Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що у 1982 році він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] 17 січня 1990 року шлюб між ними був розірваний. В подальшому позивач налагодив відносини з [PERSON] та продовжував проживати з нею однією сім`єю без укладення шлюбу протягом 30 років поспіль. В цей період часу [PERSON] здійснила приватизацію земельної ділянки площею 0,63 га по [ADDRESS] , в межах якої вона разом з позивачем побудувала домоволодіння. Ці об`єкти нерухомого майна були їх спільною сумісною власністю. [INFO] [PERSON] померла. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку в домоволодінні та в земельній ділянці по [ADDRESS] . 1.2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що після розірвання шлюбу [PERSON] не мала з позивачем ні спільного бюджету, ні спільного побуту. Вона дозволила [PERSON] жити в спірному будинку лише у зв`язку з тим, що у нього не було іншого житла. Між ними були відсутні взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. Тому ст.74 СК України не поширюється на спірні правовідносини. Крім того, ухвалою Бориспільського районного народного суду від 30 серпня 1989 року було затверджено мирову угоду, за умовами якої домоволодіння по [ADDRESS] було передано у власність [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 9 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року, було відмовлено у задоволенні позову, пред`явленого [PERSON] , про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON] . Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. 1.4. [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, пред`явленого його батьком [PERSON] . 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2021 року (а.с.18-19) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 листопада 2021 року (а.с.24-25) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 вересня 2022 року (а.с.79-80) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Крім того, було витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Козій А.В. копію спадкової справи №6/2019, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 28 серпня 1982 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Кучаківської сільської ради Бориспільського району, про що був складений актовий запис за №14. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією витягу про шлюб з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00024823945 від 5 грудня 2019 року (а.с.5). 3.2. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого був записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 червня 1983 року (а.с.6). 3.3. Рішенням Бориспільського районного народного суду від 30 серпня 1989 року (а.с.54) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 3.4. Ухвалою Бориспільського районного народного суду від 30 серпня 1989 року (а.с.38, 55) було затверджено мирову угоду (а.с.56), за умовами якої у власність [PERSON] було передано літню кухню, гараж та сарай в с. Лебедин Бориспільського району та стягнуто з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки у вказаних об`єктах нерухомого майна в розмірі 2271 карбованця. 3.5. 20 березня 2009 року Кіровська сільська рада видала [PERSON] свідоцтво про право власності на нерухоме майно №708 (а.с.111), зі змісту якого вбачається, що вона набула право власності на домоволодіння по [ADDRESS] , яке складалось з житлового будинку «А-І», літньої кухні «Б», сараїв «В», «П» та «Р», гаражів «Г» та «Д», сараїв «Е», «М» та «Ж», льоху «З», вбиральні «К» та огорожі №1 №6. 3.6. [INFO] [PERSON] померла. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2019 року (а.с.7). 3.7. 25 листопада 2019 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Бориспіль-ського районного нотаріального округу Козій А.В. заяву (а.с.84), в якій вона прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] . 3.8. Зі змісту довідки виконавчого комітету Кучаківської сільської ради №709 від 15 листопада 2019 року (а.с.85) вбачається, що на час відкриття спадщини разом з [PERSON] проживав її син [PERSON] . 3.9. 8 грудня 2021 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріально-го округу Козій А.В. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.139) відносно 1/2 частки в домоволодінні по [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину за законом відносно іншої 1/2 частки у вказаному об`єкті нерухомого майна залишається не виданим [PERSON] . 3.10. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної влас-ності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 4. Норми права та усталена судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. 4.2. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 4.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2021 року у справі №748/1943/19 (провадження №61-5155св20), при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19). 4.4. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 6 жовтня 2021 року у справі №521/21655/19 (провадження №61-5847св21), вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, що засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, що визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживан-ня, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту погосподарської книги №14 на 2016 2020 роки (а.с.8-10), а також довідки виконавчого комітету Кучаківської сільської ради №783 від 9 грудня 2019 року (а.с.13) вбачається, що позивач проживав разом з [PERSON] у домоволодінні по [ADDRESS] до дня її смерті. [PERSON] , допитаний у судовому засіданні в якості свідка, та свідок [PERSON] також підтвердили те, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] в означеному домоволодінні до дня її смерті. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2021 року у справі №748/1943/19 (провадження №61-5155св20) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 жовтня 2021 року у справі №521/21655/19 (провадження №61-5847св21), само по собі проживання позивача та спадкодавиці в одному об`єкті нерухомого майна не є достатньою підставою для застосування ч.1 ст.74 СК України до спірних правовідносин, а також для поширення режиму спільної сумісної власності на домоволодіння по [ADDRESS] . 5.2. Навпаки, [PERSON] , допитана у судовому засіданні в якості свідка, показала, що [PERSON] бив дружину, у зв`язку з чим [PERSON] була вимушена розірвати з ним шлюб. Після розірвання шлюбу позивач деякий час проживав у батьків в с. Дударків Бориспільського району. В цей період часу [PERSON] розпочала зведення житло-вого будинку по [ADDRESS] . Будівництво цього об`єкта нерухомого майна здійснювалось виключно за її рахунок. [PERSON] не приймав участь у фінансуванні будівництва. В подальшому [PERSON] дозволила йому проживати в новому будинку, оскільки у них є син [PERSON] . Однак позивач та [PERSON] проживали в окремих кімнатах, спали в різних ліжках, не мали ні спільного побуту, ні спільного бюджету. Між ними були відсутні права та обов`язки, притаманні подружжю. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що після розірвання шлюбу [PERSON] проживав в с. Дударків Бориспільського району. Через деякий час він повернувся в с. Лебедин Бориспільського району та продовжив проживати разом з [PERSON] . Однак вони проживали в різних кімнатах, сім`ї у них вже не було. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач бив [PERSON] . Тому в 1989 році шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживав в с. Дударків Бориспільського району. В цей період часу було розпочато зведення будинку по [ADDRESS] , будівництво якого здійснювалось за рахунок [PERSON] . Позивач не приймав участь в ньому. Після повернення в с. Лебедин Бориспільського району [PERSON] та [PERSON] проживали в окремих кімнатах, сімейні відносини між ними не відновились. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач тероризував [PERSON] та знущався над нею. Тому вона була вимушена розірвати з ним шлюб. [PERSON] неодноразово говорила свідку [PERSON] про те, що, не зважаючи на проживання в одному будинку, [PERSON] залишився для неї чужою людиною. Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься копія рішення Бориспіль-ського районного суду від 5 липня 1996 року (а.с.58-60), яким [PERSON] був виселений з домоволодіння по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що він неодноразово ображав [PERSON] , наносив їй тілесні ушкодження та, не реагуючи на офіційні застереження дільничного інспектора поліції, систематично порушував правила співжиття. 5.3. Показання [PERSON] , допитаного у судовому засіданні в якості свідка, в частині наявності у позивача та [PERSON] сімейних відносин та спільного бюджету спростовуються показаннями [PERSON] , допитаної у судовому засіданні в якості свідка, а також показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Показання цих свідків є послідовними та узгоджуються з обставинами, викладеними в мотивувальній частині рішення Бориспільського районного суду від 5 липня 1996 року. Таким чином, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали достатніх належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу позивач проживав однією сім`єю з [PERSON] без укладення з нею нового шлюбу. У зв`язку з тим, що ч.1 ст.74 СК України не поширюється на спірні правовідносини, домоволодіння по [ADDRESS] не було об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . 5.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги [PERSON] належить відмовити. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та його представник [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що земельна ділянка площею 0,63 га по [ADDRESS] була приватизована. Зокрема, в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №289009010 від 8 грудня 2021 року (а.с.136) відсутні відомості про набуття права власності на вказану земельну ділянку. Погосподарська книга №14 на 2016 2020 роки також не є правовстановлюючим документом та не підтверджує набуття права на землю. Ці обставини є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову також в частині вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,63 га по [ADDRESS] . 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 6.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.3. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 5756 гривень 95 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься довідка (а.с.16), зі змісту якої вбачається, що позивач також витратив грошові кошти в розмірі 5000 гривень 00 копійок на оплату професійної правничої допомоги. Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі. 6.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування [PERSON] означених судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed