Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 06 квітня 2001 року виконавчим комітетом Новотроїцької сільської ради Красноармійського району Донецької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. У зв`язку із чим, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Оскільки позивачка потребує матеріальної допомоги на утримання дітей з боку відповідача, то вона змушена була звернутися до суду про примусове стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх його заробітків. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідними доказами до нього не подав, заяв та клопотань не надіслав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню\~з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 квітня 2001 року виконавчим комітетом Новотроїцької сільської ради Красноармійського району Донецької област зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 2. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] надано прізвище [PERSON] . Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Новотроїцької сільської ради Красноармійського району Донецької області 02квітня 2009 року та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Новотроїцької сільської ради Красноармійського району Донецької області 08 січня 2013 року). Згідно довідки Виконавчого комітету Потіївської сільської ради за №18 від 16 серпня 2022, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.1,6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Також, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved