 240 113 грн. 70 коп. Тому вказану суму просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в судовому порядку. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити в повному обсязі, так як підставі для звільнення [PERSON] від сплати аліментів відсутні, а зустрічний позов заявлений безпідставно і необґрунтовано. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що заборгованість по аліментам, яку визнає [PERSON] , виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року. Діюче законодавство, включаючи і Сімейний кодекс України, не передбачає стягнення заборгованості аліментів на утримання дитини з платника аліментів на користь одержувача аліментів в окремому позовному провадженні. Посилання позивача та його представника на ст.194 та ст.187 СК України не може бути взяті судом до уваги, оскільки вказані норми права регулюють стягнення заборгованості по сплаті аліментів за невиконання умов нотаріального договору, укладеного між батьками. Тому первісний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] підлягає звільненню від заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2016 року по червень 2020 року, які були стягнуті на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року по цивільній справі №2-1429/09 на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, оскільки спільний син сторін в цей період проживав з батьком і саме [PERSON] повністю утримував свою дитину, піклувався за його навчання, відпочинок, дозвілля, тощо. Вказана обставина була встановлена рішеннями Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 року та від 10.12.2019 року, тому не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Тим же рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця. За змістом розрахунку державного виконавця від 15.11.2021 року за період стягнення аліментів з [PERSON] , коли дитина ще не проживала з ним, з листопада 2008 року по грудень 2015 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 70 386 грн. 95 коп. Крім того, як вбачається з розрахунку державного виконавця від 17.09.2021 року в іншому виконавчому провадженні заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по сплаті аліментів за період проживання сина з батьком станом на 1.09.2021 року становить 150 092 грн. 55 коп. Оскільки в двох різних виконавчих провадженням [PERSON] та [PERSON] є одночасно і стягувачами і боржниками щодо стягнення аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON] , тому просить зарахувати зустрічні однорідні зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті аліментів шляхом визнання погашеним боргу [PERSON] перед [PERSON] в розмірі 70 386 грн. 95 коп., який виник за період з листопада 2008 року по грудень 2015 року, а також шляхом визнання погашеним боргу [PERSON] перед [PERSON] в розмірі 70 386 грн. 95 коп., який виник за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, 10.11.2005 року сторони уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу у них народився [INFO] син [PERSON] (а.с.56). 26.05.2009 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.55). Вказані вище обставини не заперечувались учасниками справи, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. За змістом ч.4-5, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. За змістом рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної дитини: сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.57). З цим рішенням [PERSON] погоджувався, оскільки син на той час проживав разом з матір`ю. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON] з матір`ю було відмовлено. Визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] . Дане рішення набрало законної сили 12.05.2020 року (а.с.58-61). Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2019 року припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, визначеного рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної дитини: сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця з 14.08.2018 року і до досягнення ним повноліття (а.с.62-67). Дане рішення набрало законної сили 3.06.2020 року. Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначає ч.3, ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. За змістом ч.1; 3-4, ст.187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана. 3. На підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину. 4. Особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу. На підставі заяви такої особи аліменти відраховуються із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів у розмірі, зазначеному у виконавчому листі, та в строки, визначені частиною другою цієї статті, і перераховуються особі, на користь якої присуджені аліменти, за її адресою або на рахунок, зазначений у заяві. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] просять у своєму позові стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , складає 240 113 грн. 70 коп. на підставі не виконання відповідачем рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] визнає, що син сторін [PERSON] в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року проживав разом з матір`ю [PERSON] , про що заявив у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] . Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.11.2021 року, виконаним головним державним виконавцем Данилюк О.Б., сума заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] перед стягувачем [PERSON] станом на 2.06.2020 року становить 237 760 грн. 16 коп. (а.с.202-205). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що діюче законодавство України, включаючи і Сімейний кодекс України, не передбачає стягнення заборгованості аліментів на утримання дитини з платника аліментів на користь одержувача аліментів в окремому позовному провадженні. Задоволення первісного позову [PERSON] може призвести до подвійного стягнення платежу (аліментів) з [PERSON] , що порушує останнього конституційний обов`язок на утримання своєї дитини і відповідальність за невиконання такого обов`язку. Посилання позивача та його представника на ст.194 та ст.187 СК України суд не приймає до уваги, оскільки вказані норми права регулюють стягнення заборгованості по сплаті аліментів за заявою платника аліментів, який добровільно бажає їх сплачувати, а не за рішенням суду. За таких обставин в задоволенні первісного позову необхідно відмовити в повному обсязі. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.2, ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно п.п.2, п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Як встановлено судом і не заперечувалось сторонами по справі та їх представниками в судовому засіданні, неповнолітній син сторін [PERSON] в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року проживав разом з матір`ю [PERSON] , а з січня 2016 року по червень 2020 року мешкав разом з батьком [PERSON] . Вказані обставини знайшли своє відображення та підтвердження і в рішеннях Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 року та від 10.12.2019 року (а.с.7-9; 58-61; 62-67), а також в Постанові Київського апеляційного суду від 3.06.2020 року (а.с.68-75). За правилами ч.1, ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За описаних вище обставин суд приходить до висновку, що оскільки син сторін [PERSON] в період з січня 2016 року по червень 2020 року мешкав разом з батьком [PERSON] , який повністю утримував його за свої власні кошти, тому [PERSON] необхідно звільнити від заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2016 року по червень 2020 року, які були стягнуті на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року по цивільній справі №2-1429/09 на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з 17.11.2008 року до досягнення ним повноліття. Також як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.11.2021 року, виконаним головним державним виконавцем Данилюк О.Б., сума заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] перед стягувачем [PERSON] за період з листопада 2008 року по грудень 2015 року включно становить 70 386 грн. 95 коп. (а.с.202-204). А з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у іншому виконавчому провадженні заборгованість [PERSON] перед [PERSON] за період проживання сина з батьком станом на 1.09.2021 року становить 150 092 грн. 55 коп. (а.с.179-181). Згідно ч.1-2, ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Відповідно до п.2, ч.1, ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: про стягнення аліментів. Оцінюючи вказані обставини та надані докази сторонами по справі, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] просить зарахувати зустрічні однорідні зобов`язання з погашення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які не є стягненням аліментів, а є існуючою заборгованістю по сплаті аліментів, тому слід визнати одночасно погашеною заборгованість по аліментам [PERSON] перед [PERSON] в розмірі 70 386 грн. 95 коп., яка виникла в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року у виконавчому провадженні ВП №50428918, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та визнати погашеною заборгованість по аліментам [PERSON] перед [PERSON] в розмірі 70 386 грн. 95 коп., яка виникла в період з серпня 2018 року по лютий 2020 року у виконавчому провадженні ВП №62575188, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд відмовляє у задоволенні первісного позову, тому судовий збір, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, відноситься за рахунок держави. При задоволенні зустрічного позову з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути 2 147 грн. 20 коп. судового збору (за дві позовні вимоги), від якого був звільнений позивач за зустрічним позовом при зверненні до суду.

Outcome: approved