Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа по справі ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. У позові вказав, що 16 липня 2021 року об 01 год. 15 хв. в м. Лубни по вул. Короленка, 26-а водій [PERSON] , керуючи автомобілем «DAEWOO Nexia», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з його автомобілем «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , який був припаркований. Після чого, водій [PERSON] на автомобілі «DAEWOO Nexia: [NUMBER] залишив місце ДТП. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків позивача. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12. Правил дорожнього руху України. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі 539/2904/21 від 22.10.2021 року, [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке сталося 16.07.2021 року, але провадження було закрите у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, що підтверджується копією рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі № 539/2904/21 від 22.10.2021 року. Транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] кузов [NUMBER] , після обставин ДТП було зареєстровано у підрозділі МВС України за державним номерним знаком [NUMBER] , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить йому, позивачу [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу винуватця ДТП [PERSON] була застрахована у Приватному Акціонерному Товаристві «Українська транспортна страхова компанія», що підтверджено Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №202167296 від 12.12.2020 року. Відповідно до вказаного страхового полісу ПрАТ УТСК, виконуючи свої зобов`язання, в період з 04.10.2021 року по 11.10.2021 року виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14 213 грн. 27 коп., що підтверджується копією виписки по платіжній картці позивача від 03.10.2022 року. Однак виплаченої суми страхового відшкодування було не достатньо для проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Volkswagen Caddy». Згідно акту виконаних робіт від 17.02.2022 року, що наданні ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власнику автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , з проведенням ремонтно-відновлювального ремонту, становить 35 117 грн. 80 коп. У відповідності до рахунку № 07/09 від 22.09.2022 року, за послуги з проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Volkswagen Caddy», згідно банківської квитанції № 0164310032 від 23.09.2022 року на рахунок ФОП [PERSON] ним було сплачено вказану суму. Крім цього, позивачем сплачено 351 грн. 20 коп. у вигляді комісії банку, які мусить відшкодувати відповідач, оскільки це витрати при здійсненні оплати за проведення ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy» для звернення з позовною заявою до суду. Відповідно матеріальний збиток, завданий позивачу з проведенням ремонтно- відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , становить 35 469 грн. 00 коп. (35 117 грн. 80 коп.+ 351 грн. 20 коп.) Позивач вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплатити йому різницю між страховою виплатою та розміром понесеного матеріального збитку з ремонтно-відновлювальним ремонтом автомобіля, що становить 21 256 грн. 27 коп., виходячи з розрахунку: 35 469 грн. 00 коп. (реальна вартість відновлювального ремонту) - 14 213 грн. 27 коп. (страхова виплата). Таким чином, в результаті ДТП з вини відповідача [PERSON] було завдано майнову шкоду з проведенням ремонтно-відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , яка становить 21 256 грн. 27 коп. і яку позивач прохає стягнути на його користь. Також позивач прохав стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 9 500 грн., що складаються з 7 000 грн. витрат на правову допомогу по даній справі та 2500 грн. витрат на правову допомогу, понесених по справі про адміністративне порушення №539/29004/21, та підготування і надання йому документів для звернення до Страховика з приводу страхової виплати, надання правових консультацій. Крім того, прохав стягнути з відповідача понесені ним витрати на сплату судового збору при зверненні до суду в розмірі 992 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, прохає задовольнити. Представник відповідача в особі Крамаренка В.В. позов не визнав та проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що страховою компанією позивачу в повній мірі відшкодовані завдані діями відповідача [PERSON] збитки. А сума, нарахована за ремонтні роботи, які були проведені фізичною особою підприємцем [PERSON] нічим не підтверджується, оскільки експертна оцінка завданих внаслідок ДТП пошкоджень належного позивачу автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , не проводилась. Дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.2.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 16 липня 2021 року об 01 год. 15 хв. в м. Лубни по вул. Короленка, 26-а сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем «DAEWOO Nexia», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Після чого водій [PERSON] на автомобілі «DAEWOO Nexia: [NUMBER] залишив місце ДТП. Внаслідок вказаної ДТП належний [PERSON] автомобіль «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків позивача. Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.10.2021 року винним у виникненні ДТП визнано відповідача [PERSON] , який не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості руху, допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Проте провадження у справі було закрите у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення (а.с.12-13). Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 18.12.2021 (а.с.19). Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, яким під час ДТП керував відповідач по справі [PERSON] , була застрахована у Приватному Акціонерному Товаристві «Українська транспортна страхова компанія», що підтверджено Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №202167296 від 12.12.2020 року. Відповідно до вимог п.2 ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик та [PERSON] 10.09.2021 р. уклали угоду про узгодження розміру страхового відшкодування в сумі 14 213 грн. 27 коп.(а.с.49/зв.), та на виконання своїх зобов`язань, в період з 04.10.2021 року по 11.10.2021 року Акціонерне Товариство «Українська транспортна страхова компанія» виплатило позивачу по справі [PERSON] страхове відшкодування в вищезазначеному розмірі, що підтверджується копією виписки по платіжній картці позивача від 03.10.2021 року (а.с.11). Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог надано суду акт виконаних робіт фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 17.02.2022 року на загальну суму 35 117 грн.80 коп. (а.с.7), ремонтну калькуляцію (а.с.8) та рахунок за проведення ремонтно-відновлювальних робіт (а.с.10). Між тим, судом критично оцінюється подана ремонтна калькуляція, так як не надано відомостей, що особа, яка проводила калькуляцію вартості ремонтно-відновлювальних робіт, має на це відповідну ліцензію (сертификат). Автотоварознавче дослідження про незалежну оцінку майна (визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу, розміру матеріального збитку, завданого власнику цього транспортного засобу в результаті його пошкодження при ДТП), не проводилось, та ані позивачем, ані його представником клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи заявлено не було. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проте, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів тощо. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем своїх позовних вимог щодо розміру матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову. Оскільки в задоволенні позову судом відмовляється, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed