Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-11 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 014-09.5-84758 від 28.07.2008 року в сумі 4 885 долари США 90 центів звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими - побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області Українською Н.М. 07.08.2003 року по р. № 2564, зареєстрованого в Новоукраїнському відділенні Ульянівського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 1839/18 - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 28 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014-09.5-84758, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 3600 доларів США строком до 28.07.2018 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитним коштами в розмірі 14,35 % річних, виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 28.07.2008 року між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, що зареєстрований в реєстрі за № 1839/18, відповідно до умов п. 1.2 якого предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок з господарськими - побутовими будівлями, загальною площею: 57,1 кв.м., житловою - 33,9 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області Українською Н.М. за реєстровим № 2564. Відповідно до п.6.2 Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, винагородою незалежно від настання строку виконання боргового зобов`язання, який зазначено у кредитному договорі, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2010 року у справі № 2-4567/10 задоволено позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014-09.5-84758 від 28.07.2008 року у розмірі 5 228,26 дол. США, що еквівалентно 41 709,54 гривень. У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами станом на 08.10.2020 року заборгованість позичальника перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором становить 4 885 долари США 90 центів, що згідно офіційного курсу НБ України на дату складання розрахунку становить 138 388 грн. 23 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2 283,10 доларів США, заборгованості за відсотками - 2 602,80 доларів США. Банком вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Дані вимоги були направлені 12.10.2020 року, однак у визначені строки не виконані. Враховуючи, що позичальник не виконує умови Кредитного договору та вимоги банку, щодо врегулювання заборгованості, банк змушений звернутися до суду з позовом про захист своїх порушених прав та інтересів. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.10.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі. Ухвалою суду від 03.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовове засідання не з`явилась. 05.01.2023 року від представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач в судові засідання 14.12.2022 року та 12.01.2023 року не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про що свідчать поштові конверти, які повернулись на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014-09.5-84758, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі: 3 600 доларів США строком до 28.07.2018 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,35 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором (а.с. 11-15). Згідно п. 17.1 Договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього Договору зобов`язань. Відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору Кредитор відповідно до умов цього договору надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обов`язки визначені цим договором. Згідно п. 9.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 6.1, п. 6.3 Кредитного договору, у безготівковій формі шляхом переказу всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника, а після зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальник має право самостійно розпоряджатись коштами кредиту відповідно до його цільового призначення. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 28.07.2008 року між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, що зареєстрований в реєстрі за № 2509, відповідно до умов п. 1.2 якого предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею: 57,1 кв.м., житловою - 33,9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-26). Даним договором визначено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема у п. 6.1 зазначено, що у разі порушення боргового зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає боржнику та іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема за рішенням суду (п. 6.4). 12.10.2020 року позивачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» було скеровано на адресу відповідача вимогу про усуненні порушення основного зобов`язання та іпотечного договору, в якій зазначається про те, що позичальник припинив сплачувати заборгованість за кредитним договором та роз`яснено, що банк буде вправі звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 37). Відповідно до умов Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 6.1. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника. Таким чином. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2010 року по цивільній справі № 2-4567/10 позовні вимоги позивача було задоволено повністю, а саме стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 5 228,26 дол. США, що еквівалентно 41 709,54 гривень. Відповідним рішенням були встановлені юридичні факти дійсності правочину та наявність зобов`язань за Кредитним договором. Враховуючи те, що відповідач не виконав рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2010 року по цивільній справі № 2-4567/2010 станом на 08.10.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором складає 4 885 доларів США 90 центів, яка складається: - заборгованості за кредитом - 2 283 дол. США 10 центів; - заборгованості за відсотками - 2 602 дол. США 80 центів. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 28.07.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М., зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 2509 (а.с.24-26). Предметом іпотеки згідно з п. 1.2. Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: Жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу будинку, посвідченого 07.08.2003 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М. (реєстровий номер 2564). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до умов Договору іпотеки Предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться вглаві 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку`одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третястатті 36 Закону України «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленомустаттею 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленомустаттею 38 Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»). Водночас потрібно враховувати, що згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Враховуючи, що на момент ухвалення судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Подібних висновків Верховний Суд дійшов і в постанові від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15 (провадження 61-10125св21, ЄДРСРУ № 105011832). Слід вказати, що вказані положення законодавства відстрочують виконання зобов`язання до моменту втрати ними чинності, не звільняючи від його виконання, та відповідно, не можуть бути підставою для відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, унеможливлюючи в свою чергу вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів спрямованих на виконання таких рішень окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. У такому висновку Верховний Суд виходить з того, що згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Оскільки в іпотечному договорі від 28.07.2008 року, укладеному між позивачем і відповідачем, сторони передбачили спосіб задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу заставного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, тому позовні вимоги АТ «РайффайзенБанк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовільнити. Крім того, відповідно до ч.1, 2 ст. 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved