Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-26 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: ПН КМНО Ковальчук С.П., ПН КМНО Чернокур О.М., ПН КМНО Шевченко Д.Г., про визнання права власності на спадкове майно та зняття майна із під заборони Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.08.2007 між [PERSON] та АКІБ «УкрсибБанк» було укладено кредитний договір №11191891000, згідно якого банк надав кредит в іноземній валюті в сумі 60 956 Євро 00 центів. Також, між вказаними сторонами був укладений договір іпотеки від 01.08.2007, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2011 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 946251 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 948071 грн. 51 коп. Після вступу вказаного рішення суду в законну силу, ПАТ «УкрСиббанк» до ВДВС Дарницького районного управління юстиції в м. Києві не звертався, однак, його правонаступник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду від 31.03.2011. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2013 визнано дії головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві щодо відкриття виконавчих проваджень за заявою ПАТ «Дельта Банк» ВП № 37389345 та ВП № 37389530 протиправними та скасовано постанову про відкриття вказаних виконавчих проваджень. [PERSON] , яка була матір`ю позивача [PERSON] , померла [INFO] , про що ПАТ «Дельта Банк», як стягувачу, стало відомо 26.07.2013. Позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Разом з тим, державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову від 06.06.2013 про відмову [PERSON] , що діяв від імені малолітнього сина [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , з підстав відсутності оригіналів документів - правовстановлюючих документів на спірне житло (а саме: квартири [ADDRESS] ). Банк ПАТ «Дельта Банк» став кредитором по відношенню до спадкоємця - позивача, у зв`язку з чим все майно, що належало матері позивача, в тому числі і її боргові зобов`язання також переходять до позивача в порядку спадкування. Законодавством чітко визначена єдина можлива процедура задоволення вимог кредитора - це виключно шляхом звернення до спадкоємців із вимогами кредиторів звернутися для задоволення вимог самого кредитора. Разом з тим, ПАТ «Дельта Банк» не пред`явив позивачу своєї вимоги у встановленні ЦК України строки, а тому, на думку позивача, на разі не має жодного права вимагати від позивача на свою користь вчиняти будь-яких зобов`язань, щодо виконання боргових зобов`язань за кредитним договором від 01.08.2007 укладеним між [PERSON] та АКІБ «УкрсибБанк». Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2022, за клопотанням позивача, до участі у розгляді вказаної справи, залучено в якості співвідповідача [PERSON] та в якості третьої особи ПН КМНО Шкоду О.М. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення. Відповідач Київська міська рада у судове засідання свого представника не направила, була належним чином повідомлена про розгляд справи, відзиву на позов не подала. Треті особи у судове засідання не з`явились, пояснень щодо позову не подали. Суд, заслухавжи представника позивача та відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 01.08.2007 між [PERSON] та АКІБ «УкрсибБанк» було укладено кредитний договір №11191891000, згідно якого банк надав кредит в іноземній валюті в сумі 60 956 Євро 00 центів. Також, між вказаними сторонами був укладений договір іпотеки від 01.08.2007, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2011стягнуто з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 946251 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 948071 грн. 51 коп. Після вступу вказаного рішення суду в законну силу, ПАТ «УкрСиббанк» до ВДВС Дарницького районного управління юстиції в м. Києві не звертався, однак, його правонаступник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду від 31.03.2011. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2013 визнано дії головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві щодо відкриття виконавчих проваджень за заявою ПАТ «Дельта Банк» ВП № 37389345 та ВП № 37389530 протиправними та скасовано постанову про відкриття вказаних виконавчих проваджень. [PERSON] , яка була матір`ю позивача [PERSON] , померла [INFO] , про що ПАТ «Дельта Банк», як стягувачу, стало відомо 26.07.2013. Позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Разом з тим, державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову від 06.06.2013 про відмову [PERSON] , що діяв від імені малолітнього сина [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , з підстав відсутності оригіналів документів - правовстановлюючих документів на спірне житло (а саме: квартири [ADDRESS] ). Банк ПАТ «Дельта Банк» став кредитором по відношенню до спадкоємця - позивача, у зв`язку з чим все майно, що належало матері позивача, в тому числі і її боргові зобов`язання також переходять до позивача в порядку спадкування. Законодавством чітко визначена єдина можлива процедура задоволення вимог кредитора - це виключно шляхом звернення до спадкоємців із вимогами кредиторів звернутися для задоволення вимог самого кредитора. Разом з тим, ПАТ «Дельта Банк» не пред`явив позивачу своєї вимоги у встановленні ЦК України строки, а тому на разі не має жодного права вимагати від позивача на свою користь вчиняти будь-яких зобов`язань, щодо виконання боргових зобов`язань за кредитним договором від 01.08.2007 укладеним між [PERSON] та АКІБ «УкрсибБанк». Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Так, Дарницьким районним судом м. Києва при ухваленні рішення від 30.01.2015 про відмову у задоволенні позовних вимог за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру, зобов 'язання вчинити дії, виселення і зняття з реєстрації встановлено, що банк не направляв [PERSON] письмової вимоги про необхідність погасити заборгованість за спадкодавця за договором про надання споживчого кредиту №11191891000 від 01.08.2007, а також пропустив шестимісячний строк для звернення з позовом до спадкоємця, оскільки в судовому засіданні було встановлено, шо позивач дізнався про смерть [PERSON] у липні 2013 року, а з позовом до суду звернувся лише 28.04.2014, тобто з пропуском 3 місяців після настання строку для звернення до спадкоємця і не надав належних доказів поважності причин його пропуску. Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2018, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 21.05.2020, у цивільній справі за позовом [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , до AT «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору припиненим та скасування заборони відчуження визнано договір іпотеки № 60217, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», виступаючи стороною Іпотекодержателем і [PERSON] , виступаючи стороною Іпотекодавцем укладений 01.08.2007, посвідчений ПН КМНО Чернокуром О.М. припиненим та скасовано заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , накладену 01.08.2007 року ПН КМНО Чернокуром О.М. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з вимогами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Положеннями статті 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли сторони не перебувають між собою в зобов`язальних відносинах, і при цьому має місце його реальне оспорювання учасником цивільних відносин, унаслідок чого власник майна (у цьому випадку позивач) не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб. Як вбачається з обставин справи, в цьому випадку, воля особи (позивача у даній справі) щодо вільного використання свого права, тобто володіння, користування та розпорядження майном, - зв`язана волею сторонніх осіб (відповідачів у даній справі), що суперечить вказаній презумпції. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого, немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Водночас відповідачами у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та керуючить ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

Outcome: approved