Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує свій тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 08.08.2010 року Золочівською сільською радою Демидівського району Рівненської області, актовий запис 2. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинено, їх шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, примирення не можливе, просить суд шлюб зареєстрований 08 серпня 2010 року між нею та відповідачем розірвати. Від даного шлюбу народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що малолітні діти проживають разом з нею, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02 вересня 2022 року позовна заява залишена без руху і надано строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15 вересня 2022 року позовна заява повернута позивачу. Постановою Волинського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності Просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08.08.2010 року Золочівською сільською радою Демидівського району Рівненської області, актовий запис 2 (а.с. 57). Від даного шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 59-61). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтв про народження, [PERSON] являється батьком малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.59-61). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] Відповідно д ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1984,80 грн. судового збору. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved