Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Відповідач є батьком позивача. [INFO] позивачеві [PERSON] виповнилося 18 років, він є студентом відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька Політехніка», де навчається на другому курсі за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія», де навчається на денній формі, термін закінчення навчання 30.06.2024. Через навчання на денній формі він не може працевлаштуватися та потребує матеріальної допомоги батьків. Позивач проживає разом з матір`ю, яка його утримує. Відповідач участь в його утриманні не приймає, хоча й має таку можливість. З огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення нею 23-х років. Ухвалою судді від 05.09.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв во суті справи. 10.10.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник позивача зазначив наступне. Відповідач [PERSON] з 24.03.2018 перебуває у шлюбі з [PERSON] та має трьох дітей 2004, 2007 та 2018 років народження, які перебувають на його утриманні, що підтверджується копією посвідчення багатодітного батька серії [NUMBER] від 02.01.2019. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України з 01.07.2022 відповідач перебуває у Німеччині, постійного доходу немає, дітей утримує за рахунок соціальної допомоги, яку надає уряд Німеччини. 24.10.2022 позивачем подано письмові пояснення, в якому позивач навів мотиви відхилення заперечень відповідача. Зокрема, позивач звернув увагу суду на те, що відповідачем не надано доказів відсутності в нього доходу, а з наданої представником відповідача фотокопії паспорта громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що відповідачеві надано дозвіл на проживання на території Німеччини з дозволом на працевлаштування. Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило. В судовому засіданні 11.01.2023 представник позивача - адвокат Громут В.І. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні 11.01.2023 представник відповідача - адвокат Яма Д.М. заперечував проти задоволення позову. Надаючи пояснення, представник відповідача зазначив, що відповідач визнає ту обставину, що позивач, який продовжує навчання потребує, допомоги батька. Проте, відповідач не має можливості надати таку допомогу. Відповідач перебуває в евакуації на території Німеччини разом з дружиною [PERSON] , їх спільною малолітньою дитиною [PERSON] та двома дітьми [PERSON] від іншого шлюбу. Відповідач наразі непрацевлаштований, постійного доходу не має. Родину утримує лише за рахунок соціальної допомоги, що надається урядом Федеративної Республіки Німеччина, в якій він отримав дозвіл на тимчасове проживання. Також, представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що відповідач має дозвіл на працевлаштування на території землі Саар та в місті Саарлуї Федеративної Республіка Німеччина, про що зазначено в доданій до відзиву на позовну заву фотокопії паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Проте, станом на момент розгляду справи відповідач є непрацевлаштованим. В судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилися. 13.01.2023 позивач та його представник подали до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності. 17.01.2023 представник відповідача направив на електронну адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності відповідача та його представника. Третя особа [PERSON] також просила суд розглянути справу за її відсутності, подавши 13.01.2023 відповідну заяву. не з`явилась, 13.01.2023 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на вищевикладене, суд вирішив справу розглядати за відсутності учасників справи та їх представників. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.09.2004 (а.с. 3) та свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 03.02.2021 (а.с. 10). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2006 в справі № 2-2204/2006 з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.07.2006 і до повноліття [PERSON] , а потім стягнути з відповідача на користь [PERSON] ј частину від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на утримання [PERSON] до його повноліття. Рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 29.08.2006. [INFO] позивач досяг повноліття. З 01.09.2021 позивач є студентом другого курсу денного відділення відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька Політехніка», де навчається за кошти державного бюджету. Дата закінчення навчання 30.06.2024 (а.с. 33). Позивач проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 103). З довідки АТ «Мотор Січ» від 03.11.211 №106/3 про доходи, вбачається, що [PERSON] , працює на посаді дефектоскопіста в АТ «Мотор Січ», загальна сума доходу якої за період з 01.08.2022 по 31.10.2022 склала 22722 грн. 08 коп. (а.с. 100). Відповідач має трьох дітей: двох дітей від шлюбу з [PERSON] , одну дитину від шлюбу з [PERSON] (а.с. 43-44). З копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , виданого 05.01.2022, вбачається, що позивач 01.07.2022 перетнув державний кордон України (а.с. 47-48). Згідно дозволу на тимчасове проживання ( [PERSON] ), проставленого на 8 та 9 сторінках паспорта громадянина України для виїзду за кордон, відповідач має право проживати на території землі Саар та міста Саарлуї Федеративної Республіки Німеччина з 03.07.2022 по 04.03.2024 та має право на працевлаштування (а.с. 49). Заборгованість відповідача перед третьою особою [PERSON] зі сплати аліментів станом на жовтень 2022 року становила 7674,29 грн. (а.с. 102). Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно роз`яснень у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2018 року по справі № 559/379/17-ц. Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20), відповідно до якої стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення, одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Враховуючи те, що позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідача, який одружений та має інших дітей, які перебувають на його утриманні, є особою працездатного віку, має дозвіл на працевлаштування, зокрема в Федеративній Республіці Німеччина, доказів відсутності заробітку (доходів) на території якої суду не надав, виходячи з принципу справедливості, розумності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення ним 23-х років. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача Оскільки позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору на\~підставі п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. Доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано.

Outcome: partial