Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.07.1991 року виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Буринського району, актовий запис №10, мотивуючи його тим, що подружнє життя у них не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, внаслідок чого їх подальше сімейне життя та збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам і вони фактично припинили шлюбні відносини. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Відповідач добровільно розлучитися, через органи ДРАЦС не бажає. Посилаючись на те, що подальше їхнє перебування у шлюбі суперечить її інтересам, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 02.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. Сторони, будучи належним чином повідомленими, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити та строк для примирення не надавати. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив розгляд справи проводити без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою, в якій також просив надати строк на примирення. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 27.07.1991 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Буринського району, актовий запис №10. Під час\~державної реєстрації\~шлюбу позивачка\~змінила прізвище\~із " [PERSON] "\~на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, в зв`язку з чим сторони не підтримують подружніх стосунків. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, про який просить відповідач, оскільки проти цього заперечує позивачка, а відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка та примушування їх до шлюбу не допускається. Крім того, малолітніх дітей в сторін не має, а відповідачем не наведено жодних доводів на підтвердження можливості збереження їхньої сім`ї та заходів, які ним вживаються для відновлення подружніх стосунків. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги позицію позивачки, яка у заяві просить не стягувати з відповідача судовий збір на її користь.

Outcome: approved