Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12.09.2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Ощадбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №28-49/2 за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 42 500 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % з терміном остаточного повернення до 11.09.2021 року. Позичальник зобов`язалася належним чином використати та повернути в передбачені договором строки кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення кредиту (або його частини) та\\або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин. Із 13.03.2019 року відповідач не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом у сумі 36456 грн. 70 коп., з яких: 34 685 грн. 22 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1771 грн. 48 коп. - проценти за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором понад шістдесят календарних днів настав страховий випадок. За заявою АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку» ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» складено страховий акт, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та відповідно до платіжного доручення №17491 від 25.06.2019 року виплачено АТ «Ощадбанк»» страхове відшкодування за зобов`язаннями відповідача в сумі 36456 грн. 70 коп. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» перейшло право вимоги до відповідача на виплачену суму страхового відшкодування. 20.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) за договорами добровільного страхування кредитів. З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) №10019.05.19-1 від 08.06.2021 року. Однак, відповідачем у добровільному порядку страхове відшкодування у порядку регресу не сплачено. Позивач просить стягнути з відповідача у порядку регресу витрати зі сплати страхового відшкодування у сумі 36 456 грн. 70 коп.. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю та просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає у повному обсязі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 12.09.2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір №28-49/2 за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 42 500 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % з терміном остаточного повернення до 11.09.2021 року. Відповідач зобов`язалася належним чином виконувати свої зобов`язання за договором, погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно відповідно до графіку платежів, повернути кредит у передбачені договором строки. 01.12.2018 року між ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286. За умовами цього договору страхова компанія зобов`язалася у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Із виписок по кредитному рахунку відповідача за період 14.11.2018 - 14.05.2019 року вбачається, що вона порушила строки та умови зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом у сумі 36456 грн. 70 коп., з яких: 34 685 грн. 22 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1771 грн. 48 коп. - проценти за користування кредитом, черговість внесення платежів перевищує 60 днів. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. АТ «Ощадбанк» звернулося до ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» із заявою про настання страхового випадку. Страховиком було складено страховий акт та відповідно до платіжного доручення №17491 від 25.06.2019 року виплачено АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування за кредитним договором, укладеним із [PERSON] у сумі 36456 грн. 70 коп.. Відповідно до договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» відступило право вимоги до боржників за укладеними договорами страхування згідно до Реєстру прав вимог фізичній особі-підприємцю [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином встановлено, що позивач набула право вимоги до боржника [PERSON] .. З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) №10019.05.19-1 від 08.06.2021 року. Однак, відповідачем у добровільному порядку страхове відшкодування у порядку регресу не сплачено. Враховуючи те, що ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», виконавши свої зобов`язання за договором страхування та здійснивши виплату страхового відшкодування, не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми від відповідача, відступило право вимоги за вказаним зобов`язанням позивачу в сумі 36456 грн. 70 коп., то у відповідача як особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, виник обов`язок відшкодування завданої шкоди у порядку регресу позивачу. Таким чином суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та до стягнення підлягає 36456 грн. 70 коп. матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу. Так, згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наступними документами: договором про надання професійної правової допомоги від 20 травня 2021 року, укладеним між адвокатом Бартосевич Б.В. та ФОП [PERSON] ; попереднім (орієнтовний) розрахунком судових витрат, які позивач поніс або які очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 02.06.2022р.; Актом приймання-передачі послуг професійної правової допомоги до Договору про надання професійної правової допомоги адвокатом від 23.02.2022 року та дублікатом квитанції № 0.0.2471876562.1 від 23.02.2022 року щодо оплати адвокатського гонорару згідно договору, що підтверджує оплату позивачем наданих послуг у розмірі 12 600,00 грн.. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 12 600,00 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп..

Outcome: approved