Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-17 00:00:00

У січні 2022 року до Носівського районного суду Чернігівської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Лариси Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку у подальшому 13 липня 2022 року уточнила. Обгрунтовуючи свої уточнені позовні вимоги, позивач посилалася на те, [INFO] в с. Володькова Дівиця (раніше Червоні Партизани) Ніжинського (раніше Носівського) району Чернігівської області помер її дядько [PERSON] . Раніше в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS] , та земельних ділянок. [PERSON] та [PERSON] були рідними братами, тож [PERSON] був для позивача рідним дядьком. Оскільки [PERSON] батьків, дружини та дітей не мав, то позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті дядька [PERSON] . Тому позивач у шестимісячний строк після відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Чуєнко Лариси Анатоліївни із письмовими заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Нотаріус відмовила позивачеві в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, надавши постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно від 09 грудня 2021 року. Причиною відмови у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину стало те, що в матеріалах спадкової справи є заповіт, який складений на іншу особу, але нотаріус не зазначила дані про цю особу, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, адресу. У постанові нотаріуса зазначено, що позивач не є спадкоємцем у порядку ст. 1241 ЦК України, тобто не має права на обов`язкову частку у спадщині. Однак, позивач є спадкоємцем за законом другої черги, і ніхто не позбавляв її цього права, тому вона має намір оскаржити заповіт з метою отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] . Позивач не має змоги визнати заповіт недійсним у зв`язку з тим, що нотаріус неповно, неналежно, неаргументовано, з порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України склала свою постанову від 09 грудня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, порушивши конституційні та законні права позивача на отримання спадщини за законом, не дала можливості оформити спадщину. Позивач зазначає, що вона має сумніви в законності постанови нотаріуса, оскільки в постанові зазначено, що вона вчинялася 09 грудня 2021 року в місті Носівка Ніжинського району Чернігівської області, з чим позивач категорично не може погодитися, оскільки місто Носівка ніколи взагалі не відносилося до Ніжинського району Чернігівської області. Крім того, у постанові нотаріуса не зазначено робоче місце нотаріуса, де проводилася нотаріальна дія. Позивач зазначає, що таким чином нотаріус грубо порушив вимоги діючого законодавства, тому нотаріальна дія про відмову є незаконною та підлягає скасуванню. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 січня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Крупині А.О. (а. с. 6). Ухвалою судді від 11 січня 2022 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви (а. с. 7). Ухвалою судді від 01 лютого 2022 року було відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 19 квітня 2022 року (а. с. 21). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан. Відповідно до розпорядження №2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області,\~\~\~ яку\~\~\~\~ відновлено\~\~\~\~ розпорядженням голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22 з 05 травня 2022 року. Підготовче судове засідання по справі було призначено на 13 липня 2022 року. Ухвалою суду від 13 липня 2022 року було частково задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. належним чином засвідчену копію заповіту, складеного [PERSON] , який помер [INFO] , посвідченого Чуєнко Л.А., приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області від 16 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 186, 187. Протокольною ухвалою суду від 13 липня 2022 року оголошено в підготовчому судовому засіданні перерву до 25 жовтня 2022 року (а. с. 38). На виконання ухвали суду про витребування доказів приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. 20 липня 2022 року надіслано до суду належним чином засвідчену копію витребуваного заповіту (а. с. 43а, 43б). Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 18 січня 2023 року. Позивач та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, просили скасувати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вважають її недійсною, бо в ній не зазначено робоче місце нотаріуса, тим самим порушено ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Отож, не відомо, де постанова була складена. Представник позивача вважає, що нотаріус прийняла від позивача документи, але надала їм помилкову оцінку. У судовому засіданні відповідач приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу\~\~ Чернігівської\~\~ області\~\~ Чуєнко Лариса Анатоліївна не визнала позовні вимоги [PERSON] , заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що 10 травня 2021 року нею відкрито спадкову справу до майна померлого [PERSON] . Цивільне законодавство передбачає, що із заявою про прийняття спадщини може звернутися будь-яка особа, тому, коли позивач по справі подала до неї, як приватного нотаріуса, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , вона змушена була її прийняти. Однак, у матеріалах спадкової справи знаходиться заповіт, складений [PERSON] . Даним заповітом [PERSON] усе своє майно заповідав не [PERSON] , а іншому спадкоємцю, яка подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк. У зв`язку з цим нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] . Відповідач зазначила, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідає всім вимогам, усі необхідні реквізити в ній зазначені, вона складена на робочому місця нотаріуса за аресою: [ADDRESS] . Ця адреса зазначена в усіх офіційних документах відповідача. Крім того, щодо повідомлення позивачеві даних про спадкоємця за заповітом та видачі копії заповіту нотаріус зазначила, що стороній особі заповіт не видається.\~ Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. [INFO] помер [PERSON] , 1959 року народження. 10 травня 2021 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу (раніше Носівського районного нотаріального округу) Чернігівської області Чуєнко Л.А. було заведено спадкову справу за № 32/2021 до майна померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2500 га, що належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 999196, та земельна ділянка площею 0,1189 га, що належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 999197. [PERSON] був дядьком позивача [PERSON] . [PERSON] подала до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк та заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно. Вищеописані обставини встановлені судом із постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 484/02-31 від 9 грудня 2021 року та не оспорюються жодною зі сторін (а. с. 16). 9 грудня 2021 року приватним нотаріусом\~ Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] (а. с. 16). Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної\~\~\~ дії\~\~ мотивована тим, що в матеріалах спадкової справи № 32/2021 до майна [PERSON] знаходиться складений [PERSON] заповіт, посвідчений Чуєнко Л.А., приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області, 16 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 186, 187, згідно з яким все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповідано не [PERSON] , а іншому спадкоємцю, яка подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом термін 10 травня 2021 року. Крім того, нотаріусом зазначено, що до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України, входять малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки. Спадкоємці інших черг не мають права на обов`язкову частку у спадщині при спадкуванні за заповітом.\~\~\~ [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення (а. с. 16). За клопотанням представника позивача судом витребувано від приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. належним чином засвідчену копію заповіту, складеного 16 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 186, 187. Із копії витребуваного заповіту вбачається, що 16 березня 2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області, посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , яким останній все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповідав [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за №№ 186, 187 (а. с. 43б). Жодних відомостей, що цей заповіт скасовано або визнано недійсним, у суду немає. Із\~\~ копії\~\~ постанови\~\~ нотаріуса\~\~ вбачається, що спадкоємець за заповітом, тобто [PERSON] , подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк. Так, згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтво про право на спадщину. У частині першій статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова\~\~\~ особа,\~\~ яка\~\~\~ вчиняє\~\~\~ нотаріальні\~\~\~ дії,\~\~ відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, судом встановлено, що спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Спадкоємець, визначений у заповіті, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] не є спадкоємцем, визначеним у заповіті, вона є спадкоємцем [PERSON] другої черги за законом за правом представлення. Стороною позивача не надано суду жодних доказів того, що позивач [PERSON] відноситься до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, що залишилася після смерті [PERSON] . Тобто приватним нотаріусом Чуєнко Л.А. правомірно та правильно, з посиланням на чинне законодавство зазначені причини відмови [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії. Окрім того, заявляючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, що в постанові про відмову у вчиненні нотарільної дії зазначено, що нотаріальна дія вчинялася в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, з чим позивач категорично не погоджується, оскільки місто Носівка ніколи взагалі не відносилося до Ніжинського району Чернігівської області, а також на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено робоче місце нотаріуса, де проводилася нотаріальна дія, а тому постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною. Однак, постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районі» № 807-ІЗ від 17 липня 2020 року утворено Ніжинський район у Чернігівській області, до складу якого увійшла Носівська міська територіальна громада, у т. ч. і місто Носівка. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про нотаріат» робоче місце приватного нотаріуса має знаходитись у межах нотаріального округу, в якому приватний нотаріус здійснює нотаріальну діяльність. Згідно з п. 2 гл. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. Згідно з п. 3 гл. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Оскаржувана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а. с. 16), виконана на бланку, який містить адресу здійснення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А., а саме: 17100, місто Носівка, вул. Центральна, 20. Даних про те, що ця нотаріальна дія вчинена в іншому місці, постанова не містить, а, отже, вона вчинена за вищевказаною адресою здійснення нотаріальної діяльності в межах нотаріального округу, в якому приватний нотаріс Чуєнко Л.А. здійснює свою діяльність.\~ Отже, приватним нотаріусом Чуєнко Л.А. при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії було дотримано усіх вимог, встановлених ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.\~ Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються\~\~\~ такими\~\~\~ засобами:\~\~\~ 1)\~\~\~ письмовими,\~\~ речовими\~\~ і\~ електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і правовідносини, які їм відповідають, а також оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд робить висновок, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed