Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , співвласниками житла по 1/5 частці є син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] та [PERSON] , чоловік, який помер [INFO] . Відповідач по справі є всиновленим сином, який з 2000 року в квартирі не проживає, нею не користується, його особистих речей в квартирі немає. Позивач вирішила розпорядитись своєю власністю, однак реєстрація відповідача чинить перешкоду у здійсненні її прав. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач та її представник не з`явилися, але представник позивача надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу у їх відсутність, на позові наполягали та просили його задовольнити (а.с. 32). Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча був повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 3 ст. 128 ЦПК України (а. с. 23, 29-30), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 23.12.2004 року (а.с. 6). Згідно будинкової книги та довідки про склад сім`ї зазначено, що у вказаній квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач по справі (а. с. 8-9, 12). Той факт, що відповідач у будинку за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2000 року, підтверджується актом від 06.07.2022 року. Даний акт складений депутатом Біляївської міської ради Бондаренко Р.В. у присутності свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та посвідчений депутатом Біляївської міської ради (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. На підставі ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ч. 1 ст. 319 вказаного Кодексу передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved