Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,26 га, яка розташована на території Могильненського старостинського округу №2 (Могильненської сільської ради) Голованівського (Гайворонського) району Кіровоградської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Крім позивача спадкоємцем за законом першої черги є її мати, донька спадкодавиці, [PERSON] , яка заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, права на обов`язкову частку спадкового майна не має. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. 11.10.2022 року позивач звернулась до державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, проте отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії в зв`язку з тим, що нею пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач не змогла скористатись своїм правом на прийняття спадщини за станом здоров`я, оскільки знаходилась на лікуванні з 03.10.2016 року по 08.10.2016 року та з 10.10.2016 року по 27.10.2016 року в Київській міській клінічній лікарні. Вважає дану причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2022 року відкрито провадження у справі порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2022 року не припиняючи провадження по справі замінено первісного відповідача Заваллівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області належним відповідачем [PERSON] . 19.12.2022 року відповідач надав до суду відзив в якому зазначив, що позовні вимоги він не визнає, минув строк позовної давності. Крім того, згідно листа непрацездатності позивачка мала ще два дні 27, 28 числа для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав зазначених у ньому. Додатково пояснив, що позивач [PERSON] знала про смерть [PERSON] та перебувала на її похороні. Також остання знала про наявність заповіту на її ім`я. Після перебування [PERSON] на лікарняному, приїхати до нотаріуса, для подачі заяви про прийняття спадщини, вона не могла так, як відчувала сильний біль в спині. Звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини тільки у 2022 році, так як складалися тяжкі життєві обставини (позивач офіційно працювала та були сімейні негаразди). Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що заповіт від імені [PERSON] на користь позивачки був підроблений. Позов не обґрунтований, а тому не підлягає до задоволення. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, копії матеріалів спадкової справи №398/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] 12.03.2003 року склала заповіт. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Могильненської сільської ради народних депутатів Гайворонського району Кіровоградської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: належну їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-КР №036921, виданого Гайворонською районною радою 22 травня 2001 року, земельну частку (пай) 4,26 га, яка знаходиться на території Могильненської сільської ради, заповіла [PERSON] (а.с. 6). 04.09.2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище змінила на [PERSON] (а.с. 7). 11 жовтня 2022 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , враховуючи норми ст. 1270, 1273, 1268 Цивільного кодексу України та у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини шляхом подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). Позивач з 03.10.2016 року по 08.10.2016 року та з 10.10.2016 року по 27.10.2016 року перебувала на лікуванні в Київській міській клінічній лікарні. (а.с. 10-11). Відповідач [PERSON] 09.11.2016 року подав до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяву про прийняття спадщини (а.с. 24). Згідно довідки №34 від 03.11.2016 року виданої виконкомом Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області - спадкодавець [PERSON] [INFO] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] з 1960 року по день смерті [INFO] . Разом з нею за даною адресою постійно з 2006 року без реєстрації місця проживання проживав й син [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] . [PERSON] проживає за даною адресою до цього часу. Ніхто інший за вказаною адресою не був зареєстрований і не проживав (а.с. 26). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилалася на хворобу у період з 03.10.2016 року по 08.10.2016 року та з 10.10.2016 року по 27.10.2016 року. Суд зазначає, що хвороба у період з 03.10.2016 року по 08.10.2016 року та з 10.10.2016 року по 27.10.2016 року не є поважними причинами пропуску строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили їй вчасно здійснити таку дію. Крім того, суд звертає увагу, що позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] лише у 2022 році, тобто після спливу більше шести років з часу відкриття спадщини, а зайнятість на роботі не є поважними причинами пропуску строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Таким чином у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини. За таких обставин позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed