Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-02 00:00:00

14.11.2022 позивач [PERSON] звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь, як повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно, до припинення навчання або до досягнення 23 річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач [PERSON] \~є його\~батьком. Він на даний час досягнув повноліття, проте навчається на ІІІ курсі денного відділення Львівського кооперативного фахового коледжу економіки та права, на платній основі. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що визначено ст. 199 СК України. Тому звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області від 29.11.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником позивача адвокатом Маліцьким Д.В. подано клопотання, в якому просив розгляд даної справи проводити у відсутності позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.10.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько /а.с. 5/. На підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області у справі № 242/415/14-ц від 06.03.2014 з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Селидове Донецької області стягувалися аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на дитину - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини /а.с. 6-7/. На даний час [PERSON] досягнув повноліття. Згідно з довідки № 254 виданої 21.07.2022 Львівським кооперативним фаховим коледжем економіки та права, [PERSON] , [INFO] навчається на ІІІ курсі денного відділення Львівського кооперативного фахового коледжу економіки і права, І рівня акредитації. Спеціальність «Фінанси, банківська справа та страхування» Навчається на комерційній основі. Термін навчання: з 01.09.2020 до 01.07.2023. /а.с.8/. Позивач, покликаючись на ст. 199 СК України, яка вказує на обов`язок відповідача як батька утримувати повнолітнього сина до закінчення навчання або досягнення ним 23-х річного віку. Оскільки відповідач не виконує такого обов`язку, тому просить вирішити спір в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, який регулюється відповідними нормами Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16 Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У спірних правовідносинах судом встановлено, той факт, що позивач [PERSON] є повнолітнім сином відповідача [PERSON] .. Позивач на даний час є повнолітнім, проте продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України відповідач по справі має обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Беручи до уваги те, що повнолітній син продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не виконує обов`язку щодо його утримання, як такого, що навчається, хоча відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість працювати та надавати повнолітньому сину допомогу, пов`язану із навчанням (доказів протилежного ним не надано). Також відсутні дані про те, що він не має можливості надавати таку допомогу, тому суд вважає, що на відповідача можна покласти обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, матеріальний стан позивача, потребу повнолітнього позивача у матеріальній допомозі. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, визначений позивачем у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення потреб позивача [PERSON] , який продовжує навчання. Відтак суд дійшов висновку, що позов є підставний, обґрунтований, а тому підлягає до повного задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивача на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн., за подання позовної заяви позивачем і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved