Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт належності йому - [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.08.2022 року. Заява обґрунтована тим, що в усіх правовстановлюючих документах виданих заявнику як громадянину України прізвище записано як « [PERSON] », тобто через літеру «і». Проте, у Свідоцтві про народження серії [NUMBER] прізвище заявника записано у формі «Дрига», тобто через літеру «и» (фактично російською мовою), що створює розбіжності між правовстановлюючими документами. У зв`язку з вищевикладеним заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 листопада 2022 року матеріали заяви було передано на розгляд судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року було відкрито провадження, призначено до розгляду. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, подану заяву підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17 серпня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] в м. Сєвєродонецьк, Луганської області, про що 02 січня 1964 року складено відповідний актовий запис №2. Батьками записано: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] . Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 січня 1964 року, відповідно до якого вбачається, що (мовою оригіналу) [PERSON] народився [INFO] в городе Северодонецк, Луганская область. Батьками записані: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] . З копії паспорта громадянина України у вигляді картки № [NUMBER] , виданого 23 червня 2018 року підрозділом 8036 вбачається, що останній виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . Вказане також підтверджується відповіддю т.в.о. заступника начальника Шевченківського відділу Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київській області за №Д-185/6/8036-22/8036/191-22 від 01 вересня 2022 року, а саме, що вищевказаний паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] було видано останньому у зв`язку з непридатністю паспорта для подальшого використання зразка 1994 року серії [NUMBER] , виданого 07.05.1997 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області. До вказаної відповіді було долучено копії заяв про видачу паспорта (ф-1) відповідно до яких вбачається, що заява про видачу паспорта у зв`язку з загальним обміном складена на ім`я « [PERSON] », в той час як заява про видачу паспорта у зв`язку з досягненням 16-го віку складена на ім`я « [PERSON] ». Відомості щодо дати та місця народження, а також батьків заявника є ідентичні. З копії Експертного висновку № 056/150-2 від 11.11.2022, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз вбачається, що розходження у записах прізвища Дрига/Дріга викликане впливом російської мови та фонетичними коливаннями у вимові голосного (і/и) в ареалі документальної фіксації української форми прізвища. Зокрема, в тексті Експертного висновку № 056/150-2 від 11.11.2022 зазначено, що записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON] ), ДРІГА (паспорт громадянина України, запис [PERSON] ), рос. ДРИГА (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] ) і латиничний запис DRIHA у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Щодо вимог заяви, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. та

Outcome: approved