Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-16 00:00:00

позивач АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 08.09.2021року\~між АТ\~" КРЕДІ\~ \~ АГРІКОЛЬ\~БАНК "\~та відповідачем\~ \~ [PERSON] \~ \~було укладено\~комплексний договір\~№ 1/4181052,\~за умовами\~якого банком\~останньому \~було надано\~кредит на\~споживчі потреби,\~в тому\~числі на\~сплату страхового\~платежу за\~договором страхування\~згідно цього\~договору та\~правил надання\~споживчого кредиту\~в \~АТ " КРЕДІ\~ \~ АГРІКОЛЬ\~БАНК " та умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною вказаного договору та розміщені на офіційному сайті банку, в сумі 150000 грн., зі строком кредитування з 08.09.2021 року до 07.09.2027 року, а відповідач, як позичальник, зобов`язався повернути кредит згідно з графіком погашення кредиту. Свої зобов`язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.02.2022 р. він має заборгованість на загальну суму\~181497,55 грн., яку позивач просить суд стягнути у примусовому порядку, а також судовий збір у розмірі 2 722,46 грн. Відповідачем подано відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки Банком не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та інш. ) тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Крім того ним в рахунок погашення заборгованості було внесено 26252.42 грн., які банком не були зараховані за призначенням, кредитор на власний розсуд здійснив обслуговування вказаного кредитного договору та встановив за ним необгрунтовані суми до стягнення, яка була встнаовлена в загальному розмірі. Крім того позивачем не надано доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідного отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам"ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладання у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Щодо нарахування відсотків в розмірі встановленому «Трифами банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, то роздруківка із сайту не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи АТ «КРЕДІ \~ \~АГРІКОЛЬ БАНК»\~ з\~ огляду\~ \~ \~на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору йщодо будь яких інших встановлених ними нових умов, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов"язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті - заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Представником позивача направлено до суду відповідь на відзив, де зазначено, що Банком подано до позову документи, які в повній мірі підтверджують факт отримання позивачем грошових коштів у кредит та розрахунки сум заборгованості. Щодо посилання відповідача про сплату ним суми у розмірі 26252,42 грн., виписки надані до позовної заяви таке твердження не підтверджують. Коштів в погашення кредитного договору не вносилось. Крім того відповідачем не зазначено, які саме істотні умови не наведені в позовній заяві. Згідно кредитного договору, зазначено, що відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що він в день укладання Договору, зокрема, з Правилами страхування та Програмою страхування, що розміщені на офіційному сайті банку ознайомлений, приймає та погоджується; жодних зауважень на дату видачі кредитних коштів у відповідача не було. А тому незрозуміло його послання на можливість не приймати до розгляду Правила надання споживчого кредиту АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умови страхування життя позичальника. Крім того позивачем невірно прочитано позовну заяву, оскільки в позовні заяві в будь якій формі не зазначено «що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача Онішкевич М.М. раніше зверталася до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, у відзиві на позов, просив у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. 08\~вересня \~ 2021\~року між\~АТ " КРЕДІ\~ \~ АГРІКОЛЬ\~БАНК "та відповідачем [PERSON] було укладено комплексний договір № 1/4181052, за умовами якого банком останньому було надано кредит в сумі 150000,00 грн строком 72 місяці\~з 08.09.2021 до 07.09.2027 (п.1.1 Договору). Цільове призначення\~споживчі потреби (п.1.2 Договору). Споживач зобов`язувався сплачувати платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, а також сплатити винагороду за обслуговування кредитної заборгованості: 12,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості, щомісячно (п.1.4.1 Договору); комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 2,50% від суми кредиту, (п.1.4.2 Договору). За меморіальним ордером №38745772-1 від 08.09.2021, [PERSON] отримав кредит за кредитним договором 1/4181052 від АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у розмірі 150000,00 грн. Надані позивачем виписки з рахунків обліку кредитної заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 1/4181052 від 08.09.2021 року підтверджують перерахування та погашення кредитних коштів. З метою обслуговування кредиту позивач відкрив відповідачу єдиний рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] . Позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до графіку платежів (п.2.2 Договору). За графіком платежів по кредиту\~Додатку №1, що є таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, вбачається, що погашення здійснюються один раз на місяць (08 числа кожного місяця); платежі є ануїтетними; сума щомісячного платежу становить 6682,53 грн, у тому числі: сума кредиту за договором та проценти за користування кредитом\~які є для кожного місяця відмінними; 3750,00 грн\~комісія обслуговування кредитної заборгованості. За розрахунком заборгованості, наданої позивачем, відповідач станом на 23.02.2022 року має заборгованість у розмірі 181497,55 грн, яку становлять: -142692,65 грн\~строкова заборгованість; -7307,35 грн\~прострочена заборгованість; -1495,13 грн\~нараховані відсотки; -3750,00 грн\~рахунок комісії; -7502,42 грн\~прострочені відсотки; -18750,00 грн\~прострочена комісія. Відповідач іншого розрахунку заборгованості, який вважає вірним суду не надав. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався наступними нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Частиною другою статті 1050 ЦК Українипередбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Посилання відповідача, викладені у відзиві, щодо недоведеності позивачем факту ознайомлення саме з редакцією Правил надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовами страхування життя позичальника, які діяли станом на дату кредитування, а також з умовами нарахування позичальнику боргу за основною сумою кредиту та процентами, комісіями, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах письмовими доказами. У комплексному договорі, який підписаний позивачем, містяться умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Також, підписавши кредитний договір з графіком погашення кредиту, відповідач фактично погодився на запропоновані позивачем умови кредитного договору, отримав кредитні кошти і користувався ними. В той же час, доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, відповідачем суду не надано. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Разом з цим, відповідно до п. 1.4.2 договору № 1/4181052 від 08.09.2021 року за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково - касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно - консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 та згідно з п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, в частині стягнення суми заборгованості за комісією суд вважає необхідним відмовити. Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За змістом ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Тобто, пунктом 1.4.2 договору № 1/4181052 від 08.09.2021 року фактично встановлено плату позичальника за надання послуг, безоплатність надання яких прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за такі супутні послуги банку, які за законом повинні надаватися йому безоплатно, пункт 1.4.2. Договору є несправедливим, містить дисбаланс обов`язків на шкоду позичальника та суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому вимога АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення з відповідача на його користь 22500,00 грн комісії є необґрунтованою, як наслідок, відсутні підстави для її задоволення. Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19. Разом з тим заявлена сума заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 1495,13 грн., частково знайшла своє підтвердження, зокрема у розмірі 750,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку (а.с.11). З огляду на наведені вище правові норми та встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягає заборгованість станом на 23.02.2022 року, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 142692,65 грн.; простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7307,35 грн.; нарахованих відсотків у розмірі 750,00 коп., відповідно до виписки з рахунку ; прострочених відсотків у розмірі 7502,42 грн. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт першийстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Згідно із ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2722,46 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 181497,55 грн, які задоволені частково на суму 158252,42 грн. З урахуванням задоволених позовних вимог на 87,20% (158252,42 грн. х 100 % : 181497,55 грн.) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 2373,98 грн.. (87,20% х 2722,46 грн. : 100%).

Outcome: partial